Справа № 340/3710/21
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2023-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 серпня 2023 року м. Дніпросправа № 340/3710/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Мельника В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18.05.2022 року в адміністративній справі №340/3710/21 за позовом Приватного підприємство "Буд Маркет СВ" до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточненого адміністративного позову просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області Форми В4 №2 від 13.05.2021 р., яким ПП Буд Маркет СВ було зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 1510885 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області Форми В1 № 2 від 13.05.2021 р., яким ПП Буд Маркет СВ було зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 592245,04 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 296122,52 грн.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18.05.2022 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області №2 від 13 травня 2021 року, яким приватному підприємству Буд Маркет СВ зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 1510885 грн. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області №2 від 13 травня 2021 року, яким приватному підприємству Буд Маркет СВ зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 592245,04 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 296122,52 грн. Стягнуто на користь приватного підприємства Буд Маркет СВ () здійснені ним судові витрати: на оплату судового збору в сумі 22700,00 грн.; за професійну правничу допомогу у розмірі 10500,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Кіровоградській області ().

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Від позивача на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній посилаючись на необгрунтованість доводів скарги, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

До того ж, позивачем подано заяву, в якій просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 4000 грн., які ним понесені під час апеляційного провадження.

Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Третього апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Матеріалами справи встановлено, що посадовими особами ГУ ДПС у Кіровоградській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПП "Буд Маркет СВ" щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за січень 2021 року від`ємного значення з ПДВ більше 100 тис. грн., з урахуванням від`ємного значення з ПДВ попередніх звітних періодів, зазначених в додатку 3 до податкової декларації з ПДВ, результати якої оформлено актом від 16.04.2021 №1111/11-28-07-12/43234005.

В акті перевірки податковим органом, серед інших, зафіксовано наступні порушення:

- п.44.1 ст.44, п.п.а п.198.1 ст.198, абзаців першого-третього п.198.2, абзаців першого - другого п.198.3 ст.198 і абзацу третього п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, оскільки ним завищено суму ПДВ, яка підлягала бюджетному відшкодуванню за січень 2021 року на 592 245,04 грн.;

- п.44.1 ст.44, п.п.а п.198.1 ст.198, абзаців першого-третього п.198.2, абзаців першого другого п.198.3 і абзацу третього п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, оскільки ним завищено від`ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу наступного звітного періоду, на суму 1510884,55 грн.

На підставі висновків, викладених в акті перевірки, відповідачем прийняті 13.05.2021 податкові повідомлення-рішення:

- форми В4 №2, яким ПП Буд Маркет СВ було зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 1510885 грн.;

- форми В1 №2, яким ПП Буд Маркет СВ було зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку у розмірі 888367,56 грн., у т.ч. сума завищення 592245,04 грн. та штрафні санкції у розмірі 296122,52 грн.

Правомірність та обґрунтованість вказаних податкових повідомленнь-рішеннь відповідача є предметом спору, який передано на вирішення суду.

За наслідками перегляду справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову з огляду на таке.

Відповідно до ч.2 ст.73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Таким чином, у спірних правовідносинах, з огляду на позицію податкового органу щодо нереальності укладених правочинів, враховуючи приписи ч.2 ст.73 КАС України, має бути доведеним (спростованим) факт (реальність) здійснення господарських операцій між позивачем та зазначеними постачальниками, а також підтвердження цих операцій належним чином оформленими первинними документами.

Так, ПП Буд Маркет СВ уклало з ПП Надніпрянське договір суборенди №08052004/1 від 08.05.2020, відповідно до змісту якого, орендар (ПП Надніпрянське) взяло на себе зобов`язання передати в суборенду позивачу вагони, якими він володіє та користується на правах оренди за договором №01042002/1 від 01.04.2020 року, укладеному з ТОВ Укрмаслотрейд, а також за договором №31032003/1 від 31.03.2020 року, укладеному з ТОВ Діва Логістик Консалт.

Також встановлено, що ПП Надніпрянське передало позивачеві в суборенду вагони об`ємом 116м3 та 120м3 за номерами згідно переліку, що підтверджується податковою накладною №2 від 31.01.2021, №8 від 31.01.2021, вказаними на сторінці 9 акту перевірки та наявними в матеріалах справи, та доданим до матеріалів справи актами надання послуг, платіжними дорученнями №475 від 18.02.2021, 476 від 18.02.2021.

Дані господарські операції відображені в податковому та бухгалтерському обліку.

Матеріали справи містять лист від 01.02.2021 року АТ "Укрзалізниця", в якому вказано про те, що інформація щодо власника ТОВ Діва Логістик консалт та ТОВ "Укрмаслотрейд", а також стосовно надання вказаними підприємствами в оренду вантажних вагонів ПП "Надніпрянське" відсутня. Інформація носить довідковий характер .

