Справа № 600/3296/23-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2023-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2023 року м. Чернівці Справа № 600/3296/23-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лелюка О.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії.

Позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 (код за ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100 000 гривень за період зі 01.11.2022 року по 08.11.2022 року, із 12.12.2022 року по 26.12.2022 року, із 05.01.2023 року по 12.04.2023 року пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (код за ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) додаткову грошову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100 000 гривень за період зі 01.11.2022 року по 08.11.2022 року, із 12.12.2022 року по 26.12.2022 року, із 05.01.2023 року по 12.04.2023 року пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово - лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.

Позов обґрунтовано тим, що позивач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 в ході якої, позивач 30 жовтня 2022 року під час ворожого обстрілу отримав травму - закритий перелом V п`ясної кістки правої кисті зі зміщенням з тимчасовим порушенням функції правої верхньої кінцівки. У період з 01.11.2022 по 08.11.2022 року, із 12.12.2022 по 26.12.2022 року, із 05.01.2023 по 12.04.2023 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні у зв`язку із отриманою 30.10.2022 року травмою. Однак у вищевказані періоди позивачу не здійснювали виплату додаткової грошової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» із розрахунку до 100000 грн. Таку бездіяльність позивач вважає протиправною, оскільки на його думку, він набув право на отримання додаткової грошової винагороди у розмірі до 100000 грн у зв`язку з пораненням, пов`язаним і захистом Батьківщини, за період перебування на стаціонарному лікуванні.

Ухвалою суду від 26 травня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; вирішено, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; встановлено строки для подання заяв по суті справи.

Відповідач, заперечуючи проти позову, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що для підтвердження факту отримання поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини та отримання довідки про обставини справи (поранення, контузії, каліцтва) встановленої форми, необхідною умовою є видання наказу командира військової частини про обставини отриманої травми (поранення, контузії, каліцтва). З приводу отримання 30.10.2022 травми позивач до свого безпосереднього начальника не звертався. Наказ командира військової частини про обставини отримання травми позивачем - не видавався, внаслідок відсутності факту отримання ним травми. В журналі бойових дій військової частини також не зафіксовано факту отримання позивачем поранення. Крім того, позивач до виконання бойових завдань не залучався, безпосередньої участі у виконанні бойових завдань за час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 не брав. Тобто, позивач не надав доказів, що підтверджують його участь у виконанні бойових завдань в складі військової частини НОМЕР_1 . Додані позивачем витяги з наказів командира військової частини НОМЕР_1 підтверджують виключно факти вибуття позивача на лікування до лікувальних закладів за його зверненням. Отже, відсутні правові підстави для нарахування позивачу додаткової винагороди в розмірі 100000 грн за всі періоди його стаціонарного лікування. Просив відмовити в задоволенні позову.

Позивач правом подати відповідь на відзив не скористався.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши повідомлені обставини, які є достатніми для ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення, суд дійшов висновку про те, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно первинної медичної картки від 30 жовтня 2022 року, солдат військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 отримав травму, діагностовану як закритий перелом V п`ясної кістки правої кисті.

Відповідно до епікризу до історії хвороби №7189 ОСОБА_1 в період з 01.11.2022 по 08.11.2022 року знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні КП ЦМЛ м. Олександрії ОМР.

Згідно довідки військово-лікарської комісії Комунального підприємства «Центральна міська лікарня м. Олександрії» Олександрійської міської ради №99 від 08 листопада 2022 року діагноз ОСОБА_1 - закритий перелом V п`ясної кістки правої кисті зі зміщенням з тимчасовим порушенням функції правої верхньої кінцівки. Травма так, пов`язана з проходженням військової служби (довідка про обставини справи не надана).

09 грудня 2022 року позивачу видано направлення №2656/к на консультацію до травматолога, ЛОРа, окуліста.

Наказом №253 від 12 грудня 2022 року передбачено, що ОСОБА_1 вважається таким, що вибув у ОКНП «Чернівецька обласна клінічна лікарня».

