Справа № 160/10812/20
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2022-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Турової О.М.,
за участі секретаря судового засідання: Лісенко К.В.,
представника відповідача: Ярличенка І.В.,
розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТРОПАРКІНГ» до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Комунальне підприємство «Транспортна інфраструктура міста» Дніпровської міської ради (Комунальне підприємство «Міськавтопарк» Дніпровської міської ради), Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення, -
08.09.2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТРОПАРКІНГ» (далі - ТОВ «ЦЕНТРОПАРКІНГ», позивач) до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, в якій позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 30.11.2016 року №587 «Про затвердження переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів у м. Дніпрі» в частині пункту 252, згідно з яким до розділу II «Спеціально обладнані майданчики» Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів у м. Дніпрі, внесено відомості про майданчик для паркування за адресою: місто Дніпро, вулиця Велика Діївська (вул. Братів Трофімових), в районі буд. 56, кількість місць паркування 120, площею для паркування 1380,0 квадратних метрів.
Разом із позовною заявою ТОВ «ЦЕНТРОПАРКІНГ» подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просив суд забезпечити його позов наступним чином:
1) зупинити дію рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 30.11.2016 року №587 «Про затвердження переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів у м. Дніпрі», в частині пункту 252, згідно якого до розділу II «Спеціально обладнані майданчики» Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів у м. Дніпрі внесено відомості про майданчик для паркування за адресою АДРЕСА_3 ;
2) заборонити Комунальному підприємству «Міськавтопарк» Дніпровської міської ради укладати на підставі рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 30.11.2016 року № 587 «Про затвердження переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів у м. Дніпрі», договори про організацію та експлуатацію майданчика для паркування, за адресою АДРЕСА_3 .
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2020 року позовну заяву ТОВ «ЦЕНТРОПАРКІНГ» залишено без руху та встановлено позивачу строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову шляхом подання до суду: заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням поважних причин пропуску строку звернення до суду та доказів на підтвердження поважності цих причин; відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
На виконання вимог ухвали суду від 14.09.2020 року позивачем до канцелярії суду 17.09.2020р. надано документи, якими усунуті недоліки позовної заяви.
Крім того, вищезазначеною ухвалою суду від 22.09.2020р. клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТРОПАРКІНГ» про залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача було задоволено та залучено Комунальне підприємство «Міськавтопарк» Дніпровської міської ради та Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.
Представник позивача в підготовче судове засідання 21.10.2020р. не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, проте 20.10.2020 року на електронну пошту суду від нього надійшла заява про відкладення розгляду справи, у зв`язку з перебуванням у іншому судовому засіданні, призначеному на аналогічну дату та час.
Представник відповідача в підготовче судове засідання 21.10.2020р. також не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи.
Представник відповідача в підготовче судове засідання 21.10.2020р. також не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи.
Представник третьої особи - Комунального підприємства «Міськавтопарк» Дніпровської міської ради в підготовче судове засідання 21.10.2020р. також не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, проте 21.10.2020 року на електронну адресу суду від нього надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з перебуванням у іншому судовому засіданні, призначеному на аналогічну дату та час.
Третя особа - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 в підготовче судове засідання 21.10.2020р. також не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи.
Підготовче судове засідання було відкладено на 11.11.2020 року на 15:30год.
Представник позивача в підготовче судове засідання 11.11.2020р. не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, проте 10.11.2020 р. до канцелярії суду останній надав клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з перебуванням у іншому судовому засіданні, призначеному на аналогічну дату та час та 11.11.2020р. на електронну адресу суду від нього надійшло клопотання про продовження строку підготовчого провадження.
Представник відповідача в підготовче судове засідання 11.11.2020р. також не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи.
Представник третьої особи - Комунального підприємства «Міськавтопарк» Дніпровської міської ради в підготовче судове засідання 11.11.2020р. також не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи.
Третя особа - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 в підготовче судове засідання 11.11.2020р. також не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи.
Наступне підготовче судове засідання призначено на 22 грудня 2020 року о 16:00год.
22 грудня 2020 року на електронну адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні, призначеному на аналогічну дату та час.
Також 22.12.2020 року до канцелярії суду від представника третьої особи - Комунального підприємства «Міськавтопарк» надійшла заява, в якій останній просив провести підготовче судове засідання в порядку письмового провадження та розпочати розгляд справи по суті у наступному судовому засіданні.
У судовому засіданні 19.01.2021 року усною ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, із занесенням до протоколу судового засідання, долучено до матеріалів справи пояснення представника третьої особи, яка не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Комунального підприємства «Міськавтопарк» Дніпровської міської ради.
У судовому засіданні 19.01.2021р. представник третьої особи-1 зауважував, що КП «Міськавтопарк» ДМР заперечується сам факт існування на спірній земельній ділянці нерухомого майна, яке, за твердженням позивача, належить йому на праві приватної власності, і ці обставини стали підставою для звернення КП «Міськавтопарк» ДМР до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ТОВ «ЦЕНТРОПАРКІНГ» про встановлення факту знищення майна та скасування державної реєстрації права власності. У зв`язку із цим,у судовому засіданні 19.01.2021р. усною ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, із занесенням до протоколу судового засідання, витребувано у представника Комунального підприємства «Міськавтопарк» Дніпровської міської ради копію вищевказаної позовної заяви, яка подавалась ним до господарського суду Дніпропетровської області, у зв`язку із чим оголошено перерву до 20 січня 2021 року о 09:30 год.
20.01.2021 року на електронну адресу суду від Комунального підприємства «Міськавтопарк» Дніпровської міської ради надійшли витребувані усною ухвалою суду, постановленою у судовому засіданні 19.01.2021 року, документи.
У судовому засіданні 20 січня 2021 року усною ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, із занесенням до протоколу судового засідання, долучено до матеріалів справи копію рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.01.2021 року у справі №904/5024/20 за позовом Комунального підприємства «Міськавтопарк» Дніпровської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТРОПАРКІНГ», за участі третьої особи, яка заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Дніпровської міської ради (м. Дніпро) про встановлення факту знищення майна та скасування державної реєстрації права власності.
Наступне судове засідання призначено на 19.10.2022 року о 15:30год.
19.10.2022 року до суду від третьої особи-1 надійшла заява про розгляд справи без участі її представника у зв`язку із неможливістю явки останнього через надмірне навантаження.
19.10.2022 року у зв`язку із неявкою представників сторін та третіх осіб у судове засідання, які були повідомлені належним чином про дату, час та місце судового розгляду, розгляд справи відкладено на 08.11.2022 року о 14:00год.
08.11.2022 року у зв`язку з неявкою представників сторін та третіх осіб у судове засідання, які були повідомлені належним чином про дату, час та місце судового розгляду, розгляд справи відкладено на 07.12.2022 року о 13:30год.
Представники позивача та третіх осіб в судове засідання 07 грудня 2022 року не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи.
У судовому засіданні 07 грудня 2022 року представник відповідача пред`явлений позов не визнав та заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на позовну заяву.
Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з огляду на таке.
Судом також встановлено, що ОСОБА_4 набула право власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01.10.2018р., виданого приватним нотаріусом ДМНО Кретовою Н.Б., спадкова справа №8/2018, зареєстровано в реєстрі за №1891, після смерті попереднього власника - ОСОБА_5 (т.1 а.с.27).
Нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1 було набуте ОСОБА_4 у складі: літ. А-2 вартова, загальна площа 14,3 кв.м., літ. В,Г,Ж навіси, №1,2,3,10 споруди, І,ІІ- мостіння. Державна реєстрація права власності ОСОБА_4 , що виникло на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом здійснена 01.10.2018р., рішення про державну реєстрацію прийнято приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кретовою Н.Б., індексний номер рішення 43282639 від 01.10.2018 (т.1 а.с.28).
Адреса вищезазначеному нерухомому майну присвоєна на підставі розпорядження Дніпропетровського міського голови від 16.07.2008р. №1089-р та підтверджена схемою адресації споруд (т.1 а.с.20-21).
Рішенням сесії Дніпропетровської міської ради VI скликання №140/59 від 29 грудня 2014 року ОСОБА_5 було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню споруд автостоянки за вказаною адресою АДРЕСА_2 (т.1 а.с.45).

