Справа № 754/10777/23
Суддя: Бабко В. В.
Дата ухвалення: 2023-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/143/23
РІШЕННЯ

Іменем України

05 жовтня 2023 року м.Київ

Суддя Деснянського районного суду міста Києва Бабко В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора 1 батальйону 4 роти УПП в Рівненській області Департаменту патрульної поліції МВС України Ужинського Артема Володимировича, Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції МВС України про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 25.07.2023 постановою інспектора 1 батальйону 4 роти УПП в Рівненській області Департаменту патрульної поліції МВС України старшим лейтенантом поліції Ужинським А.О. на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00грн за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП. Вважає, що зазначена постанова постановлена незаконно і необґрунтовано та підлягає скасуванню. У зв`язку з викладеним, позивач вважає, що дії інспектора неправомірні, так як він не порушував Правил дорожнього руху України, просить суд скасувати постанову серії ЕАС №7397575 від 25.07.2023.

Ухвалою Деснянського районного суму м. Києва від 09.08.2023, відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

05.09.2023 до суду надійшов відзив від Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції, відповідно до якого зазначено, що 25.07.2023 о 14год 36хв на А/Д М06 Київ-Чоп, 267км, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Toyotа Prado», номерний знак НОМЕР_1 , що обладнаний засобами пасивної безпеки, був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.2.3.«в» Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 5 ст.121 КУпАП. Вказують, що подія фіксувалась на портативний відео реєстратор поліцейського 473073, де з відео чітко вбачається, що позивач не використовував ременя пасивної безпеки. Також зазначають, що позивач надав свої пояснення, що він відстебнувся перед тим, як зупинився, що підтверджує факт вчинення правопорушення, адже використовувати засіб пасивної безпеки потрібно до повної зупинки транспортного засобу. Вважають, що позивач не довів та не підтвердив належними та допустимим доказами ті обставини, на яких ґрунтується його вимоги доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність позивачем не надано. На підставі наведеного просять відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

06.09.2023 до суду від позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої зазначено, що позивач з відзивом не погоджується, оскільки відзив носить загальний характер. Відзив не відповідає законодавству, а копії доказів подані з порушенням. Крім того зазначає, що фіксація події на портативний відео реєстратор поліцейського 473037 щодо його слів спростовується тим, що інспектор з нагрудним відео реєстратором знаходився на певній відстані до в`їзду на блокпост і не міг бачити, що відбувалось в автомобілях перед знаком стоп на його початку, як і скільки вони там стоять. Вказує, що зафіксовано лише повільний рух автомобілів, які після тривалого очікування в черзі для заїзду на блокпост, зупинки їх перед знаком стоп, об`їзду цього знака і їх чергові зупинки на вимогу даного інспектора вже на самому блокпосту, у тому числі і його автомобіля з відкритими стеклами на передніх дверях готового для перевірки документів і огляду, як це передбачено чинним законодавством на період дії воєнного стану, де інспектор у відкрите вікно побачив, що він був не пристебнутий. Так як при закритих вікнах автомобіля, у іншому випадку, він би бачити це не зміг би і відправив на зупинку на узбіччі. Також звертає увагу суду на те, що на відеозаписі не видно самого факту правопорушення Правил дорожнього руху, а тому відеозапис не може бути належним та допустимим доказом. Позивач зазначає, що у відповідності до п. 2.3., 10.1 Правил дорожнього руху та ч. 5 ст. 121 КУпАП у інспектора не було прав зробити йому зауваження щодо користування паском безпеки, так як він перебував на блокпосту. На підставі наведеного просить позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Стаття 242 КАС України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права,бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення ,ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Дослідивши повно та всебічно матеріали справи, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлені такі факти та їх правовідносини.

25.07.2023 інспектором 1 батальйону 4 роти УПП в Рівненській області Департаменту патрульної поліції МВС України старшим лейтенантом поліції Ужинським А.О. постановлено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 510,00грн.