У відповідності до наказу №267 від 26 грудня 2022 року позивач вважається таким, що прибув з ОКНП «Чернівецька обласна клінічна лікарня» і приступив до виконання службових обов`язків.

Згідно наказу №4 від 04 січня 2023 року позивач вибув у військову частину НОМЕР_4 .

Водночас наказом №68 від 09 березня 2023 року встановлено, що ОСОБА_1 вважається таким, що прибув з військової частини НОМЕР_4 і приступив до виконання службових обов`язків.

Відповідно до наказу №68 від 09 березня 2023 року позивач вибув у ОКНП «Чернівецька обласна клінічна лікарня».

В період з 23 січня 2023 року по 09 березня 2023 року знаходився на стаціонарному лікуванні в ЦХПНР ЧОПЛ.

09 березня 2023 року позивач потворно проходив стаціонарне лікуванні в ОКНП «ЧОДЛ» до 22 березня 2023 року.

Представник позивача звернувся до відповідача з адвокатським запитом, в якому просив надати відповідь про підстави і причини не нарахування та невиплати позивачу щомісячної доплати у вигляді додаткової винагороди у зв`язку з пораненням.

Відповідач листами від 11 лютого 2023 року №25/2 та від 26 березня 2023 року №5220 повідомив представника позивача, що ОСОБА_1 під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 поранення (контузії, каліцтва) та інші пошкодження внаслідок ведення бойових дій не отримував. Про отримання травми 30.10.2022 року своїм командирам (начальникам) не доповідав.

Вважаючи протиправною допущену відповідачем бездіяльність щодо невиплати позивачу додаткової грошової винагороди за період перебування на лікуванні у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою та другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України від 24.02.2022 №64/202 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Пунктами 2 та 4 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/202 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", визначено військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави. Кабінету Міністрів України невідкладно: 1) ввести в дію план запровадження та забезпечення заходів правового режиму воєнного стану в Україні; 2) забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.

В подальшому Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", продовжено строк дії воєнного стану з 05 годин 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб.

Також Указом Президента України від 18.04.2022 №259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 21.04.2022 N 2212-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", продовжено строк дії воєнного стану з 05 годин 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 22.05.2022 №2263-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", продовжено строк дії воєнного стану з 05 годин 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб.

Указом Президента України від 12.08.2022 №573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 15.08.2022 №2500-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", продовжено строк дії воєнного стану з 05 годин 30 хвилин 23.08.2022 строком на 90 діб.

Указом Президента України від 07.11.2022 №757/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 16.11.2022 №2738-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", продовжено строк дії воєнного стану з 05 годин 30 хвилин 21.11.2022 строком на 90 діб.

Указом Президента України від 06.02.2023 №58/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 07.02.2023 №2915-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19.02.2023 строком на 90 діб.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №168.

Відповідно до абзацу 5 пункту 1 Постанови №168 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 01.04.2022 №400 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. №168» та постанови Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 №793 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. №168», яка застосовувалася у період з 18.10.2022 по 20.01.2023) установлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Відповідно до пункту 2-1 Постанови №168 (редакція якої застосовувалася у період з 18.10.2022 по 20.01.2023) установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 2023 року №43 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. №168» внесено зміни до Постанови №168, відповідно до яких абзац п`ятий став абзацом шостим у наступній редакції:

«Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії».

Також, Постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 2023 року №43 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. №168» внесено зміни до пункту 2-1 Постанови №168, згідно яким установлено, що керівники відповідних міністерств та державних органів визначають порядок і умови виплати додаткової винагороди, одноразової грошової допомоги, розміри виплати додаткової винагороди в розмірі до 30000 гривень.

Отже, виплата додаткової винагороди в розмірі до 100000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць, виплачується, зокрема, військовослужбовцям Збройних Сил України, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії. Водночас порядок виплати таких виплат встановлюються керівниками відповідних державних органів та міністерств.

На виконання вимог Постанови №168 порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил України додаткової винагороди в розмірі до 100000,00 грн на період дії воєнного стану був урегульований окремим дорученням Міністра оборони України №912/з/29 від 23 червня 2023 року (застосовувався в період до 01 лютого 2023 року) та Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 року за №745/32197, далі Порядок №260, застосувався в період після 01 лютого 2023 року).