На виконання вказаного рішення Дніпропетровської міської ради №140/59 від 29 грудня 2014 року за замовленням ОСОБА_5 ТОВ «Геопро» було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню споруд автостоянки за вказаною адресою, згідно з пояснювальною запискою до якого зазначено, що «за наявними матеріалами на земельній ділянці, що проектується для відведення в оренду по фактичному розміщенню споруд автостоянки знаходяться: вартова, вольєр, навіси, огорожа, споруди, мостіння» (т.1 а.с.46-50). Разом з тим, докази затвердження вищевказаного проекту землеустрою в матеріалах справи відсутні.

Як свідчать матеріали справи, 12.09.2016р. ФОП ОСОБА_2 звернувся до директора Департаменту транспорту та охорони навколишнього середовища Дніпровської міської ради Маковцева І.І. з заявою, в якій просив на підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 02.02.2011р. №39/8 «Про затвердження Правил паркування транспортних засобів у м. Дніпро» розглянути можливість організації майданчика для паркування за адресою: АДРЕСА_3 на 120 м-місць з режимом роботи з 20:00 до 08:00 з кількістю робочих днів у місяці (щоденно), до якої у якості додатку долучив схему М 1:500 (т.1 а.с.75-76).

23.09.2016 року директором КП «Міськавтопарк» ДМР Писаренком С.О. на адресу директора Департаменту транспорту та охорони навколишнього середовища Дніпропетровської міської ради направлено лист від 23.09.2016р. за вих. №1010/4 «Про зміну в переліку майданчиків», в якому зазначено, що з метою розгляду листа ФОП ОСОБА_2 про організацію платної парковки за адресою: АДРЕСА_3 , з режимом роботи цілодобово, щоденно, інспекторами КП «Міськавтопарк» було здійснено виїзд за вказаною адресою, проведено обстеження, фотографування та складено акт про можливість організації майданчика для паркування автотранспорту на 120 машино-місць загальною площею близько 1380 м.кв., у зв`язку із чим висловлено прохання внести майданчик для паркування автотранспорту за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 1380,0 кв.м. на 120 машино-місць, який розташований не у центральній частині міста до Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів у м. Дніпропетровську (т.1 а.с.77).

У якості додатка до вищезазначеного листа директора КП «Міськавтопарк» ДМР від 23.09.2016р. за вих. №1010/4 «Про зміну в переліку майданчиків» долучено Акт обстеження можливого розташування майданчика для паркування транспортних засобів від 16.09.2016 року, складений постійною робочою групою з працівників КП «Міськавтопарк» ДМР, згідно з яким у ході обстеження постійною робочою групою майданчика за адресою АДРЕСА_3 , встановлено на місцевості наявність діючої автостоянки, наявності асфальту, огорожі, сторожки і освітлення. Разом з цим, за наслідками обстеження, постійна комісія дійшла висновку про можливість розташування майданчика для паркування при узгодженні з УДАІ, розробці технічних умов та схеми організації дорожнього руху, встановлення приналежності земельної ділянки (т.1 а.с.78-79).

Листом КП «Міськавтопарк» ДМР від 23.09.2016р. за вих..№1011/5 ФОП ОСОБА_2 повідомлено про те, що організація вищевказаної парковки, про яку йшлося у його звернені, може бути можливою при узгодженні з УДАІ, розробці технічних умов та схеми організації дорожнього руху, встановлення приналежності земельної ділянки, відтак, при наданні узгоджувальних документів, майданчик для паркування буде включено до Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів у м. Дніпропетровську (т.1 а.с.80).

Разом з цим, 30.11.2016 року Виконавчим комітетом Дніпровської міської ради прийнято рішення №587 «Про затвердження Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів у м. Дніпрі», яким затверджено вищевказаний Перелік згідно з додатком. При цьому, як слідує з самого Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів у м. Дніпрі, п.252 підрозділу «Майданчики, які розташовані не у центральній частині міста» розділу II «Спеціально обладнані майданчики» Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів у м. Дніпрі, до цього Переліку включено майданчик, розташований за адресою: АДРЕСА_3 , кількість місць паркування - 120, площею для паркування - 1380,0 квадратних метрів (т.1 а.с.15-19).

В подальшому, з урахуванням вищевказаного рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 30.11.2016р. №587, 14.03.2017р. між Комунальним підприємством «Міськавтопарк» (балансоутримувач) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (оператор) укладено договір №410 ОП про організацію та експлуатацію майданчика для паркувань. Згідно з п.1.1 цього договору балансоутримувач надає оператору у користування за плату майданчик для паркування транспортних засобів комунальної форми власності, що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Велика Діївська (вул. Братів Трофімових), у районі будинку №56 (далі - майданчик для паркування). Площа майданчика 1380,0кв.м., кількість машино-місць 120, кількість пільгових місць 12, дні роботи - щоденно, час роботи - цілодобово. Договір набирає чинності з дати підписання сторонами Акта приймання-передачі майданчика для паркування, який є невід`ємною частиною договору, та діє до проведення конкурсу з визначення операторів на право обслуговування майданчика для паркування, передбаченого п.1.1. договору (т.1 а.с.81-83).

01.03.2018р. між Комунальним підприємством «Міськавтопарк» (балансоутримувач) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (оператор) укладено договір №410 ОП про організацію та експлуатацію майданчика для паркувань. Згідно з п.1.1 цього договору балансоутримувач надає оператору у користування за плату майданчик для паркування транспортних засобів комунальної форми власності, що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Велика Діївська (вул. Братів Трофімових), у районі будинку №56 (далі - майданчик для паркування). Площа майданчика 1380,0кв.м., кількість машино-місць 120, кількість пільгових місць 12, дні роботи - щоденно, час роботи - цілодобово. Майданчик для паркування транспортних засобів вважається переданим в експлуатацію оператору з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі (п.1.2. договору) (т.1 а.с.84-86).

