Справа № 240/3367/23
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2023 року м. Житомир справа № 240/3367/23

категорія 112010203

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Майстренко Н.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 , в якому він просить визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області у призначенні пенсії, а також зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити та виплачувати пенсію зі зниженням пенсійного віку на вісім років відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зарахувавши до часу його постійного проживання на території, що віднесена до зони безумовного (обов`язкового) відселення, період з 26.04.1986 по 18.12.1990.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку згідно статті 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", однак відповідач відмовив йому у зв`язку із тим, що наданими документами не підтверджено умову необхідного періоду проживання в радіоактивній зоні. Позивач не погоджується із таким рішенням відповідача, що і слугувало підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

Від Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області надійшов відзив, в якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову. Також представник відповідача наголосив, що рішення про відмову у призначенні пенсії було прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду у Вінницькій області.

Ухвалою суду від 05.05.2023 клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про залучення співвідповідача задоволено. Залучено до участі у справі №240/3367/23 якості відповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області. Встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України у Вінницькій області строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання цієї ухвали разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються їх заперечення, копію відзиву одночасно надіслати іншим учасникам справи (докази чого надати суду).

Відповідно до ст. 262, ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.

Встановлено, що позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся із заявою від 09.01.2023 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку згідно статті 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідачем відмовлено у призначенні пенсії через недотримання умови щодо необхідного періоду проживання в зоні безумовного (обов`язкового) відселення. Згідно з довідкою від 12.07.2010 № 152 не зараховано період з 26.04.1986 по 18.12.1990, оскільки згідно диплому № НОМЕР_1 наявна інформація про навчання з 01.09.1987 по 18.12.1992 в Київському державному педагогічному інституті імені М.П. Драгоманова, який розташований в м. Києві, однак даний населений пункт не відноситься до зони безумовного (обов`язкового) відселення.

Не погоджуючись із такою відмовою, позивач звернувся до суду із відповідним позовом.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначає Закон України від 28.02.1991 №796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон № 796-ХІІ).

Згідно з частиною 1 статті 55 Закону №796-ХІІ особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Зокрема, потерпілим від Чорнобильської катастрофи особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні безумовного (обов`язкового) відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 2 років, вік виходу на пенсію зменшується на 4 роки* та додатково на 1 рік за кожний рік проживання, роботи, але не більше 9 років.

При цьому, відповідно до примітки * початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Позивач просить зарахувати до часу його постійного проживання на території, що віднесена до зони безумовного (обов`язкового) відселення, період з 26.04.1986 по 18.12.1990 року, в підтвердження чого надає довідку від 12.07.2010 № 152 виконкому Мотійківської сільської ради Народицького району Житомирської області, відповідно до якої ОСОБА_1 з дня аварії на ЧАЕС до 18.12.1990 року проживав в с. Христинівка Народицького району Житомирської області, яке відноситься до зони безумовного (обов`язкового) відселення.

Оцінюючи надані позивачем докази, суд зазначає, що позивач є особою, стосовно якої застосовується початкова величина зниження пенсійного віку, оскільки відповідно до наданої довідки з моменту аварії по 31 липня 1986 року він проживав у зоні безумовного обов`язкового відселення, що надає йому право на зниження пенсійного віку на 4 роки.

Що стосується додаткового зниження пенсійного віку ще на 4 роки, то позивач зазначає, що факт постійного проживання у зоні безумовного обов`язкового відселення підтверджується також наявністю у нього статусу особи, потерпілої від наслідків аварії на ЧАЕС, категорії 2.

Згідно з положеннями ст. 65 Закону № 796-XII посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Постановою Кабінету Міністрів УРСР від 18.06.1991 № 44 затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі Порядок № 44, чинний на момент видачі позивачу посвідчення).

Відповідно до п. п. 2,6 Порядку № 44 посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами й компенсаціями, встановленими чинним законодавством.

Позивачу Житомирською облдержадміністрацією видано 01.12.1992 року посвідчення потерпілої особи категорії 2, копія якого долучена до позову, як особі, яка проживала в зоні обов`язкового відселення.

Згідно ст. 14 Закону України № 796-XII для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема:

учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження:

- з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів;

- з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів;

- у 1987 році - не менше 14 календарних днів, а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи;

- евакуйовані у 1986 році із зони відчуження (в тому числі особи, які на момент евакуації перебували у стані внутріутробного розвитку, після досягнення ними повноліття);

- особи, які постійно проживали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення з моменту аварії до прийняття постанови про відселення, - категорія 2.

Відповідно до статті 15 Закону №796-ХІІ підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях.

Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Таким чином, посвідчення позивача серії НОМЕР_2 , видане від 01.12.1992 року (категорія 2), у повному обсязі підтверджує обставину, що станом на 1 січня 1993 року позивач прожив або відпрацював у зоні безумовного обов`язкового відселення не менше чотирьох років, що у свою чергу дає право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку та страхового стажу додатково ще на 4 роки.

Саме посвідчення громадянина, потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 3) в розумінні вимог ст.ст. 73-74 КАС України є належним та допустимим доказом віднесення позивача до категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими цим Законом, в тому числі на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку.

Аналогічно, за приписами абзацу десятого підпункту 5 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (надалі - Порядок N 22-1), документами, що підтверджують право особи на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку є посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 №122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Відмова відповідача у призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку не може ґрунтуватися тільки на тому факті, що позивач з 01.09.1987 навчався в Київському державному педагогічному інституті імені М.П. Драгоманова, що підтверджується копією диплому № НОМЕР_1 . Доказів того, що позивач здобував вищу освіту за очною формою навчання, яка би передбачала неможливість його постійного проживання за місцем, зазначеним у довідці від 12.07.2010 № 152 виконкому Мотійківської сільської ради Народицького району Житомирської області, відповідачем надано не було.

Одночасно суд зазначає, що в розумінні вимог пункту 4.2 цього ж Порядку № 22-1 відповідач не наділений жодними повноваженнями щодо визнання незаконними поданих документів та їх скасування. Відповідач, як орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі. Відповідач до такої процедури не вдавався.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що відповідач не спростував того, що позивач має право з урахуванням початкової величини на зниження пенсійного віку на 8 років.

При цьому, судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , а з заявою про призначення пенсії звернувся до відповідача 09.01.2023 року, тобто у віці 52 років. Відповідачем не заперечується, що страховий стаж позивача складає 23 роки 11 місяців 16 днів.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV (зі змінами та доповненнями) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Таким чином, звернувшись у віці 52 років до відповідача щодо призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку та маючи право на зниження пенсійного віку та страхового стажу на 8 років, суд дійшов висновку, що цих обставин було достатньо для прийняття органом Пенсійного фонду позитивного рішення про призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах. Наведене свідчить про неправомірність рішення відповідача щодо відмови у призначенні пенсії та наявність підстав для задоволення позову, оскільки у позивача існувало право на момент його звернення до відповідача на пенсію за віком.

Порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом визнання протиправною відмови Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області у призначенні позивачу пенсії за віком із зниженням пенсійного віку та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити та виплачувати пенсію із зниженням пенсійного віку на 8 років відповідно до вимог ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 09.01.2023 року.

Позовні вимоги до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, оскільки воно не є суб`єктом спірних правовідносин.

Відповідно до вимог ст.ст. 139-143 КАС України підстави для розподілу судового збору відсутні.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 263, 295 КАС України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О. Ольжича, 7, м. Житомир, 10003, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на вісім років, починаючи з 09.01.2023 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити та виплачувати з 09.01.2023 ОСОБА_1 пенсію за віком із зниженням пенсійного віку на вісім років відповідно до вимог ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

У задоволенні позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Майстренко