Справа № 440/9447/22
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2023-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2023 р.Справа № 440/9447/22

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Бартош Н.С. ,

за участю секретаря судового засідання Шаповал В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.03.2023, головуючий суддя І інстанції: А.Б. Головко, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 15.03.23 по справі № 440/9447/22

за позовом Акціонерного товариства "Полтаваобленерго"

до Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Полтаваобленерго" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправною та скасування постанови № 1179 від 20.09.2022 року.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 02 березня 2023 року відмовлено в задоволенні позову акціонерного товариства "Полтаваобленерго".

Акціонерне товариство "Полтаваобленерго" , не погодившись з рішенням суду першої інстанції , подало апеляційну скаргу , посилається на неповне з`ясування цим судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи. Посилаючись на обставини та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02 березня 2023 року, прийняти нове рішення , яким позов задовольнити.

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг подала до суду відзив на апеляційну скаргу , вважає доводи апеляційної скарги безпідставними , рішення суду першої інстанції правомірним, просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги , рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02 березня 2023 року залишити без змін.

В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Позивач підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та відзив на неї, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи , що Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) отримала звернення ФОП ОСОБА_1 від 22.06.2021 року № 297/2206, від 22.06.2021 року № 298/2206, від 20.06.2022 року № 109/2006 щодо врегулювання взаємовідносин із АТ "Полтаваобленерго" у частині правомірності здійснених нарахувань обсягу та вартості необлікованої електричної енергії на підставі акту про порушення від 07.05.2020 року № 00002775.

На підставі звернення ФОП ОСОБА_1 (вх. № 8498/1-22 від 24.06.2022 року) НКРЕКП прийнято постанову від 02 серпня 2022 року № 842 "Про проведення позапланової невиїзної перевірки АТ "Полтаваобленерго".

З 17.08.2022 року по 22.08.2022 року НКРЕКП проведено позапланову невиїзну перевірку АТ "Полтаваобленерго", за результатами якої складений акт від 22.08.2022 року № 249.

20.09.2022 року за результатами засідання НКРЕКП з розгляду акту від 22.08.2022 року № 249 винесена постанова № 1179 про накладення на АТ "Полтаваобленерго" штрафу в розмірі 85000,00 грн. за недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, а саме:

- пункту 1 частини третьої статті 46 Закону України "Про ринок електричної енергії" щодо обов`язку оператора системи розподілу дотримуватися ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії та інших нормативно - правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії;

- підпункту 2 пункту 8.4.10 глави 8.4 розділу VIII Правил роздрібного ринку електричної енергії, яким встановлено, що у разі виявлення у непобутового споживача порушень, зазначених у підпунктах 1 - 5 пункту 8.4.2 цієї глави, величина розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії протягом робочого часу (W доб, кВт·год) розраховується за формулою W доб = P · t доб · K в, (4) де P - потужність (кВт), визначена як: потужність, обчислена виходячи зі струму навантаження електроустановки споживача при підключенні всіх наявних на час складення акта про порушення струмоприймачів на максимальну потужність, визначеного на підставі показів відповідних засобів вимірювальної техніки, повірених у терміни, передбачені законодавством у сфері метрології (за умови відсутності паспортних даних усіх струмоприймачів, наявних у споживача на час складення акта про порушення, та якщо визначена таким чином потужність не перевищує дозволену потужність для цієї точки комерційного обліку, зазначену в договорі з оператором системи).

Позивач не погодився із постановою від 20.09.2022 року № 1179 та оскаржив її до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того , що НКРЕКП під час винесення спірної постанови діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб, які передбачені чинним законодавством, що свідчить про обґрунтованість та правомірність спірного акту індивідуальної дії.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Частиною першою статті 1 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» визначено, що Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор), є постійно діючим незалежним державним колегіальним органом, метою діяльності якого є державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Згідно із статтею 3 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» Регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України.

Регулятор здійснює державне регулювання шляхом: 1) нормативно-правового регулювання у випадках, коли відповідні повноваження надані регулятору законом; 2) ліцензування діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг; 3) формування цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг та реалізації відповідної політики у випадках, коли такі повноваження надані Регулятору законом; 4) державного контролю та застосування заходів впливу; 5) використання інших засобів, передбачених законом.