Після набуття у власність нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: з 21.01.2019 року ТОВ «ЦЕНТРОПАРКІНГ» дізналося, що фактично площа цього об`єкта нерухомого майна перебуває у користуванні іншої особи, а саме: фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , який використовує її в якості майданчику для паркування транспортних засобів, на підставі договору №410 ОП «Про організацію та експлуатацію майданчиків для паркування», укладеного між ним та КП «Міськавтопарк» Дніпровської міської ради 01 березня 2018 року, на підставі спірного рішення відповідача.

У зв`язку із наведеним, ТОВ «ЦЕНТРОПАРКІНГ» звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , Комунального підприємства «Міськавтопарк» Дніпровської міської ради, Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Дніпровська міська рада, в якій, з урахуванням заяви про зміну та уточнення позовних вимог (вх. №32878/19 від 23.07.2019р.) просило:

- усунути Товариству з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТРОПАРКІНГ» перешкоди у здійсненні права власності (права володіння, користування і розпорядження) об`єктом нерухомого майна - спорудами автостоянки загальною площею 4307 кв.м., - який складається з: літ. А-2 - вартова площею 8, 3 кв.м., літ. Б - вольєр площею 5 кв.м., літ. В - навіс площею 117 кв.м., літ. Г - навіс площею 316, 4 кв.м., літ. Ж - навіс площею 615, 2 кв.м., І-ІІ - мостіння площею 3245 кв.м., розташований на земельній ділянці площею 0, 4392 га, кадастровий номер - :08:721:0336, за адресою: АДРЕСА_1 , - шляхом:

- зобов`язання Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , Комунального підприємства «Міськавтопарк» Дніпровської міської ради звільнити вказаний об`єкт нерухомого майна та земельну ділянку від себе, власних працівників, своїх представників, а також від свого майна, надавши безперешкодний доступ позивачу, його посадовим особам та працівникам (в т.ч. і представникам) до зазначеного об`єкту нерухомого майна та земельної ділянки, припинивши тим самим дії, які порушують право, та відновивши становище позивача, яке існувало до порушення;

- заборони відповідачам - Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 , Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 , Комунальному підприємству «Міськавтопарк» Дніпровської міської ради, Виконавчому комітету Дніпровської міської ради, їх посадовим особам, працівникам, представникам та будь-яким іншим особам, які діють від імені та в інтересах будь-кого з відповідачів, чинити ТОВ «ЦЕНТРОПАРКІНГ» перешкоди у здійсненні права власності (володіння, користування та розпоряджання) вказаним об`єктом нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці площею 0,4392 га, кадастровий номер - :08:721:0336, за адресою: АДРЕСА_1 .

- визнати недійсним договір №410 ОП «Про організацію та експлуатацію майданчика для паркування» від 14 березня 2017 року, за яким КП «Міськавтопарк» Дніпровської міської ради, як балансоутримувач передало ФОП ОСОБА_3 , як оператору, в користування за плату майданчик площею 1380 кв.м. для паркування транспортних засобів комунальної форми власності, розташований за адресою: АДРЕСА_3 , - як укладений з порушенням вимог ст. 205 ч. ч. 1, 3, 5 ЦК України, ст. 41 Конституції України, ст. 120 ЗК України;

- визнати незаконним та скасувати рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради «Про затвердження Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів у м. Дніпрі» №587 від 30 листопада 2016 року в частині відведення для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів майданчика для паркування площею 1380 кв.м., розташованої в районі будинку АДРЕСА_3 (п. 252 Переліку, що додається до рішення), - як таке, що порушує вимоги ст. 41 Конституції України та ст. 120 ЗК України (справа №904/2684/19).

Однак, в подальшому, 25.12.2019 року ТОВ «ЦЕНТРОПАРКІНГ» до господарського суду було направлено заяву про зміну предмету позову (вх. №60372/19 від 26.12.2019р.), якою виключено із переліку заявлених позовних вимог вимогу про визнання недійсним рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради «Про затвердження переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів у м. Дніпрі» №587 від 30.11.16 року, оскільки згідно з висновками, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №520/12022/17 від 11.09.2019 року, такий спір належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2019р. у справі №904/2684/19 прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТРОПАРКІНГ» про зміну предмету позову, яка надійшла до суду 26.12.2019р. (вх. 60372/19).

Разом з цим, 19.12.2019 року ТОВ «ЦЕНТРОПАРКІНГ» стало відомо, що рішенням державного реєстратора Миколаївської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області Дубовик А.О. від 22.10.19 року було припинено право власності ТОВ «ЦЕНТРОПАРКІНГ» на об`єкт нерухомого майна за адресою вул. Велика Діївська, б. 62г в м. Дніпро, з внесенням відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у зв`язку із чим позивачем подано відповідну скаргу на такі дії та рішення державного реєстратора, за наслідками розгляду якої 27.05.2020 року Міністерством юстиції України видано наказ №1784/5, яким задоволено скаргу ТОВ «ЦЕНТРОПАРКІНГ» на дії державного реєстратора та скасовано рішення про державну реєстрацію припинення права власності на об`єкт нерухомого майна за адресою вул. Велика Діївська, б. 62г в м. Дніпро за позивачем (т.1 а.с.87-92).

На підставі наказу Міністерства юстиції України від 27.05.2020р. №1784/5 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно знову внесено відомості про державну реєстрацію за Товариством з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТРОПАРКІНГ» права власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вулиця Велика Діївська, будинок 62г, яке складається з: літ. А-2 - вартова, загальною площею 14,3 кв.м, літ. В, Г, Ж - навіси, № 1, 2, 3, 10 - споруди, І, ІІ-мостіння; зазначений об`єкт нерухомого майна розташовано на земельній ділянці площею 0,4392 га з кадастровим номером :08:721:0336, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01.06.2020р. №210964211 (т.1 а.с.93).