Відповідно до постанови ЕАС № 7397575 від 25.07.2023 зазначено, що 25.07.2023 о 14:36год в м. Корець ДОР ОГАА/Д М06 Київ-Чоп, 267км, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Toyotа Prado», номерний знак НОМЕР_1 , що обладнаний засобами пасивної безпеки, був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3. «в» Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Згідно із п. 2.3. «в» Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголівники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Диспозиція ч. 5 ст. 121 КУпАП вказує на порушення керування або експлуатації транспортного засобу, правил користування ременями безпеки або мотошоломами, а саме порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином в даному випадку підставою притягнення винної особи до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП є порушення правил користування ременями безпеки.

Стаття 19 Конституції України, передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.

Частиною першою ст. 55 Конституції України проголошено право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

За приписами статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану», Закону України №2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з воєнною агресією РФ проти України запроваджено воєнний стан, який діє і на даний час.

За приписами пункту другого вищезазначеного Указу, військовому командуванню разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншим органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування наказано запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» за рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію в установленому порядку Указом Президента України, утворені відповідно до законів України військові формування залучаються разом із правоохоронними органами до вирішення завдань, пов`язаних із запровадженням і здійсненням заходів правового режиму воєнного стану, згідно з їх призначенням та специфікою діяльності. У зв`язку із зазначеним вище працівників УПП у Вінницькій області ДПП переведено на посилений варіант несення служби згідно з наказом Голови Національної поліції України «Про переведення особового складу на посилений варіант службової діяльності та Ситуаційного центру Національної поліції України й ситуаційних центрів головних управлінь Національної поліції в надзвичайний (позаплановий) режим діяльності» №171 від 23.02.2022. Тобто, усі працівники УПП у Вінницькій області ДПП здійснюють передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Згідно із п. 5, 6 Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 року № 1456, право на проведення перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян надано відповідним уповноваженим особам Національної поліції, СБУ, Національної гвардії, Держприкордонслужби, ДМС, Держмитслужби та Збройних Сил, які визначені в наказі коменданта. Під час проведення огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян уповноважена особа може застосовувати технічні прилади та технічні засоби, що мають функції виявлення вибухонебезпечних предметів та речей (речовин), обіг яких заборонено чи обмежено, фото-, аудіо- і відеофіксації.

У п. 10 Порядку передбачено, що перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 року №1456, який визначає механізм перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та навіть житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби у разі: порушення водієм Правил дорожнього руху; якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення ДТП чи правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення ДТП чи правопорушення; якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; необхідності здійснення опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення ДТП чи правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; необхідності залучення водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів ДТП; необхідності обмеження чи заборони руху транспортних засобів; якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; проїзду транспортних засобів через блокпости та контрольні пункти в`їзду-виїзду.

Ці норми майже повністю дублюють положення ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», проте з`являється нова підстава проїзд через блокпости та контрольні пункти в`їзду-виїзду. Блокпостом вважається контрольно-перепускний пункт, який тимчасово встановлюється на в`їзді-виїзді в окрему місцевість, у якій запроваджені заходи.

Згідно із статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративне правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про адміністративне правопорушення (стаття 8 КУпАП).

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної Постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 5 ст. 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Із частини 1 статті 75 КАС України, вбачається, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В ній повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказані мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.05.2019 у справі №537/2088/17, де вказано, що правомірність постанови має гуртуватися на тому, що факт правопорушення є доведеним і при її ухваленні процедура була дотримана. При цьому, також зазначено, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивач порушив правила користування ременями безпеки, визначений п. 2.3. «в» Правил дорожнього руху України. При цьому, в оскаржуваній постанові відповідач покладається на докази, якими підтверджують обставини вчиненого правопорушення, зафіксовані не в автоматичному режимі, а саме посилаються на відеозапис з портативного відео реєстратора поліцейського 473073, про що зазначено в постанові серії ЕАС №7397575.

При цьому, судом враховано положення ст. 40 Закону України «Про національну поліцію», якою передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото - і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото - і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання ПДР.

