Справа № 500/2547/23
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2547/23

25 вересня 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Подлісної І.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у березні 2023 року Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням № 2000-0302-9/38898 від 27 березня 2023 року ГУ ПФУ у Харківській області відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком. Дана відмова була вмотивована тим, що у Позивача страховий стаж становить 07 років 11 місяців 08 днів, при необхідному страховому стажі 27 років.

Позивач вважає, що вказане вище рішення ТУ ПФУ у Харківській області №2000-0302- 9/38898 від 27 березня 2023 року є протиправним та порушує його законні права. У зв`язку з цим Позивач звернувся до суду аби скасувати рішення про відмову № 2000-0302- 9/38898 від 27 березня 2023 року, зобов`язати ГУ ПФУ зарахувати до страхового стажу період роботи з 1975 року по 2000 рік в колгоспі імені Карла Маркса Шумбарської сільської ради Тернопільської області, а також зобов`язати ГУ ПФУ у Тернопільській області призначити пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Ухвалою від 01.06.2023 судом прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Представник позивача 12.06.2023 подав клопотання про заміну відповідача.

Ухвалою суду від 09.08.2023 залучено до участі у справі №500/2547/23 в якості другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (місцезнаходження: пл. Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 пов, Харків, Харківська область, 61000 ). Продовжено процесуальний строк розгляду адміністративної справи №500/2547/23.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи не надходило.

На підставі статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судовий розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.

Суд, розглянувши адміністративну справу, вивчивши зміст відзиву на позов, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Позивач по справі - ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Шумбар Тернопільської області. Зараз зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

У березні 2023 року Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням № 2000-0302-9/38898 від 27 березня 2023 року ГУ ПФУ у Харківській області відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком. Дана відмова була вмотивована тим, що у Позивача страховий стаж становить 07 років 11 місяців 08 днів, при необхідному страховому стажі 27 років.

Те, що у ОСОБА_1 відсутній страховий стаж 27 років, обґрунтовується тим, що Головним управлінням ПФУ в Харківській області не було зараховано до страхового стажу період роботи в колгоспі імені Карла Маркса Шумбарської сільської ради Тернопільської області у зв`язку з тим, що у наданій уточнюючій довідці вказано неповне по батькові та не відповідає паспортним даним заявника.

Не погодившись із рішення ГУ ПФУ у Харківській області № 2000-0302- 9/38898 від 27 березня 2023 року позивач звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Частиною 1 ст. 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист. Зміст та обсяг права громадян на пенсійне забезпечення полягає у їх матеріальному забезпеченні шляхом надання трудових і соціальних пенсій, тобто щомісячних пенсійних виплат відповідного розміру, в разі досягнення особою передбаченого законом віку чи визнання її інвалідом або отримання членами її сім`ї цих виплат у визначених законом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до ЗУ «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до ЗУ «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Таке ж положення закріплено і в ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», де визначено, що час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 працював у колгоспі імені ОСОБА_2 у період із 1975 по 2000 рр. підтверджується трудовою книжкою колгоспника ОСОБА_1 (стор. 2-4), де зазначаються відомості про кількість відроблених людино-днів та встановлений мінімум трудоднів (людино-днів).

Факт роботи Позивача у колгоспі імені ОСОБА_2 у період із липня 1975 по 26 квітня 2000 рр. також підтверджується такими документами:

1. архівна довідка про трудовий стаж № 03-01/2/161 від 15.02.2023 року - містить відомості щодо встановленого мінімуму та кількості відпрацьованих людиноднів у період з липня 1975 р. по 26 квітня 2000 р.;

2. архівна довідка про трудовий стаж № 03-01/2/162 від 15.02.2023 року - містить відомості щодо кількості відпрацьованих людиноднів у період із 1978 р. по 1982 р.;

3. архівна довідка про заробітну плату № 03-01/2/163 від 15.02.2023 року - містить дані по заробітній платі ОСОБА_1 за період з 1990 р. по 1994 р.

4. архівна довідка про заробітну плату № 03-02/2/42 від 24.05.2023 року - містить відомості щодо заробітної плати ОСОБА_1 у період з 1975 по 2000 рр.

5. довідка № 03-02/2/43 від 24.05.2023 року - містить відомості зокрема про надання відпустки ОСОБА_1 .