Поряд з цим, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.08.2020 року у справі №904/2684/19 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТРОПАРКІНГ» до відповідача-1: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , відповідача-2: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , відповідача-3: Комунального підприємства «Міськавтопарк» Дніпровської міської ради, відповідача-4: Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Дніпровська міська рада, про усунення перешкод у здійсненні права користування власністю, визнання недійсними договору про організацію та експлуатацію майданчика для паркування №410 0П від 01.03.2018 задоволено частково:

закрито провадження у справі в частині вимог до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , Виконавчого комітету Дніпровської міської ради у зв`язку з відсутністю предмета спору;

усунено Товариству з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТРОПАРКІНГ» перешкоди у здійсненні права власності (права володіння, користування і розпорядження) об`єктом нерухомого майна - спорудами автостоянки загальною площею 4307 кв.м., - який складається з: літ. А-2 - вартова площею 14, 3 кв.м., літ. Б - вольєр площею 5 кв.м., літ. В - навіс площею 117 кв.м., літ. Г - навіс площею 316, 4 кв.м., літ. Ж - навіс площею 615, 2 кв.м., І-ІІ - мостіння площею 3245 кв.м., розташований на земельній ділянці площею 0, 4392 га, кадастровий номер - :08:721:0336, за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом: зобов`язання Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 звільнити вказаний об`єкт нерухомого майна та земельну ділянку, надавши безперешкодний доступ позивачу - Товариству з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТРОПАРКІНГ», до зазначеного об`єкту нерухомого майна та земельної ділянки, про що видати наказ;

в задоволенні решти вимог та вимоги щодо усунення Товариству з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТРОПАРКІНГ» перешкод у здійсненні права власності (права володіння, користування і розпорядження) об`єктом нерухомого майна шляхом зобов`язання Комунальне підприємство «Міськавтопарк» Дніпровської міської ради звільнити вказаний об`єкт нерухомого майна та земельну ділянку відмовлено;

- визнано недійсним договір №410 ОП від 01 березня 2018 «Про організацію та експлуатацію майданчика для паркування», укладений між Комунальним підприємством «Міськавтопарк» Дніпровської міської ради та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (т.1 а.с.94-101).

Постановою Центрального апеляційного Господарського суду від 16.11.2020 року у справі №904/2684/19 апеляційну скаргу Комунального підприємства «Міськавтопарк» Дніпровської міської ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.08.2020 року у справі №904/2684/19 залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.08.2020 року у справі №904/2684/19 без змін.

Постановою Верховного Суду від 06 квітня 2021 року у справі №904/2684/19 касаційну скаргу Комунального підприємства «Міськавтопарк» Дніпровської міської ради залишено без задоволення, а постанову Центрального апеляційного господарського суду від 16.11.2020 року та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.08.2020 року у справі № 904/2684/19 - без змін.

Таким чином, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.08.2020 року у справі №904/2684/19 набрало законної сили 16.11.2020 року.

Рішеннями судів у справі №904/2684/19, що набрали законної сили, встановлено, що ТОВ «ЦЕНТРОПАРКІНГ» є власником будівель та споруд, розташованих на земельній ділянці площею 0,4392 га, кадастровий номер земельної ділянки :08:721:0336, при цьому, наявність нерухомого майна, зокрема, також випливає із факту надання дозволу ОСОБА_5 щодо розроблення проекту землеустрою та пояснювальної записки до цього проекту. Судами також встановлено, що на вільній від будівель та споруд території, як складова річ об`єкта нерухомості, знаходиться допоміжна річ - покриття, яке хоча і не є нерухомим майном, однак має властивості допоміжної речі в розумінні ст.186 ЦК України та входить в опис нерухомого майна, що належить позивачу та складає з ним єдине ціле, у зв`язку із чим на нього розповсюджується тотожній правовий режим. Відповідачі не заперечували факту використання спірної земельної ділянки для облаштування автостоянки, оператором якої на підставі оспорюваного договору є ФОП ОСОБА_1 . Доводами відповідачів є те, що на цій земельній ділянці відсутнє нерухоме майно позивача, як і взагалі будь-яке нерухоме майно. Водночас посилання Комунального підприємства «Міськавтопарк» Дніпровської міської ради на акт обстеження земельної ділянки № 7/8-0420 від 17.04.2020 суд оцінив як неспроможне, оскільки вказаний акт складений в односторонньому порядку представниками Департаменту міської ради. Окрім того, в акті наявна інформація про розташовані на земельній ділянці навіси та споруди, втім зроблено висновок, що вони тимчасові. Вказаний висновок нічим не обґрунтований, відсутній опис цих споруд, не надано доказів щодо кваліфікації осіб, які складали цей акт та зробили такий висновок. Водночас, судами встановлено, що недотримання процедури обстеження стану земельної ділянки, стосовно якої вирішувалось питання передачі її в користування для організації майданчиків для паркування транспортних засобів, призвело до порушення права власності спочатку ОСОБА_5 (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ), потім ОСОБА_4 , як спадкоємця цього майна, та в подальшому права власності на об`єкт нерухомості ТОВ «ЦЕНТРОПАРКІНГ». Земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 має кадастровий номер - :08:721:0336, в той час як земельна ділянка (майданчик для паркування), надана фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 , а в подальшому ФОП ОСОБА_1 не визначена з встановленням місця її розташування, з посиланням, зокрема, на проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки під розташування на ній спеціальної автостоянки та кадастрового номеру, який за висновками, викладеними в пункті 12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2019 у справі №520/12022/17, є єдиним визначенням місця розташування. Фактично у ФОП ОСОБА_6 в користуванні знаходиться земельна ділянка (паркувальний майданчик), на якій розташовані об`єкти нерухомості, що належать позивачу. Разом з цим, з урахуванням положень ст.120 Земельного кодексу України, що кореспондуються з положеннями ст. 377 Цивільного кодексу України, позивач, як власник будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 0,4392 га, кадастровий номер земельної ділянки :08:721:0336, має переважне право на отримання цієї ділянки в користування. З огляду на викладене, визначення виконкомом міської ради земельної ділянки, на якій розташоване нерухоме майно, належне позивачу, як майданчика для паркування є порушенням та невизнанням переважного права останнього на отримання цієї ділянки в користування. Таким чином, суди дійшли висновку, що відповідачі своїми діями щодо організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів на земельній ділянці в АДРЕСА_2 та укладанням договору №410 ОП від 01 березня 2018 «Про організацію та експлуатацію майданчика для паркування» порушили право ТОВ «ЦЕНТРОПАРКІНГ», як власника об`єкту нерухомості, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки - :08:721:0336), на володіння, користування та розпорядження майном, відповідн, договір №410 ОП від 01 березня 2018 «Про організацію та експлуатацію майданчика для паркування», укладений між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та КП «Міськавтопарк», не відповідає положенням статті 41 Конституції України, ст.ст. 203, 377 Цивільного кодексу України, ст. 120 Земельного кодексу України, вчинений без волевиявлення власника нерухомого майна, відповідно перешкоджає Товариству з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТРОПАРКІНГ» користуватися належним йому майном.

Крім цього, судом встановлено, що встановлення факту знищення об`єкту нерухомого майна споруди автостоянки та дитячого майданчика, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та відповідно скасування державної реєстрації права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТРОПАРКІНГ» на нерухоме майно, що розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , було предметом судового розгляду господарським судом Дніпропетровської області у справі №904/5024/20.

Так, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.01.2021 року у справі №904/5024/20 у задоволенні позовної заяви Комунального підприємства «Міськавтопарк» Дніпровської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТРОПАРКІНГ», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача Дніпровська міська рада, про встановлення факту знищення майна та скасування державної реєстрації права власності - відмовлено у повному обсязі.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 24.05.2021 року у справі №904/5024/20 апеляційні скарги Комунального підприємства «Транспортна інфраструктура міста» Дніпровської міської ради та Дніпровської міської ради залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.01.2021 року в справі №904/5024/20 - без змін.

