Справа № 480/1579/23
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2023-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2023 р.Справа № 480/1579/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М. ,

за участю секретаря судового засідання Яковини В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Сумської митниці на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27.04.2023, головуючий суддя І інстанції: М.М. Шаповал, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 02.05.23 по справі № 480/1579/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Симфонія тепла" до Сумської митниці про визнання протиправними і скасування рішення, визнання протиправними дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Симфонія тепла" просить суд визнати протиправними та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів № UА805000/2023/000005/2 від 07.02.2023 та Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА805020/2023/000071; визнати протиправними дії Сумської митниці з винесення Рішення про коригування митної вартості товарів № UА805000/2023/000005/2 від 07.02.2023 та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Сумської митниці на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Симфонія тепла" 1828,00 грн в рахунок відшкодування суми понесених ним збитків.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 06.02.2022 уповноваженою на декларування особою ТОВ "РЕАЛ 73" від імені позивача до структурного підрозділу відповідача було подано електронну митну декларацію № 23UA29U6, згідно з якою відповідачеві пред`являлися до митного оформлення імпортовані товари, перелік та ціна яких зазначалася графах 31 цієї митної декларації. Натомість, 06.02.2023, після подання до митного оформлення МД посадовою особою підрозділу митного оформлення відповідача вчинено усі необхідні процедури митного контролю та митного оформлення товарів позивача, які дозволяли завершити митне оформлення товарів, однак вказаною посадовою особою було розпочато вишукування підстав для витребування додаткових документів (хоча всі передбачені частиною 2 статті 53 МК України документи вже було надано).

В подальшому, відповідачеві було додатково подано копію експортної митної декларації, яка супроводжувалася листом позивача від 06.02.2023 № 0602-01 із повідомленням про те, що "в митній декларації від постачальника СОРА ISI SiSTEMLERi SAN. VE TIC. A.S. No23341300EX00070339 від 27.01.2023 в графі 22 була допущена помилка в валюті. Вказано валюта EURO. Просимо вважати правильною валюту USD, що відповідає валюті контракту № 1701/CS від 17.01.2022, Проформі інвойсу № 45005889 від 27.12.2022 та інвойсу № СІ0086 від 26.01.2023р. Постачальник зробить відповідне коригування в митній декларації, відповідно до законодавства Туреччини, про що вони повідомляють в листі від 06.02.2023". Також до цього листа позивача додавалася скан-копія звернення постачальника до митних органів Туреччини з проханням внести правки у вказану експортну митну декларацію

Однак, підрозділом митного оформлення без затребування додаткових документів на усунення наявних невідповідностей у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах, безпідставно та з порушенням визначеної МК України процедури, здійснено перехід до коригування заявленого рівня митної вартості в бік значного завищення - з 2,14 дол.США/кг на 2,63 дол. США/кг за митною декларацією митного органу іншого регіону та винесено протиправне рішення про коригування митної вартості товарів № UА805000/2023/000005/2, згідно з яким заявлену декларантом митну вартість скориговано "за резервним методом" і її розмір підвищено з 43 185,87 дол. США до 52 968,20 дол. США (з 2,14 дол.США/кг на 2,63 дол. США/кг), що потягло за собою збільшення розміру митних платежів.

Також, відповідачем на вищевказану МД винесено й Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА805020/2023/000071, згідно з якою зобов`язано декларанта заповнити нову митну декларацію з урахуванням вищевказаного рішення.

При цьому, зауважує, що навіть згідно аналогічного рішення відповідача про коригування митної вартості товарів № UА805000/2022/000145/2 від 18.10.2022 митну вартість попередньої партії товару позивача за цим же контрактом було скориговано за значно меншою ціною в 2,46 дол. США/кг (прим, вказане рішення скасовано у судовому порядку 30.01.2023 згідно рішення Сумського окружного адміністративного суду у справі № 480/7664/22).

Так, різниця в сумі митних платежів розрахованих за митної вартістю декларанта та за митною вартістю відповідача склала 93 008,595 грн. (503 612,96 грн - 410 604,155 грн.), яку з метою випуску товару у вільний обіг та уникнення продовження простою вантажного транспортного засобу 08.02.2023 року сплачено до Державного бюджету України на підставі новоподаної МД № 23UА06117 від 08.02.2023.