Основними завданнями Регулятора є: 1) забезпечення ефективного функціонування та розвитку ринків у сферах енергетики та комунальних послуг; 2) сприяння ефективному відкриттю ринків у сферах енергетики та комунальних послуг для всіх споживачів і постачальників та забезпечення недискримінаційного доступу користувачів до мереж/трубопроводів; 3) сприяння інтеграції ринків електричної енергії, природного газу України з відповідними ринками інших держав, зокрема в рамках Енергетичного Співтовариства, співпраці з Радою регуляторів Енергетичного Співтовариства, Секретаріатом Енергетичного Співтовариства та національними регуляторами енергетики інших держав; 4) забезпечення захисту прав споживачів товарів, послуг у сферах енергетики та комунальних послуг щодо отримання цих товарів і послуг належної якості в достатній кількості за обґрунтованими цінами; 5) сприяння транскордонній торгівлі електричною енергією та природним газом, забезпечення інвестиційної привабливості для розвитку інфраструктури; 6) реалізація цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг; 7) сприяння впровадженню заходів з енергоефективності, збільшенню частки виробництва енергії з відновлюваних джерел енергії та захисту навколишнього природного середовища; 8) створення сприятливих умов для залучення інвестицій у розвиток ринків у сферах енергетики та комунальних послуг; 9) сприяння розвитку конкуренції на ринках у сферах енергетики та комунальних послуг; 10) інші завдання, передбачені законом.

Частинами першою-третьою статті 19 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» передбачено, що Регулятор здійснює державний контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов шляхом проведення планових та позапланових виїзних, а також невиїзних перевірок відповідно до затверджених ним порядків контролю. Перевірка проводиться на підставі рішення Регулятора. Для проведення перевірки створюється комісія з перевірки, що складається не менш як із трьох представників центрального апарату та/або територіальних органів Регулятора.

Згідно ст.21 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» Регулятор розглядає скарги споживачів щодо порушення їхніх прав та інтересів суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, а також вирішує спори, що виникають між суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, з питань:

1) доступу/приєднання до електричних, теплових та газових мереж, нафто- та продуктопроводів, мереж централізованого водопостачання і водовідведення;

2) дотримання суб`єктами господарювання ліцензійних умов;

3) якості товарів і послуг, що надаються споживачам у сферах енергетики та комунальних послуг;

4) інших питань, розгляд яких віднесено законом до компетенції Регулятора.

Згідно п.2.7 розділу 2 Правил розгляду звернень споживачів щодо дій суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, та врегулювання спорів НКРЕКП не розглядає звернення заявника, якщо:

1) звернення надіслано повторно від одного і того ж заявника з одного і того ж питання, що раніше вирішено по суті;

2) НКРЕКП повідомлено про те, що звернення перебуває на розгляді у суді з ініціативи заявника та предметом позову є питання, що є предметом звернення.

З матеріалів справи вбачається , що позапланової невиїзної перевірки дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства ті ліцензійних умов з розподілу електричної енергії, за результатами якої прийнято оскаржувану Постанову "Про накладення штрафу на АТ "Полтаваобленерго" за недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії" від 20.09.2022 № 1179 , проведена на підставі звернень ФОП ОСОБА_1 від 22.06.2021 , 22.06.2021 та 20.06.22 щодо надання роз`яснення про недотримання АТ «Полтаваобленерго» при прийнятті рішення про нарахування обсягу електроенергії, оформленого Проколом комісії АТ «Полтаваобленерго» від 05.01.2021.

Колегією суддів встановлено , що предмет звернення ФОП ОСОБА_1 щодо недотримання ОСР підпункту 2 пункту 8.4.10 глави 8.4 розділу VIII Правил роздрібного ринку електричної енергії при складанні Протоколу комісії АТ «Полтаваобленерго» від 05.01.2022, на момент проведення позапланової невиїзної перевірки АТ "Полтаваобленерго" та прийняття оскаржуваної постанови було предметом позову у справі № 917/393/21, який подано з ініціативи заявника ФОП ОСОБА_1 .