Таким чином, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.01.2021 року у справі №904/5024/20 набрало законної сили 24.05.2021р.

При цьому рішеннями судів у справі №904/5024/20, що набрали законної сили, встановлено, що ТОВ «ЦЕНТРОПАРКІНГ» є власником нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці площею 0,4392 га, кадастровий номер земельної ділянки :08:721:0336, яке складається з: літ. А-2 - вартова, загальною площею 14,3 кв.м, літ. В, Г, Ж - навіси, № 1, 2, 3, 10 - споруди, І, ІІ-мостіння, при цьому судом констатовано, що право власності на об`єкт нерухомого майна набуто ТОВ «ЦЕНТРОПАРКІНГ» правомірно. Господарським судом також встановлено, що починаючи з 2008 року (дати присвоєння адреси нерухомому майну) до моменту набуття права власності ТОВ «ЦЕНТРОПАРКІНГ» 21.01.2019, факт наявності нерухомого майна неодноразово було підтверджено шляхом проведення реєстраційних дій в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, при переході права власності від одного власника до іншого. Наявність спірного нерухомого майна підтверджується проведеною технічною інвентаризацією нежитлових будівель та споруд за адресою АДРЕСА_1 , яка відображена в технічному паспорті. Про наявність нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 також зазначено в пункті 1 рішення Дніпропетровської міської ради №140/59 від 29.12.2014р. «Про надання ОСОБА_5 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню споруд автостоянки по АДРЕСА_2 ». Наявність об`єкту нерухомого майна за вказаною вище адресою у складі, яким він був внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, була підтверджена при розробці проекту землеустрою, на підставі рішення Дніпропетровської міської ради № 140/59 від 29.12.2014р. Посилання Комунального підприємства «Міськавтопарк» Дніпровської міської ради (нове найменування - Комунальне підприємство «Транспортна інфраструктура міста» Дніпровської міської ради, зміна найменування відбулася на підставі рішення Дніпровської міської ради № 93/4 від 24.02.2021р. Державна реєстрація зміни найменування відбулася 10.03.2021р.) на акт обстеження земельної ділянки №7/8-0420 від 17.04.2020 господарський суд відхилив, оскільки вказаний акт складений в односторонньому порядку представниками Департаменту міської ради. Окрім того, в акті наявна інформація про розташовані на земельній ділянці навіси та споруди, втім зроблено висновок, що вони тимчасові. Вказаний висновок нічим не обґрунтований, відсутній опис цих споруд, не надано доказів щодо кваліфікації осіб, які складали цей акт та зробили такий висновок. Так само судом не визнано належними доказами знищення (відсутності) об`єкту нерухомого майна результати фотофіксації певної місцевості, що були долучені до матеріалів справи Комунального підприємства «Міськавтопарк» Дніпровської міської ради) (т.2 а.с.52-55).

Посилаючись на те, що вищевказаними рішеннями господарського суду у справах №904/2684/19 та №904/5024/20, що набрали законної сили, встановлено, що ТОВ «ЦЕНТРОПАРКІНГ» є власником нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці площею 0,4392 га, кадастровий номер земельної ділянки :08:721:0336, і це майно фактично існує та не є знищеним, проте, земельна ділянка, на якій це майно розташоване, протиправно тривалий час використовується іншими особами, зокрема, ФОП ОСОБА_1 на підставі укладеного останнім з КП «Міськавтопарк» ДМР договору №410 ОП від 01 березня 2018 «Про організацію та експлуатацію майданчика для паркування», укладення якого відбулося завдяки спірному рішенню Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 30.11.2016 року №587, яким частина земельної ділянки, на якій розташоване вищевказане нерухоме майно позивача, протиправно включена до Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів, у м. Дніпрі (Спеціально обладнанні майданчики, які розташовані не у центральній частині міста), без з`ясування при прийнятті цього рішення всупереч приписам п.3.9, п.3.10 Правил паркування транспортних засобів у м. Дніпропетровську, затверджених рішенням Дніпропетровської міської ради від 02.02.2011р. №39/8 (з урахуванням змін, внесених рішенням від 30.11.2011р. №72/17), які дублюються у рішенні Дніпровської міської ради від 21.12.2016р. №38/17 «Про затвердження Правил паркування транспортних засобів на території міста Дніпра» (зі змінами та доповненнями), власника чи користувача земельної ділянки та розташованих на ній об`єктів нерухомості, без зазначення точної адреси місця розташування вказаної ділянки або її інших ознак для можливості її ідентифікації на місцевості в цілому, та без розроблення проекту землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки, як то передбачено вимогами ст.123 Земельного кодексу України, позивач звернувся до суду з цим позовом, стверджуючи, що оскаржуваним рішенням порушено його права, як власника об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , щодо можливості його використовувати за цільовим призначенням.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та спірним правовідносинам, суд зважає на таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України від 21 травня 1997 року №280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон №280/97-ВР) відповідно до Конституції України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

У статті 1 Закону №280/97-ВР наведено визначення, згідно з яким, виконавчі органи рад - органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами.

Відповідно до пункту 34 частини першої статті 26 Закону №280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

За приписами підпункту 8 пункту «а» частини першої статті 28 Закону №280/97-ВР до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить підготовка та затвердження переліку спеціально відведених місць для паркування транспортних засобів.

Згідно з частиною другою статті 4 Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року №2768-III (далі - ЗК України, тут і далі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.

У статті 12 ЗК України визначені повноваження сільських, селищних, міських рад та їх виконавчих органів, до яких, зокрема, належать: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; організація землеустрою; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

За викладених обставин, Виконавчий комітет Дніпропетровської міської ради наділений повноваженнями щодо прийняття рішення про затвердження Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів, у м. Дніпрі.

Водночас, під час прийняття таких рішень виконавчий комітет, як суб`єкт владних повноважень, зобов`язаний діяти на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Статтею 79-1 ЗК України визначено етапи формування земельної ділянки як об`єкта цивільних прав.

Так, відповідно до частин першої - п`ятої статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель державної чи комунальної власності у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Відповідно до частин шостої-восьмої статті 79-1 ЗК України формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування. У разі встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за їх фактичним використанням у зв`язку з неможливістю виявлення дійсних меж, формування нових земельних ділянок не здійснюється, а зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру.

При цьому частиною дев`ятою статті 79-1 ЗК України встановлено, що земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі (частина десята статті 791 ЗК України).

Відповідно до частини першої статті 15 Закону України від 7 липня 2011 року №3613-VI «Про Державний земельний кадастр» до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об`єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку.

За частиною другою статті 83 ЗК України у комунальній власності перебувають: усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

До земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать, зокрема, землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо) (пункт «а» частини четвертої статті 83 ЗК України).

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування визначений у статті 123 ЗК України.

Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання) (частина перша статті 123 ЗК України).

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки (абзац перший частини другої статті 123 ЗК України).