Також внаслідок винесення вказаних протиправних рішення та Картки відмови в умовах усунення позивачем розбіжностей у числових даних щодо заявленого розміру митної вартості та відсутності обмежень для застосування основного методу визначення митної вартості, позивач безпідставно додатково поніс витрати на простій вантажного транспортного засобу на суму 1828 грн, адже надіслання оскаржуваного рішення наприкінці робочого банківського дня не дозволяло позивачеві провести доплату митних платежів в день його винесення - 07.02.2023 та відповідно "розмитнити" вантаж.

Позивач вважає вказані дії та рішення відповідача необґрунтованими, оскільки відповідачем жодним чином не спростовується зазначена позивачем митна вартість на підставі первинних документів, у зв`язку з чим просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 27.04.2023 було задоволено частково позов.

Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів № UA805000/2023/000005/2 від 07 лютого 2023 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 805020/2023/00071.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Сумської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Симфонія тепла" судові витрати, що складаються із суми судового збору в розмірі 2481 грн та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 9000 грн, а всього 11481 гривню.

У задоволенні інших вимог - відмовлено.

Відповідач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27.04.2023 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що судове рішення, в частині задоволення позовних вимог є незаконним та необґрунтованим у зв`язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права при його винесенні.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечував проти вимог апеляційної скарги, вважав рішення суду першої інстанції законним, обґрунтованим, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Представником відповідача заявлено клопотання про відкладення, в зв`язку з тим, що представник який здійснював супровід даної справи знаходить у відпустці.

Колегія суддів не задовольняє клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки посилання на неможливість прийняття участі в судовому засіданні у зв`язку із знаходженням у відпустці представника митниці не позбавляє права іншому представнику митниці приймати участь у судовому розгляді, клопотання в обґрунтування вказаного не містить посилань, а тому вважає, що вказане клопотання є необґрунтованими та не підтвердженим.

Колегія суддів зауважує, що явка сторін в судове засідання судом обов`язковою не визнавалася, сторони не позбавлені були права подати додатково письмові пояснення по суті справи або повідомити про наявність інших доказів, які не були раніше подані до суду, якщо б вважали це за необхідне.

Представники сторін про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.

Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу з урахуванням положень ч. 4 ст. 229 та ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, що 06.02.2022, уповноваженою на декларування особою ТОВ "РЕАЛ 73", від імені позивача було подано електронну митну декларацію № 23UA29U6, згідно з якою відповідачеві пред`являлися до митного оформлення імпортовані товари, перелік та ціна яких зазначалася графах 31 цієї митної декларації, а саме до оформлення пред`явлено товар: "Радіатори для центрального опалення з неелектричним нагрівом, пофарбовані у білий колір, виготовлені із високотехнічної сталі: Радіатори СОРА стальні панельні з боковим підключенням тип 22: 300/700 - 4 шт, 300/800 - 15 шт, 300/900 - 6 шт, 300/1200 - 15 шт, 300/1400 - 40 шт, 300/1600 - 40 шт, 300/2000 - 40 шт, 500/800 - 36 шт, 500/1000 - 72 шт, 500/1200-54 шт, 500/1400 - 10 шт, 500/1600 - 18 шт, 500/1800 - 10 шт, 500/2000 - 18 шт, Радіатори СОРА стальні панельні з нижнім підключенням тип 22: 300/1000 VR - 15шт, 300/1600 VR - 15 шт, 500/500 VR - 18 шт, 500/1000 VR - 54 шт, 500/1400 VR - 10 шт, Радіатори СОРА стальні панельні з нижнім підключенням тип 33: 300/600 VR - 3 шт, 300/1000 VR - 2 шт, 300/1600 VR - 4 шт, 300/2000 VR - 3 шт, 500/500 VR - 10 шт, 500/1600 VR - 5 шт, Радіатори СОРА стальні панельні з боковим підключенням тип 33: 300/800 - 5 шт, 300/900 - 10 шт, 300/1000 - 5 шт, 300/1200 - 10 шт, 300/1400 - 20 шт, 300/1600 - 20 шт, 300/1800 - 5 шт, 300/2000 - 8 шт, 500/500 - 5 шт, 500/600 - 10 шт, 500/700 - 6 шт, 500/800 - 10 шт, 500/900 - 3 шт, 500/1100 - 5 шт, 500/1400 - 10 шт, 500/1600 - 10 шт, 500/2000 - 10 шт, Радіатори СОРА стальні панельні з боковим підключенням тип 11: 500/500 - 10 шт, 500/800 - 15 шт, 500/1000 - 15 шт, 500/1200 - 10 шт, 600/500 - 5 шт, Радіатори СОРА стальні панельні з нижнім підключенням тип 11: 500/800 VR - 10 шт, 500/1000 VR - 5 шт, 500/1200 VR - 5 шт. Т22 500 Сора Бокова сталева панель для радіатора тип 22 вис. 500 - 40 шт.".

