Справа № 160/22775/23
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2023-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Юркова Е.О., розглянувши в відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа: Державна служба України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов,-
07 вересня 2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа: Державна служба України з безпеки на транспорті з вимогами:
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 23.08.2023 з додатку Дія дізнався, що він є боржником у виконавчому провадженні №72550384 від 23.08.2023, що відкрите Новомосковським відділом державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Стягувачем у цьому провадженні є Державна служба України з безпеки на транспорті за наступним виконавчим документом постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України серії АА № 0008222 від 09.05.2023 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного штрафу у розмірі 8500,00 грн. Дану постанову позивач не отримував та про зміст правопорушення не був обізнаний, крім того йому була невідома дата набрання законної сили вищевказаною постановою. Згідно наданої на адвокатський запит стягувачем постанови серії АА №0008222 від 08.05.2023 вбачається, що дата набрання законної сили не вказана, а також не вказаний строк пред`явлення даного виконавчого документу до виконання. Також вбачається, що дана постанова не була отримана боржником та повернута у зв`язку із закінченням строку зберігання. Отже, виконавчий документ не відповідає вимогам ст. 4 Закону №1404-VIII, оскільки не містить дату набрання законної сили та строк для пред`явлення до примусового виконання, позивачу не надано строк на добровільне виконання виконавчого документу. Стягувачем пропущено строк для примусового виконання постанови серії АА №0008222 від 08.05.2023.
Ухвалою суду від 25.09.2023 відкрито провадження у справі, та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.
04.10.2023 третьою особою надано до суду пояснення, в яких зазначено, що постанова АА № 00008222 набрала законної сили з часу отримання повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, а саме 26.06.2023. Таким чином, після 26.06.2023 за умови відсутності даних про те, що ОСОБА_1 або сплатив штраф, або повідомив суб`єкту владних повноважень, про її оскарження, Державна служба України з безпеки на транспорті отримала право на вирішення питання про примусове виконання такої постанови, а органи державної виконавчої служби мали обов`язок із відкриття виконавчого провадження за цією постановою. 25.07.2023 у зв`язку із відсутністю в Державній службі України з безпеки на транспорті даних про добровільне виконання постанови АА №0008222 від 09.05.2023, або про її оскарження, було скеровано відповідну заяву щодо примусового виконання постанови до Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та 23 серпня 2023 року було відкрито виконавче провадження ВП № 72550384. Зазначає, що оскільки постанова про накладення адміністративного стягнення АА № 00008222 набрала законної сили 26.06.2023, то строк пред`явлення постанови до виконання, враховуючи зміст абз. 2 статті 300-2 КУпАП, закінчується 26.07.2023 включно. Доводи Позивача стосовно того, що виконавчий документ не відповідає вимогам ст. 4 Закону №1404-VIII, оскільки не містить дату набрання законної сили та строк для пред`явлення до примусового виконання є безпідставними, оскільки Укртрансбезпекою виконано всі вимоги в частині направлення належного за змістом виконавчого документу до виконавчої служби.
У судове засідання 05.10.2023 сторони не з`явились, відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі.
Дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що постановою по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА № 0008222 від 08.05.2023 установлено порушення: - 09.04.2023 о 19 год. 59 хв. за адресою Н-11 км 76+702 Дніпропетровська обл., автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб Renault Magnum 480 (державний номерний знак НОМЕР_2 ). Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 8,104% (0,932 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11,5 тон.
Означеною постановою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500,00 грн. Зазначено, що згідно із частиною другою статті 308 КУпаП в разі несплати ОСОБА_1 штрафу у строк, установлений частиною другою статті 300-2 КУпроАП, у порядку примусового виконання цієї постанови органи державної виконавчої служби з правопорушника стягують штраф у подвійному розмірі 17 000,00 грн.