Позивачем до матеріалів справи надано письмову інформацію ТОВ Діва Логістик Консалт, відповідно до змісту якої ним підтверджено укладення договору з ПП Надніпрянське №31032003/1 від 31.03.2020 року (вагони в кількості 50 шт.). Також вказано, що вагони взято в оренду у ТОВ Вертикаль згідно договору від 31.01.2020 року №1033 (додатково вказано на заміну вагонів у травні в кількості 24 шт.), а також у ТОВ ТАС-Логістик згідно договору оренди вагонів №20082020/2ОР від 20.08.2020 року в кількості 20 шт. В обґрунтування надано копії цих договорів та первинних документів в підтвердження здійснення господарських операцій з оренди.

Матеріалами справи встановлено, що вагони використовувались для перевезення олії соєвої гідратованої першого ґатунку нефасованої придбаної у ТОВ Транзпостач.

Так, між позивачем та ТОВ Транзпостач укладено договір поставки № 16072005/1 від 16.07.2020 на поставку товару в асортименті згідно товаросупровідних документів та специфікацій.

На виконання вимог договору поставки №16072005/1 у січні 2021 року ТОВ Транзпостач поставило позивачу олію соєву гідратовану першого ґатунку нефасовану, що підтверджується видатковими накладними , податковими накладними на загальну суму ПДВ у розмірі 6213135,15 грн., платіжними дорученнями.

Також у січні місяці ТОВ Транзпостач надало позивачу послуги по зберіганню ТМЦ, на загальну суму ПДВ у розмірі 583,334, що підтверджується податковою накладною.

Дані господарські операції відображені в податковому та бухгалтерському обліку, в тому числі загальна сума ПДВ у розмірі 6213718,48 грн.

В подальшому олія соєва гідратована першого ґатунку нефасована була експортована за кордон.

Відповідачем в акті перевірки зазначено, що ТОВ Транзпостач придбає сою, яку переробляє на орендованих основних засобах, та в подальшому реалізує на адресу контрагентів-покупців продукти переробки, шрот, олію соєву, тощо.

Варто вказати на те, що господарська діяльність ТОВ Транзпостач відображена в акті вибірково, що не дає можливості встановити реальної картини придбання (вирощення) сої та реалізації олії соєвої гідратованої першого ґатунку нефасованої, наданими ПП "Надніпрянське" вагонами, а тому суд вважає, що висновок акту про завищення показників рядків 19 (колонка Б) та 21 (колонка Б) Декларації з ПДВ за січень 2021 року в загальній сумі 1510884,55 грн. сформований на припущеннях, які не підтверджені беззаперечними фактами та відповідними доказами, що свідчить про їх безпідставність.

До того ж, позивачем буи надані докази купівлі товару ТОВ Транзпостач у контрагентів, а саме у С(Ф)Г Чернявського В.М. () ТОВ Профід Плюс (), ТОВ УКРАЇНСЬКИЙ-АГРАРНИЙ-СОЮЗ ().

Враховуючи вищенаведене, податкове повідомлення-рішення №2, яким ПП Буд Маркет СВ зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 1510885 грн., підлягає скасуванню.

Стосовно податкового повідомлення-рішення № 2 від 13.05.2021 р., яким ПП Буд Маркет СВ було зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 592245,04 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 296122,52 грн.

Встановлено, що згідно акту перевірки відповідач встановив безтоварність господарських операцій позивача у січні місяці 2021 року з ПП Надніпрянське та ТОВ Транзпостач в результаті чого було зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 592245,04 грн. за даними господарськими операціями.

З наданих позивачем первинних документів, копії яких долучено до матеріалів справи, можливо встановити зміст та обсяг господарських операцій, в них визначено найменування придбаного товару/послуг, їх кількість та вартість, визначено сторони господарських операцій та осіб відповідальних за здійснення господарських операцій. Тобто, вказані документи, у розумінні Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, підтверджують факт здійснення між сторонами господарських операцій.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що встановлені обставини справи свідчать про належне документальне підтвердження господарських операцій, ділову мету здійснення таких господарських операцій, а саме придбання товарів та послуг з метою ведення власної господарської діяльності, зміну у власному капіталу позивача (оплату вартості придбаних товарів). Тобто, встановлені обставини у цій справі свідчать про реальність господарських операцій, які не визнаються відповідачем.