Так, як вбачається з рішення Східного апеляційного адміністративного суду від 24.01.2023 у справі № 917/393/21 у березні 2021 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" в особі Комсомольської філії Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" про визнання недійсним протоколу №00002775 засідання комісії відповідача від 05.01.2021 з розгляду акту про порушення від 07.05.2020 № 00002775 .

Тобто, ще в березні 2021 року ФОП ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання недійсним протоколу №00002775 засідання комісії Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" від 05.01.2021 з розгляду акту про порушення від 07.05.2020 № 00002775.

В подальшому , 22.06.2021 , 22.06.2021 та 20.06.22 ФОП ОСОБА_1 зверталась до НКРЕКП із зверненнями щодо недотримання АТ "Полтаваобленерго" підпункту 2 пункту 8,4/10 глави 8.4 розділу VIII Правил роздрібного ринку електричної енергії при складанні Протоколу комісії АТ «Полтаваобленерго» від 05.01.2022.

Листом АТ «Полтаваобленерго» від 09.08.2021 № 04-33/16158, який отримано НКРЕКП, повідомлено НКРЕКП про те, що в суді знаходиться справа по ФОП ОСОБА_1 .

Рішення господарського суду Полтавської області від 22.09.2022 у справі №917/393/2 набрало законної сили 24 січня 2023 року згідно постанови Східного апеляційного господарського суду.

Враховуючи те , що на момент прийняття до розгляду НКРЕКП звернень ФОП ОСОБА_1 в суді перебувала справа № 917/393/21 за позовом заявниці та предметом позову є питання, що є предметом звернення до НКРЕКП, про що АТ «Полтаваобленерго» повідомляло НКРЕКП, тому НКРЕКП не було підстав , враховуючи вимоги п.п. 2 п.2.7 розділу 2 Правил розгляду звернень споживачів щодо дій суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, та врегулювання спорів, для розгляду звернення ФОП ОСОБА_1 .

Посилання суду першої інстанції на те , що відмова у розгляді звернення заявника, або припинення розгляду його звернення з підстав прийняття судом до розгляду позову заявника з того самого питання, з яким заявник звернувся до НКРЕКП, є правом, а не обов`язком регулятора є безпідставними , оскільки згідно п.2.7 розділу 2 Правил розгляду звернень споживачів щодо дій суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, та врегулювання спорів чітко передбачено в яких випадках НКРЕКП не розглядає звернення заявника, тобто , за наявності яких саме підстав НКРЕКП не розглядає звернення заявника.

Вказаною нормою не визначено альтернативного вибору дій (розгляду звернення або не розгляду звернення) для НКРЕКП за наявності повідомлення про те, що звернення перебуває на розгляді у суді з ініціативи заявника та предметом позову є питання, що є предметом звернення.

Судом першої інстанції не було враховано вищенаведених обставин, що призвело до неправильного вирішення справи.

Інші аргументи, наведені сторонами, не вимагають детального обґрунтування, оскільки не є вирішальними.

Відповідно до Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

У контексті оцінки доводів касаційної скарги Верховний Суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, колегія суддів вважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку.

За приписами п. 2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи, вищенаведене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову.

Стосовно розподілу витрат зі сплати судового збору, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд ухвалить нове рішення, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Колегія суддів зазначає, що АТ "Полтаваобленерго" понесені судові витрати зі сплати судового збору за подання позову в розмірі 2481,0 грн та за подання апеляційної скарги в розмірі 3721,50 грн , що підтверджується платіжними дорученнями.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції скасовано та позовні вимоги задоволено , відповідно до ст. 139 КАС України на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору за подання позову в розмірі 2481,0 грн та за подання апеляційної скарги в розмірі 3721,50 грн за рахунок бюджетних асигнувань Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.03.2023 по справі № 440/9447/22 скасувати.

Прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1179 від 20.09.2022 року.

Стягнути на користь Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" за рахунок бюджетних асигнувань Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2481,0 грн та за подання апеляційної скарги в розмірі 3721,50 грн.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) О.В. Присяжнюк Н.С. Бартош
Повний текст постанови складено 03.10.2023 року