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею (абзац другий частини другої статті 123 ЗК України).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (частина третя статті 123 ЗК України).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування (частина шоста статті 123 ЗК України).

Отже, в розумінні наведених норм ЗК України рішення про передачу у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності має здійснюватися за проектом землеустрою щодо її відведення.

За положеннями абзаців першого, другого підпункту 2681.1.2 пункту 2681.1 статті 2681 Податкового кодексу України (далі ПК України) установлено, що перелік спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів, в якому зазначаються їх місцезнаходження, загальна площа, технічне облаштування, кількість місць для паркування транспортних засобів, затверджується рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, про встановлення збору. Таке рішення разом з переліком осіб, які уповноважені організовувати та провадити діяльність із забезпечення паркування транспортних засобів, надається виконавчим органом сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, контролюючому органу в порядку, встановленому розділом I цього Кодексу.

Системний аналіз наведених положень ЗК України та ПК України дає підстави для висновку, що відведення для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів спеціальних земельних ділянок, які затверджуються переліком відповідного органу місцевого самоврядування, має здійснюватися з урахуванням норм ЗК України щодо порядку формування земельної ділянки.

Згідно з підпунктом 14.1.104 пункту 14.1 статті 14 ПК України майданчики для платного паркування площа території (землі), що належить на правах власності територіальній громаді або державі, на якій відповідно до рішення органу місцевого самоврядування здійснюється платне паркування транспортних засобів.

Відповідно до підпункту 14.1.229 пункту 14.1 статті 14 ПК України спеціально відведені автостоянки площа території (землі), що належить на правах власності територіальній громаді або державі, яка визначається органами місцевого самоврядування із встановленням правил щодо відповідальності за збереження транспортного засобу. До спеціально відведених автостоянок можуть належати комунальні гаражі, стоянки, паркінги (будівлі, споруди, їх частини), які побудовані за рахунок коштів місцевого бюджету з метою здійснення організації паркування транспортних засобів. Не належать до спеціально відведених автостоянок гаражі, автостоянки, власники або користувачі яких є платниками земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності, а також земельні ділянки, що належать до прибудинкових територій.

Судом встановлено, що виділена відповідно до п.252 підрозділу «Майданчики, які розташовані не у центральній частині міста» розділу II «Спеціально обладнані майданчики» Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів у м. Дніпрі, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 30.11.2016р. №587, під паркування автомобілів земельна ділянка, розташована за адресою: вулиця Велика Діївська (вул. Братів Трофімових), в районі буд. 56 у місті Дніпро, фактично не була сформована всупереч вимогам земельного законодавства і була відведена без проекту землеустрою щодо її відведення та без визначення меж земельної ділянки, яка планується для відведення під майданчик для паркування транспортних засобів, без присвоєння їй адреси чи інших ідентифікаційних ознак.

Відтак, спірне рішення в частині п.252 підрозділу «Майданчики, які розташовані не у центральній частині міста» розділу II «Спеціально обладнані майданчики» Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів у м. Дніпрі, прийняте щодо невизначеної земельної ділянки, яку реально неможливо встановити на місці її розташування, оскільки проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки під розташування на ній спеціальної автостоянки не розроблявся, кадастровий номер, який є єдиним визначенням її місця розташування, не присвоєний.

Несформованість земельної ділянки у встановленому законом порядку, відсутність факту державної реєстрації спірної ділянки, на думку суду, свідчить про незаконність дій відповідача щодо розпорядження нею.

На підставі наведеного нормативного регулювання у взаємозв`язку із встановленими обставинами справи, суд дійшов висновку, що спірне рішення в оскаржуваній частині було ухвалене із порушенням вимог земельного законодавства та положень закону, які регламентують порядок відведення земельних ділянок під майданчики для платного паркування, облаштування на них платних автостоянок та встановлення правил щодо відповідальності за збереження транспортного засобу.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 11.09.2019р. у справі №520/12022/17 у подібних правовідносинах.

Крім цього, про порушення відповідачем вимог чинного законодавства при прийнятті спірного рішення в оскаржуваній частині свідчить наступне.

Так, відповідно до п.3.10 Правил паркування транспортних засобів у м. Дніпропетровську, затверджених рішенням Дніпропетровської міської ради від 02.02.2011р. №39/8 (з урахуванням змін, внесених рішенням від 30.11.2011р. №72/17), які були чинним станом на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що під час вирішення питання про розміщення майданчиків для паркування Департамент транспорту та зв`язку Дніпропетровської міської ради протягом трьох днів з дати затвердження акта обстеження (п.3.9 цих Правил) у разі необхідності подає запит до територіального підрозділу органу центральної виконавчої влади у сфері земельних відносин про наявність власника та/або законного користувача земельної ділянки, а також про цільове призначення земельної ділянки, на якій ініційовано розміщення майданчика для паркування транспортних засобів (до запиту обов`язково має бути доданий картографічний матеріал М 1:500 з позначенням території ймовірного розташування майданчика для паркування транспортних засобів); у разі наявності на земельній ділянці будівель та/або споруд подає запити до комунального підприємства «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» Дніпропетровської міської ради для перевірки останнім наявності власника нерухомого майна та/або наявності інформації про об`єкт у Переліку безхазяйного нерухомого майна та/або Переліку нерухомого майна, що може бути визнано відумерлою спадщиною.

Вказані вимоги також дублюються у Правилах паркування транспортних засобів на території міста Дніпра, затверджених рішенням Дніпровської міської ради №38/17 від 21.12.2016р.

Як свідчать матеріали справи, до прийняття спірного рішення в частині щодо віднесення до Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів у м. Дніпрі, земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 (п.252 Переліку), постійною робочою групою з працівників КП «Міськавтопарк» ДМР за дорученням Департаменту транспорту та охорони навколишнього середовища Дніпропетровської міської ради було проведено обстеження майданчика за адресою АДРЕСА_3 , в ході якого встановлено на місцевості наявність діючої автостоянки, наявності асфальту, огорожі, сторожки і освітлення, про що складено Акт обстеження можливого розташування майданчика для паркування транспортних засобів від 16.09.2016 року.

Разом з тим, не зважаючи на встановлення при обстеженні спірної земельної ділянки наявності на ній будівель та/або споруд, жодних дій по встановленню власника такої нерухомості та, відповідно, законного користувача земельної ділянки, на якій така нерухомість розташована, зроблено не було, що відповідачем та третьої особою-1не спростовано жодним чином, зокрема, не надано відповідних запитів з цього приводу та отриманої на такі запити інформації, як то передбачено п.3.10 Правил паркування транспортних засобів у м. Дніпропетровську, затверджених рішенням Дніпропетровської міської ради від 02.02.2011р. №39/8 (з урахуванням змін, внесених рішенням від 30.11.2011р. №72/17).

Таким чином, відповідач при прийнятті спірного рішення в оскаржуваній частині не перевірив, чи наявні на земельній ділянці, яка планується для відведення під майданчик для паркування транспортних засобів, будівлі та/або споруди, які належать на праві власності іншій особі, та чи перебуває ця земельна ділянка у користуванні іншої особи, що свідчить про прийняття такого рішення з грубим порушенням встановленої процедури.