Правомірність застосування такого штрафу позивачем не оскаржується і відповідно до вимог статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України не є предметом судового розгляду в межах даної справи.
25.07.2023 Державною службою України з безпеки на транспорті направлено до Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) заяву про примусове виконання постанови № 0008222 від 08.05.2023.
23.08.2023 державним виконавцем Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гулак Альоною Станіславівною, розглянуто заяву про примусове виконання постанови №0000822 від 08.05.2023 та прийнято:
- постанову про відкриття ВП №72550384;
- постанову про розмір мінімальних витрат ВП №72550384;
- постанову про стягнення виконавчого збору ВП №72550384.
Відтак, позивач, не погодившись із винесеними постановами відповідача, звернувся до суду за захистом своїх прав.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Частиною 1 статті 18 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII, примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, як постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.
Згідно частини 1 статті 4 Закону №1404-VIII, у виконавчому документі зазначаються:
1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;
2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;
3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;
4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);
реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);
5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;
6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);
7) строк пред`явлення рішення до виконання.
У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.
Відповідно до статті 4 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо:
1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання);
2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання;
3) боржника визнано банкрутом;
4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;
5) юридичну особу - боржника припинено;
6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону;
Відповідно до частини 1, 3, 5 статті 26 Закону №1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.
Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
Так, статтею 279-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), визначено, що у разі якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлюють відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або вантажовідправника.
Днем отримання постанови є дата, зазначена в поштовому повідомленні про вручення її особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, або повнолітньому члену сім`ї такої особи. У разі якщо особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відмовляється від отримання постанови, днем отримання постанови є день проставлення в поштовому повідомленні відмітки про відмову від її отримання.
У разі невручення постанови адресату за зазначеною в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань або Єдиному державному демографічному реєстрі адресою днем отримання постанови вважається день повернення поштового відправлення з позначкою про невручення до органу (підрозділу), уповноважена посадова особа якого винесла відповідну постанову.
Положеннями частини 3 статті 291 КупаП визначено, що постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.
Тобто, повернення 26.06.2023 поштового відправлення з позначкою про невручення постанови Позивачу одночасно засвідчує про набрання чинності такою постановою.
Позивач у цій справі, обґрунтовуючи свою позицію, наполягає на тому, при пред`явленні виконавчого документа до виконання, порушено строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.
З цього приводу суд вважає за доцільне зазначити наступне.
Частинами 1, 2 статті 12 Закону №1404-VIII визначено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.
Згідно з положеннями статті 299 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України.
При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення, за винятком постанов про застосування заходу стягнення у вигляді попередження, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, крім постанов про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132 -2 цього Кодексу, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 цього Кодексу.