Декларантом разом із МД до митного органу подано наступні скан-копії документів:

1. Зовнішньоекономічного договору - контракту від 17.01.2022 № 1701/CS, укладений між Продавцем - компанією Сора Tsi Sistemleri Sanayi ve Ticaret A.S. (Турція) та Покупцем - ТОВ "Симфонія тепла", в якому вказується, що Продавець продає, а Покупець придбаває товар, вказаний в Проформах Інвойсах до цього контракту. Товар поставляється на умовах FOB - Gemlik, Турція, включаючи упаковку та маркування у відповідності до правил ІНКОТЕРМС-2020 або на інших умовах, визначених в підтвердженому замовленні, яке підтверджується шляхом виставлення рахунку-фактури (Proforma invoice) з вказівкою типу, розміру, кількості, ціни, загальної вартості товару (пункти 3.1 та 3.3 контракту);;

2. Рахунку-фактури (Invoice) від 26.01.2023 № СІ0086 та його перекладу, в якому зазначено 784 товарних одиниць вартістю 40 861,47 дол. США з відстрочкою оплати в 15 днів до 10.02.2023, а також вказано умови поставки FCA BURSA;

3. Рахунку e-FATURA від 26.01.2023 № СІ0086, в якому зазначено вартість товару в розмірі 40 861.47 дол.США та його вагу 20140 кг;

4. Proforma invoice від 27.12.2022 № 45005889 та його перекладу, в якому також вказано 784 товарних одиниць вартістю 40 861.47 дол. США. умову поставки FCA BURSA та валюту платежу - USD (дол. США);

5. Товаротранспортної накладної (CMR) від 27.01.2023 № 08686, в якій зазначено країною відправлення товару TURKEY (BURSA) та країною його призначення - Україну;

6. Order Confirmation (заявка-замовлення товару) від 27.12.2022 № , в якому зазначене 784 товарних одиниць вартістю 40 861,47 дол.США, умова поставки FCA BURSA та валюту платежу - USD (дол.США);

7. Пакувального листа від 26.01.2023 № 80021920, в якому зазначене 784 товарних одиниць на 34 товарних місцях з умовою поставки FCA BURSA та його вагу 20140 кг;

8. Кредит-ноти від 11.01.2023 № 2023/01, від 29.12.2022 № 2022/04 та від 26.10.2022 № 2022/03 про постановку в кредит конкретних товарних позицій на загальну суму 791,20 дол. США;

9. Експортної митної декларації (декларації країни відправлення) від 27.01.2023 № 23341300ЕХ00070339, в якій вказано вартість імпортованого товару у розмірі 40 861,47 евро (з помилкою щодо зазначення назви валюти, про що йтиметься нижче);

10. Платіжних інструкцій в іноземній валюті від 11.01.2023 № 48 на суму 10 000 дол. США та від 31.01.2023 № 49 на суму 30 070,27 дол. США (залишок коштів по інвойсу у розмірі 791,20 дол. США Позивачеві поставлено у кредит згідно вищевказаних кредит-нот від 11.01.2023 № 2023/01. від 29.12.2022 № 2022/04 та від 26.10.2022 № 2022/03);

11. Договору-заявки на транспортні послуги № 19/01/ТЛ від 19.01.2023, в якому вартість послуг вказана в розмірі 165 656 грн;

12. Рахунку на оплату № 12 від 06.02.2023 на оплату транспортно-експедиційних послуг, в якому вказана вартість послуг окремо до пункту ввезення через митний кордон України (85 000 грн) та після пункту ввезення через митний кордон України (80 656 грн);

13. Довідки про транспортні витрати від 06.02.2023, виданої експедитором ТОВ "ТМ ТРАНС" про вартість транспортування товару Позивача до пункту ввезення через митний кордон України в розмірі 85 000 грн та після пункту ввезення через митний кордон Україні в розмірі 80 656 грн, а також про відсутність страхування цього вантажу;

14. Платіжної інструкції про оплату транспортно-експедиційних послуг № 1711 від 06.02.2023 на суму вартості транспортно-експедиційних послуг в розмірі 165 656 грн;

15. Сертифікату походження товару від 27.01.2023 № 0579274.