При цьому наведене призвело до порушення спірним рішенням в оскаржуваній частині прав та інтересів позивача, позаяк судом встановлено та підтверджено рішеннями господарського суду у справах №904/2684/19 та № 904/5024/20, які набрали законної сили, що на земельній ділянці (паркувальному майданчику) за адресою: АДРЕСА_3 (п.252 Переліку) фактично розташовані об`єкти нерухомості, що належать позивачу.

Так, рішеннями Господарського суду Дніпропетровської області у справах №904/2684/19 та № 904/5024/20, які набрали законної сили, встановлено:

- наявність нерухомого майна, що належить ТОВ «ЦЕНТРОПАРКІНГ» за адресою АДРЕСА_1 (це майно не є знищеним, як стверджують відповідач та третя особа-1 у цій справі);

- згідно з укладеним на підставі пункту 252 Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів у м. Дніпрі, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради №587 від 30.11.2016 року, договору між Комунальне підприємство «Міськавтопарк» Дніпровської міської ради та ФОП ОСОБА_6 №410 ОП від 01 березня 2018 року у ФОП ОСОБА_6 в користуванні знаходиться земельна ділянка (паркувальний майданчик), на якій розташовані об`єкти нерухомості, що належать позивачу;

- фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 , Комунальне підприємство «Міськавтопарк» Дніпровської міської ради та Виконавчий комітет Дніпровської міської ради своїми діями щодо організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів на земельній ділянці в АДРЕСА_3 та укладанням договору №410 ОП від 01 березня 2018 «Про організацію та експлуатацію майданчика для паркування» порушили право ТОВ «ЦЕНТРОПАРКІНГ», як власника об`єкту нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки - :08:721:0336), на володіння, користування та розпорядження майном;

- недотримання процедури обстеження стану земельної ділянки, стосовно якої вирішувалось питання передачі її в користування для організації майданчиків для паркування транспортних засобів, призвело до порушення права власності спочатку ОСОБА_5 (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ), потім ОСОБА_4 , як спадкоємця цього майна, та в подальшому права власності на об`єкт нерухомості ТОВ «ЦЕНТРОПАРКІНГ».

Відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

При цьому суд зауважує, що під час розгляду вищевказаних справ №904/2684/19 та № 904/5024/20 господарським судом Комунальне підприємство «Міськавтопарк» Дніпровської міської ради та Виконавчий комітет Дніпровської міської ради не заперечували факту використання спірної земельної ділянки для облаштування автостоянки, оператором якої на підставі договору №410 ОП від 01 березня 2018 «Про організацію та експлуатацію майданчика для паркування» був ФОП ОСОБА_1 .

Додатково суд зазначає, що той факт, що пунктом 252 оскаржуваного рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 30.11.2016 року №587 частину земельної ділянки, на якій розташовано будівлі і споруди, що належать позивачу, включено до Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів, у м. Дніпрі (Спеціально обладнанні майданчики, які розташовані не у центральній частині міста), підтверджується відповідними графічними матеріалами, в тому числі картографічними матеріалами М 1:500, долученими до матеріалів справи.

Як встановлено судом, 12.09.2016 року фізичною особо-підприємцем ОСОБА_2 на адресу директора Департаменту транспорту та охорони навколишнього середовища Дніпровської міської ради Маковцева І.І. було направлено заяву з проханням розглянути можливість організації майданчика для паркування за адресою: АДРЕСА_3 на 120 місць, до якої було долучено у якості додатку схему М 1:500, в ході розгляду якого постійною робочою групою з працівників КП «Міськавтопарк» ДМР за дорученням Департаменту транспорту та охорони навколишнього середовища Дніпропетровської міської ради було проведено обстеження майданчика за адресою АДРЕСА_3 , в ході якого встановлено на місцевості наявність діючої автостоянки, наявності асфальту, огорожі, сторожки і освітлення, про що складено Акт обстеження можливого розташування майданчика для паркування транспортних засобів від 16.09.2016 року.

При цьому з доданої ФОП ОСОБА_2 схеми М 1:500 до заяви про влаштування майданчика за адресою АДРЕСА_3 слідує, що останнім фактично було висунуто прохання про організацію майданчика для паркування на місці вже існуючої автостоянки, що підтверджується наявністю на схематичному зображенні масштабом 1:500 ділянки, з позначкою «автостоянка», наявною літерацією, що вказує на розташування на виділеній ділянці об`єктів нерухомого майна (літ. М, літ. А), нанесеним огородженням навколо ділянки, яка пропонувалась для організації майданчика для паркування. Також на цьому графічному матеріалі М 1:500 є зображення об`єкту з назвою «радіовежа», яка розташована на території автостоянки.

Водночас, з матеріалів технічної інвентаризації об`єкта нерухомого майна, відображених в технічному паспорті на нежитлові будівлі та споруди за адресою: АДРЕСА_2 від 20.30.2014 року, власником яких є позивач, слідує, що при відображенні схематичного плану земельної ділянки розміщення нежитлових будівель та споруд в масштабі 1:1000 об`єкти нерухомого майна розташовані у повній відповідності з об`єктами, які зображені на схемі М 1:500, наданій в якості додатку до заяви ФОП ОСОБА_2 щодо земельної ділянки за адресою АДРЕСА_3 .

Окремо звертає на себе увагу наявність на обох схемах відображеної радіовежі, яка фактично встановлена на території об`єкта нерухомого майна позивача, але не входить до його складу.

Також факт ідентичності об`єкта нерухомого майна, який було запропоновано для організації майданчика для паркування ФОП ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_3 , з об`єктом нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , який належить позивачу, підтверджується схемою адресації споруд автостоянки та дитячого майданчика, яка була виготовлена при присвоєнні адреси на замовлення первісного власника ТОВ «ТЗК-2000». Згідно з цією схемою адресації зазначено, що адреса АДРЕСА_2 присвоєна конкретно визначеній ділянці, яка повністю, за схематичними зображеннями (в тому числі відображеній радіовежі) співпадає з схемою М 1:500, наданою ФОП ОСОБА_2 .

Крім цього, факт повного співпадання об`єкта нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , що належить позивачеві на праві власності, та об`єкта, який було зображено на схемі М 1:500, наданій ФОП ОСОБА_2 , підтверджується також тим що аналогічна схема масштабом 1:500 була складена в якості додатку до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 , який розроблявся згідно рішення дніпропетровської міської ради від 29.12.14 року № 140/59, по фактичному розміщенню споруд автостоянки, згідно наданих правовстановлюючих документів на замовлення попереднього власника об`єкту нерухомого майна ОСОБА_5 .