Постанова про накладення адміністративного стягнення звертається до виконання органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Відповідно до статті 303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Законами України може бути встановлено й інші, більш тривалі строки для виконання постанов по справах про окремі види адміністративних правопорушень.

Статтею 300-2 КУпАП визначено, що у разі сплати особами, зазначеними у статті 14-3 цього Кодексу, штрафу протягом 10 днів з дня набрання законної сили постановою про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті така постанова вважається виконаною.

У разі несплати штрафу особами, зазначеними у частині першій цієї статті, постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті підлягає примусовому виконанню протягом 30 днів з дня набрання нею законної сили.

У разі оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті перебіг строків, визначених цією статтею, зупиняється до розгляду скарги.

При цьому, згідно з частиною 3 статті 291 КУпАП, постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

В даному випадку, оскаржувана постанова винесена у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, тому така постанова набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

При цьому, відповідно вимог статті 300-2 КУпАП, у разі несплати штрафу особами, зазначеними у частині першій цієї статті, постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті підлягає примусовому виконанню протягом 30 днів з дня набрання нею законної сили.

Отже враховуючи вимоги наведеної статті, стягувачем визначено строк пред`явлення постанови до виконання до 26.07.2023, що зазначено в самій постанові.

Відтак, доводи позивача про те, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання минув, є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

Судом встановлено, що Державна служба України з безпеки на транспорті із заявою про примусове виконання вказаної постанови звернулась 25.07.2023, тобто зі плином більш ніж 10 днів та протягом 30 днів з дня набрання нею законної сили, тобто із дотриманням вимог статті 300-2 КУпроАП.

Щодо доводів позивача стосовно того, що виконавчий документ не відповідає вимогам статті 4 Закону №1404-VIII, оскільки не містить дату набрання законної сили та строк для пред`явлення до примусового виконання, суд зазначає наступне.

Відповідно до пояснень третьої особи, відзиву та копій документів, що були долучені до них, судом встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА № 0008222 від 08.05.2023, яка була долучена до заяви про її примусове виконання та направлена до Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), містить дату набрання постановою законної сили, а саме 26.06.2023 та строк пред`явлення постанови до виконання 26.06.2023, які написані власноруч, що також засвідчено печаткою Державної служби України з безпеки на транспорті та підписано електронним цифровим підписом посадової особи.

Отже, отримавши виконавчий документ та перевіривши його на відповідність вимогам статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», відповідачем 23.08.2023 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 72550384 з примусового виконання постанови № 00008222 від 08.05.23.

При цьому, суд наголошує, що до повноважень відповідача не належить перевірка виконавчого документа на правильність визначення дати набрання ним законної сили, витребування інформації та документів на підтвердження правильності визнання дати набрання виконавчим документом законної сили.

Крім того, порушення органом примусового виконання рішень строків відкриття виконавчого провадження не є підставою для повернення виконавчого документа стягувачеві.

В свою чергу, виконавчий документ - постанова серії АА № 00008222 від 08.05.23, містить всі обов`язкові вимоги до нього, встановлені статтею 4 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема і щодо зазначення дати набрання рішенням (постановою) законної сили та строк пред`явлення рішення (постанови) до виконання.

Щодо зазначення в постанові про відкриття виконавчого провадження дати набрання чинності, а саме 26.05.2023, суд зазначає наступне.

Відповідно до абзацу третього частини третьої статті 74 Закону № 1404-VIII начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Суд звертає увагу на те, що диспозиція вищевказаної правової норми не припускає під виглядом виправлення граматичних чи арифметичних помилок вносити будь-які інші зміни до процесуальних документів.

Відтак, дана стаття передбачає повноваження та відповідно установлює право виправлення державним виконавцем допущених описок та очевидних арифметичних помилок технічного (не юридичного) характеру після прийняття постанови, що стосуються істотних обставин, однак, які не мають впливати на зміст процесуального документу та його виконання.

Оскільки дана стаття не визначає видів помилок та описок, то, відповідно до загальноприйнятих правил, арифметична помилка - це помилка у визначенні результату підрахунку: пропуск цифри, випадкова перестановка цифр, спотворення результату обчислення у зв`язку із використанням несправної техніки.

Описка - це зроблена виконавцем механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка у постанові, яка допущена під час його письмово - вербального викладу. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст рішення та не призводять до його неправильного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, невірні відмінки слів, тощо.

На підставі вищевикладеного суд зазначає, що допущена виконавцем у постанові помилка не є підставою для її скасування.

Отже спірні постанови державного виконавця Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про відкриття виконавчого провадженні №72550384 від 23.08.2023, про визначення розміру мінімальних витрат виконавчого провадження та виконавчого збору винесені на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Законом України Про виконавче провадження та підстави для їх скасування відсутні.

Згідно частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовної заяви ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 90, 242-243, 245-246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; ПН НОМЕР_1 ) до Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Гетьманська, буд. 7, м. Новомосковськ, Дніпропетровська область, 51200; ІК в ), третя особа: Державна служба України з безпеки на транспорті (вул. Антоновича, буд. 51, м. Київ, 03150; ІК в ) про визнання протиправними та скасування постанов відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 05 жовтня 2023 року.

Суддя Е.О. Юрков