Окрім цього, суд зазначає, що позивач за особливі успіхи у роботі отримав грошову премію у період роботи у колгоспі імені ОСОБА_2 , що вбачається із запису № 1 стор. 18-19 трудової книжки серії НОМЕР_1 .

У період із 21.04.1978 року по 24.04.1980 року позивач проходив військову службу, що засвідчується трудовою книжкою серії НОМЕР_1 (запис №1,2 стор. 2-3). Окрім цього, даний факт підтверджується довідкою № 19 від 27.01.2020 року, виданою Шумським районним військовим комісаріатом.

У період з 26 квітня 2000 року по 24 березня 2005 року ОСОБА_1 був прийнятий на роботу до закритого акціонерного товариства «Тарас» с. Шумбар Кременецького району Тернопільської області на посаду механізатора, що засвідчується копією архівного витягу (довідка № 03-01/2/164 від 15.02.2023 року).

Відповідно до вимог ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністра України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені уст. 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Приписами ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Отже, враховуючи вищевикладене, основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються інші документи. За загальним правилом відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, якій ця трудова книжка належить, а отже, й не може впливати на її особисті права. Водночас, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, тому вказані обставини не можуть бути підставою для позбавлення позивача конституційного права на соціальний захист в частині призначення пенсії за віком.

Суд звертає на те, що трудова книжка колгоспника містять всі необхідні записи про роботу у спірний період. Ці записи є належним та допустимим доказом підтвердження трудового стажу позивача.

Верховним Судом у постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17 зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці чи інших офіційних документах. Формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.09.2019 у справі №638/18467/15-а.

Верховним Судом в постанові від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а викладено правову позицію, відповідно до якої, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

Таким чином, враховуючи вище викладене, суд вважає, що відмова ГУ ПФУ в Харківській області у призначенні пенсії за віком у зв`язку із не зарахуванням до загального страхового стажу позивача періоду роботи з липня 1975 р. по 26 квітня 2000 р. у колгоспі імені Карла Маркса Шумбарської сільської ради Тернопільської області через те, що згідно довідки № 03-01/2/161 вказане неповне по батькові та не відповідає паспортним даним заявника є надуманими і такими, що є проявом надмірного формалізму. Окремі неточності в документах або неповнота відображеної інформації не може бути перешкодою для реалізації особою права на призначення пенсії. Окрім цього, головним документом, який підтверджує трудовий стаж є трудова книжка, а не архівні довідки.

Водночас, щодо позовних вимог про «зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області, призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 20.03.2023 року, то суд зазначає наступне.

За своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, повноваження відповідача щодо зарахування страхового стажу/призначення та перерахунку пенсії є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Отже, дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Аналіз норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, оскільки ключовим його завданням є здійснення правосуддя.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню, з огляду на втручання в дискреційні повноваження ГУ ПФУ у Харківській області та виходять за межі завдань адміністративного судочинства.

Однак, зважаючи на те, що в ході розгляду справи суд дійшов висновку щодо протиправності в частині оскаржуваного рішення, суд з метою повного та належного захисту прав позивача, вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.03.2023 про призначення пенсії за віком з дати звернення та прийняти рішення з урахуванням висновків суду, зазначених у даному судовому рішенні.

За наведених обставин, позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оскільки позов підлягає задоволенню частково, то відповідно до частин першої, третьої статті 139 КАС України позивачу слід відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 536,80 грн, сплачений відповідно до квитанції від 15.05.2023.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області про відмову у призначенні пенсії за віком № 2000-0302-9/38898 від 27 березня 2023 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з липня 1975р. по ІНФОРМАЦІЯ_2 у колгоспі ім. Карла Маркса.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.03.2023 року про призначення пенсії за віком з дати звернення та прийняти рішення, з урахуванням висновків суду, зазначених у даному судовому рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 27 вересня 2023 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_2 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: Майдан Волі, 3,м. Тернопіль,46001 код ЄДРПОУ/РНОКПП 14035769).

- Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (місцезнаходження/місце проживання: майдан Свободи, 5,Держпром, 3 під.,2 пов.,м. Харків,61022 ).

Головуючий суддя Подлісна І.М.