Дослідивши наданий відповідачем до матеріалів справи оптичний диск з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, судом встановлено, що 25.07.2023 поліцейський ОСОБА_2 ніс службу на контрольно-перепускному пункті (блок посту). Для перевірки документів та транспортного засобу було зупинено транспортний засіб «Toyotа Prado», номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який рухався в черзі до заїзду на блокпост з відкритим переднім вікном зі сторони водія. На відео чітко зафіксовано, що водій ОСОБА_1 та пасажир на передньому сидіння його автомобіля, були не пристебнуті ременями безпеки.

У даному випадку суд приймає у якості належних та допустимих доказів відео файли з фіксацією того, як водій ОСОБА_1 та його пасажир, під час руху автомобіля були не пристебнуті.

Однак суд ставиться критично до пояснення водія ОСОБА_1 працівнику поліції на відео- фіксації, що він відстебнувся перед знаком «Стоп», так як зупинка перед знаком обов`язкова, як на поважність того, чому ремінь безпеки не був пристебнутий. Оскільки безпека на дорозі - найголовніший, що стосується кожного, аспект водіння. Правила дорожнього руху України написані саме з тією метою, щоб їх дотримуватися. Проїжджаючи знак «Проїзд без зупинки заборонено», водій зобов`язаний зупинитися перед розміткою 1.12 (стоп-лінія) або знаком 2.2 незалежно від наявності інших учасників дорожнього руху, обов`язковою умовою саме зупинка, а не відстебнутий ремінь безпеки.

До того ж рух без зупинки заборонено (СТОП, STOP) - це дорожній знак пріоритету, який наказує водіям здійснити обов`язкову короткочасну зупинку перед ним, перш ніж продовжувати рух.

Отже відповідно до правил дорожнього руху, всі водії та пасажири, які знаходяться на передньому сидінні автомобіля, зобов`язані бути пристебнутими під час дорожнього рух не зважаючи з якою швидкістю рухається автомобіль.

Крім того суд зауважує, що на період воєнного стану в Україні на дорогах встановлюються блокпости з метою виявлення диверсантів та ворожих груп, що намагаються прорватися в тил тощо. Так, під час наближення до обладнаного блокпоста, існують правила, які узгоджуються з Порядком встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, а саме: водіям необхідно зменшити швидкість і підготувати документи до перевірки, відео-реєстратор має бути вимкнений і знятий з лобового скла, так само як і телефон.

Під`їжджаючи до блокпоста, помітивши знак "СТОП" - потрібно зупинитися, а потім вимкнути фари и? ввімкнути аварійні вогні, але при цьому не потрібно виходити з автомобіля або відстібати ремінь безпеки, якщо про це не просять. Рух має бути повільним, оскільки різке підвищення швидкості може викликати підозру.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Суд звертає увагу, що згідно з сталою практикою ЄСПЛ ( рішення по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року) Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, суд приходить до висновку, що 25.07.2023 на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , передбачене ч.5 ст. 121 КУпАП, дії працівників поліції відповідали вимогам Правил дорожнього руху України, Закону України «Про Національну поліцію» та Кодексу України про адміністративні правопорушення, а адміністративне стягнення було накладено правомірно.

Судом установлено, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст.121КУпАП складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, при цьому розмір штрафу відповідає санкції ч. 5 ст. 121 КУпАП, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що постанова серії ЕАС №7397575 від 25.07.2023 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, є законною, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати покладається на позивача.

Керуючись Конституцією України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Загальної декларації прав людини, Законом України «Про Національну поліцію», Законом України «Про правовий режим воєнного стану», Правилами дорожнього руху України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, ст. 72, 77, 118-119, 122, 132, 243-244, 246, 286 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

У позові ОСОБА_1 до Інспектора 1 батальйону 4 роти УПП в Рівненській області Департаменту патрульної поліції МВС України Ужинського Артема Володимировича, Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції МВС України про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення - відмовити.

Судові витрати покладаються на позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідачі:

Інспектор 1 батальйону 4 роти УПП в Рівненській області Департаменту патрульної поліції МВС України Ужинський Артем Володимирович: місце роботи: м.Рівне, вул. С. Бандери, буд. 14-А.

Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції МВС України, , адреса місцезнаходження м. Рівне, вулиця С. Бандери, буд. 14-А.

Повний текст рішення складено та підписано 05.10.2023.

Суддя В.В. Бабко