Аргументи відповідача щодо недоведеності факту постачання та придбання позивачем товару, у зв`язку із неможливістю встановлення походження такого товару за ланцюгом постачання, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити те, що позивач позбавлений можливості впливати на його контрагентів в частині здійснення ними господарської діяльності в рамках чинного законодавства України, не зобов`язаний та не має об`єктивної можливості під час придбання товару у постачальника встановлювати його походження по «ланцюгу постачання», а тому не може нести відповідальність за можливі порушення, які були допущені контрагентами прямих постачальників.

Отже відносини постачальників позивача із третіми особами у ланцюгах постачання, з якими позивач не вступав у господарські відносини, самі по собі, за відсутності інших об`єктивних та підтверджених даних про порушення позивачем податкового законодавства, не можуть бути самостійною та достатньою підставою для висновку про нереальність господарських взаємовідносин.

Колегія суддів також не може погодитися і з доводами контролюючого органу щодо нереальності господарських операцій позивача з вказаними постачальниками, які, за позицією відповідача, не могли виконати умови договорів через недостатність трудових та матеріально - технічних можливостей, оскільки такі доводи відповідача є лише припущеннями та жодними доказами не підтвердженні.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції щодо наявності підстав для стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10500 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Так, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина 1 статті 132 КАС України).

Положеннями пункту 1 частини 3 статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частин 1-3 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до частини 4 статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частинами 5, 6 статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

За змістом статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Визначаючи суму компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.07.2021 у справі №922/2604/20.

У постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц Верховний Суд зауважив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Як встановлено судом першої інстанції, на підтвердження судових витрат заявник надав суду: договір про надання правничої допомоги б/н від 30.04.2021, додаток до договору, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, рахунок за надані послуги від 25.08.2021, акт виконаних робіт (прийняття послуг). Предметом договору про надання правничої допомоги є підготовка адміністративного позову ПП Буд Маркет СВ до Головного управління ДПС у Кіровоградській області по визнанню протиправними та скасуванню податкових повідомлень-рішень, винесених ГУ ПДС у Кіровоградській області за результатами перевірки ПП Буд Маркет СВ (акт №1111/11-28-07-12/43234005 від 16.04.2021) і представництва інтересів підприємства при розгляді зазначеного адміністративного позову у суді першої інстанції.

Пунктом 4.7 Додатку №1 до договору від 30.04.2021 сторонами погоджено, що розмір гонорару за цим договором становить 10500,00 грн. Гонорар має бути виплачений в строк не пізніше 5 календарних днів після винесення рішення судом першої інстанції.

Детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, вказано в акті виконаних робіт (наданих послуг) від 18.10.2021. Так, адвокатом здійснено: ознайомлення з актом податкової перевірки та його аналіз 600 грн.; ознайомлення з наявними первинними бухгалтерськими документами та іншими документами, які є доказовою базою в предметі спору, їх аналіз. Збір інших доказів 2400 грн.; складання позовної заяви з формуванням додатків до неї 3500 грн.; участь у судовому розгляді справи 4000 грн. (перше засідання), всього 10500 грн.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, колегія суддів вважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку.

Зважаючи на вищезазначене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо стягнення витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, в розмірі 10500 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Кіровоградській області.

Щодо розподілу судових витрат в суді апеляційної інстанції.

З огляду на відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача на користь позивача підлягають відшкодуванню судові витрати, у вигляді витрат на правничу допомогу, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи в порядку апеляційного провадження.

Так, з наданих позивачем документів: договір про надання правничої допомоги від 23.12.2022 року, Додаток №1 до договору, акт виконаних робіт (прийняття послуг), рахунок за надані послуги, вбачається, що позивачу надавалася правнича допомога у зв`язку із зверненням відповідача з апеляційною скаргою. Суть та зміст правничої допомоги полягає в: ознайомлені з рішенням суду першої інстанції, ознайомлення з апеляційною скаргою, складання відзиву на апеляційну скаргу, участь в судовому розгляду справи у суді апеляційної інстанції.

П.4.7 Додатку №1 до договору сторонами погоджено, що розмір гонорару за цим договором становить 4000 грн.

Відповідно до цього ж пункту Додатку №1 гонорар має бути виплачений в строк не пізніше 5 календарних днів після винесення рішення судом апеляційної інстанції.

Отже, надані позивачем документи, свідчать про те, що на стадії розгляду справи у суді апеляційної інстанції позивачу було надано послуги правничої допомоги, які оцінені сторонами договору у 4000 грн.

Таким чином, дослідивши умови укладеного договору про надання правничої допомоги, докази, що свідчать про фактичне надання правничої допомоги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 4000 грн.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області залишити без задоволення без змін.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 травня 2022 року у справі №340/3710/21 без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Кіровоградській області на користь Приватного підприємства «Буд маркет СВ» витрати на правничу допомогу у розмірі 4000 грн.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов

суддя В.В. Мельник