Пунктом 10 розділу XXXIV Порядку №260 передбачено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гри. також включаються військовослужбовці у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Вказане продубльовано в пункті 7 окремого доручення Міністра оборони України №912/з/29 від 23 червня 2023 року від 23 червня 2023 року.

Таким чином, додаткова винагорода в розмірі 100 000 грн виплачується відповідно до наказу командира військової частини за період перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.

Наведене узгоджується із доводами відзиву та не спростовано позивачем в ході розгляду справи.

Пунктом 11 розділу XXXIV Порядку №260 встановлено, що підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення. контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за №1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини. Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення/травми, контузії, каліцтва військовослужбовцем.

Відповідно до підпункту «б» пункту 6.1 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року №402 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за №1109/15800, далі - Положення №402, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), направлення на медичний огляд проводиться: військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби): прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, органами управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, прокуратурою, судом, начальниками гарнізонів, штатних ВЛК, військових лікувальних закладів за місцем лікування, військовими комендантами гарнізонів та військовими комісарами.

За приписами пунктів 21.1 та 21.2 Положення №402 у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення. Причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців, які проходять військову службу, військовозобов`язаних і резервістів, призваних військовими комісаріатами на навчальні (перевірочні) збори, при медичному огляді вирішують позаштатні постійно діючі госпітальні, гарнізонні ВЛК і ЛЛК та за потреби - штатні ВЛК.

З системного аналізу наведених норм слідує, що військовослужбовці Збройних Сил за час несення ними військової служби на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), виплачується й додаткова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року, яка може становити до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, при цьому, право на отримання такої додаткової винагороди також мають і військовослужбовці, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Водночас підставою для виплати цієї додаткової винагороди за вказаних обставин слугує довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення №402, що видається командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини, та видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення/травми, контузії, каліцтва військовослужбовцем. Вказана довідка, також, є підставою для включення військовослужбовця до наказів командирів (начальників) про виплату такої додаткової винагороди.

Однак в даній ситуації позивачем не було надано до позову довідку про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини згідно додатку 5 Положення №402.

Вказаної довідки не надано і при проходженні військово-лікарської комісії, про що зазначено у довідці ВЛК №99 від 08 листопада 2022 року.

Суд зауважує, що згідно доводів відповідача та листів військової частини НОМЕР_1 від 11 лютого 2023 року №25/2 та від 26 березня 2023 року №5220, ОСОБА_1 про отримання своєї травми командирам не доповідав, а відтак, військовою частиною, в якій проходив службу позивач, не видано і відповідного наказу командира військової частини про отримання поранення/травми, контузії, каліцтва ОСОБА_1 на підставі якої повинна видаватись згадана довідка про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва).

Указаних обставин позивачем на підставі належних і достовірних доказів не спростовано. При цьому у доданих до позову довідках з медичних установ відсутні відомості про те, що травма позивача пов`язана із захистом Батьківщини.

З огляду на викладене, суд погоджується з доводами відповідача про те, що травма, отримана ОСОБА_1 під час проходження військової служби, не є пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.

Враховуючи відсутність довідки про отримання поранення, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем ОСОБА_1 поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини, яка, в свою чергу, є підставою для включення військовослужбовця до наказів командира про виплату додаткової винагороди, та відсутність таких наказів щодо позивача, суд приходить до висновку про відсутність у позивача права на отримання спірної додаткової грошової винагороди в період перебування його на стаціонарному лікуванні з 01.11.2022 по 08.11.2022 року, із 12.12.2022 по 26.12.2022 року, із 05.01.2023 по 12.04.2023 року.

Отже, заявлені позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно статей 74 -76 Кодексу адміністративного судочинства України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно частин першої третьої статі 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позову.

Керуючись статтями 9, 72, 73, 74-76, 77, 90, 139, 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено 04 жовтня 2023 року.

Повне найменування учасників справи: позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ), відповідач військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

Суддя О.П. Лелюк