Таким чином, з аналізу вказаних картографічних матеріалів слідує, що площа та місце розташування земельної ділянки, яка входила до складу проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 , який розроблявся згідно з рішенням Дніпропетровської міської ради від 29.12.2014 року №140/59 щодо надання ОСОБА_5 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню споруд автостоянки, та площа і місце розташування спеціального майданчику, який був запропонований для організації паркування ФОП ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_3 , повністю збігаються.

За наведених обставин, наведеними судовими рішеннями господарського суду у справах справ №904/2684/19 та № 904/5024/20, що набрали законної сили, а також дослідженими судом доказами встановлено, що спірним рішенням в оскаржуваній частині протиправно віднесено до Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів, у м. Дніпрі (Спеціально обладнанні майданчики, які розташовані не у центральній частині міста) частину земельної ділянки, на якій розташовано будівлі і споруди, що належать позивачу на праві власності, чим грубо порушено права останнього шляхом обмеження його права власності на належну йому нерухомість та речове право користування земельною ділянкою, що під цим майном розташована.

Щодо доводів відповідача та третьої особи-1 стосовно того, що спірне рішення не порушує права позивача через те, що ТОВ «ЦЕНТРОПАРКІНГ» не оформлено право користування (оренду) земельною ділянкою, на якій розташоване належне останньому нерухоме майно, тому й відсутні підстави стверджувати, що у даному випадку було порушено положення Правил паркування транспортних засобів на території міста Дніпра, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Законом України від 17.07.1997 №475/97 ратифіковано Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція) та Перший протокол до Конвенції, а відтак, в силу ст.9 Конституції України, вони є частиною національного законодавства України.

Згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, статтею 1 Першого протоколу до Конвенції передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. ст. 319, 328 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За положеннями ст.120 Земельного кодексу України, що кореспондуються з положеннями ст.377 Цивільного кодексу України, до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то в разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

В усіх випадках переходу права власності на житловий будинок, будівлю або споруду право на земельну ділянку виникає в набувача одночасно із виникненням права на зведені на ній об`єкти; право власності на житловий будинок, будівлю, споруду є безумовною підставою для виникнення права користування земельною ділянкою під відповідним нерухомим майном.

Нерухоме майно нерозривно пов`язане із земельною ділянкою, на якій воно знаходиться, і переміщення такого майна неможливе без його знецінення, а відтак використання споруд, належних позивачу, неможливе без відповідної земельної ділянки. Таким чином, хоча право користування земельною ділянкою, яка знаходиться під нерухомістю, що належить позивачу на праві власності, належним чином не оформлене, однак не оформлення права на вказану земельну ділянку не може бути підставою для обмеження права позивача, як власника нерухомого майна, на користування зазначеним майном та, відповідно, земельною ділянкою, на якій воно розташовано, оскільки, як зазначалося вище, користування нерухомістю неможливе без користування земельною ділянкою.

Відтак судом відхиляються доводи відповідача та третьої особи-1 стосовно того, що спірне рішення не порушує права позивача через те, що ТОВ «ЦЕНТРОПАРКІНГ» не оформлено право користування (оренду) земельною ділянкою, на якій розташоване належне останньому нерухоме майно, тому й відсутні підстави стверджувати, що у даному випадку було порушено положення Правил паркування транспортних засобів на території міста Дніпра.

Отже, сукупність встановлених обставин дає підстави для висновку про те, що під час прийняття оскаржуваного рішення в частині пункту 252, відповідач допустив ряд порушень, а саме: порушив процедуру прийняття рішення про віднесення спірної земельної ділянки до Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів, у м. Дніпрі, передбачену п.3.10 Правил паркування транспортних засобів у м. Дніпропетровську, затверджених рішенням Дніпропетровської міської ради від 02.02.2011р. №39/8 (з урахуванням змін, внесених рішенням від 30.11.2011р. №72/17) які були чинним станом на час виникнення спірних правовідносин, в тому числі не дотримався процедури обстеження земельної ділянки, стосовно якої вирішувалось питання передачі в користування для організації майданчика для паркування транспортних засобів, не перевірив та не врахував наявність на цій земельній ділянці об`єктів, право власності на які зареєстровано позивачем, у встановленому законом порядку, а також не дотримався вимог земельного законодавства, які регламентують порядок відведення земельних ділянок у користування, бо, як встановлено судом, вказана у п.252 Переліку земельна ділянка фактично не була сформована всупереч вимогам земельного законодавства і була відведена без проекту землеустрою щодо її відведення та без визначення меж земельної ділянки, яка планується для відведення під майданчик для паркування транспортних засобів, без присвоєння їй адреси чи інших ідентифікаційних ознак, проте, відповідач не врахував всі вказані обставини під час прийняття оскаржуваного рішення.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на те, що відповідачем не надано належних та переконливих доказів того, що під час прийняття спірного рішення в оскаржуваній частині він діяв з дотриманням чинного законодавства, в тому числі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Земельного кодексу України, Правил паркування транспортних засобів на території міста Дніпра тощо та з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, спірне рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради в оскаржуваній частині (п.252 Переліку) не може вважатися обґрунтованим та правомірним.

За таких обставин, рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 30.11.2016 року №587 «Про затвердження Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів у м. Дніпрі» в частині пункту 252 підрозділу «Майданчики, які розташовані не у центральній частині міста» розділу II «Спеціально обладнані майданчики» Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів у м. Дніпрі, згідно з яким до цього Переліку включено майданчик, розташований за адресою: АДРЕСА_3 , кількість місць паркування - 120, площею для паркування - 1380,0 квадратних метрів, є протиправним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд виходить із того, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням наведеного, а також зважаючи на задоволення позовних вимог у повному обсязі, судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем при зверненні до суду з цією позовною заявою, у сумі 2102,00 грн. підлягають відшкодуванню на користь останнього шляхом стягнення їх з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись ст. ст. 242-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТРОПАРКІНГ» (, місцезнаходження: вул. Велика Діївська, буд.62г, м. Дніпро, 49000) до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради (, місцезнаходження: пр. Дмитра Яворницького, 75, м. Дніпро, 49000), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Комунальне підприємство «Транспортна інфраструктура міста» Дніпровської міської ради (Комунальне підприємство «Міськавтопарк» Дніпровської міської ради) (, місцезнаходження: вул. Курчатова, 8, м. Дніпро, 49000), Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_5 ) про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 30.11.2016 року №587 «Про затвердження Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів у м. Дніпрі» в частині пункту 252 підрозділу «Майданчики, які розташовані не у центральній частині міста» розділу II «Спеціально обладнані майданчики» Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів у м. Дніпрі, згідно з яким до цього Переліку включено майданчик, розташований за адресою: АДРЕСА_3 , кількість місць паркування - 120, площею для паркування - 1380,0 квадратних метрів.

Стягнути з Виконавчого комітету Дніпровської міської ради (, місцезнаходження: пр. Дмитра Яворницького, 75, м. Дніпро, 49000) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТРОПАРКІНГ» (, місцезнаходження: вул. Велика Діївська, буд.62г, м. Дніпро, 49000) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2102,00грн. (дві тисячі сто дві гривні 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: О.М. Турова