Позивачем до відповідача було додатково подано копію експортної митної декларації, яка супроводжувалася листом позивача від 06.02.2023 № 0602-01 із повідомленням про те, що "в митній декларації від постачальника СОРА ISI SiSTEMLERi SAN. VE TIC. A.S. No23341300EX00070339 від 27.01.2023 в графі 22 була допущена помилка в валюті. Вказано валюта EURO. Просимо вважати правильною валюту USD, що відповідає валюті контракту № 1701/CS від 17.01.2022, Проформі інвойсу № 45005889 від 27.12.2022 та інвойсу № СІЇ086 від 26.01.2023р. Постачальник зробить відповідне коригування в митній декларації, відповідно до законодавства Туреччини, про що вони повідомляють в листі від 06.02.2023р.". Додана скан-копія звернення постачальника до митних органів Туреччини з проханням внести правки у вказану експортну митну декларацію.

07.02.2022 об 10 год. 28 хв. відповідачем було направлено позивачеві електронне повідомлення: "Консультація ... Під час проведення перевірки документів, які зазначені у частинах другій-третій статті 53 МКУ та подані декларантом для підтвердження митної вартості товарів, було виявлено, що документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, а саме: відповідно до пункту 4.1 наданого декларантом зовнішньоекономічного договору від 17.01.2022 № ПОІ/СБ, оплата за товар здійснюється в доларах США. Згідно з рахунком-фактурою від 26.01.2023 № СІ0086, фактурна вартість товару складає 40 861,47 дол. США. Разом з тим, в графі 22 митної декларації країни продажу/відправлення від 27.01.2023 № 23341300ЕХ00070339 (надання якої, передбачено пунктом 3.6.5. зовнішньоекономічного договору від 17.01.2022 № 1701/С8), фактурна вартість товару складає 40 861,47 євро. Враховуючи вище викладене, основний метод визначення митної вартості товарів (за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), неможливо застосувати, відповідно по ч. 6 ст. 54 МКУ, ч. 2 ст. 58 МКУ. Проводиться консультація з метою обґрунтування вибору методу визначення митної вартості...

.. На підставі інформації відповідно до систем, що забезпечують функціонування електронних інформаційній: ресурсів митних органів, митна вартість товару, оформленого в максимально наближений час до часу експорту складає 2,63 дол. США/кг (митна декларація від 21.12.2022 № UА408020/2022/663021".

Позивачем у відповідь на вказане електронне повідомлення, було направлено до митниці лист від 07.02.2023 № 0702-01, в якому зазначалося про усунення виявлених недоліків у поданих товаросупровідних документах шляхом подання додаткових документів з відповідними виправленнями. Зокрема, у вказаному листі позивача зазначалося наступне: "На запит Сумської митниці від 07.02.2023 о 10:28 повідомляємо, що в митній декларації країни відправлення від 27.01.2023 № 23341300ЕХ00070339 допущено помилку при її заповненні в частині валюти зовнішньоекономічної операції (євро замість дол. США), у зв`язку з чим нашим підприємством було ініційовано звернення нашого постачальника до митних органів Туреччини щодо внесення відповідних виправлень.

У свою чергу, нашим постачальником було направлено до митних органів Туреччини звернення з проханням внести відповідні виправлення (копія додається), а митними органами Туреччини відповідно скориговано митну декларацію країни відправлення від 27.01.2023 № 23341300ЕХ00070339 (копія додається).

Одночасно із цим, інформуємо, що на підтвердження заявленого рівня митної вартості товару до Сумської митниці було подано такі документи:

- зовнішньо - економічний контракт 19о1701/С8 від 17.01.2022;

- рахунок-проформа Nо45005889 від 27.12.2022;

- рахунок-фактура (інвойс) NоСІ0086 від 26.01.2023;

- копія експортної митної декларації від 27.01.2023 № 23341300ЕХ00070339;

- лист постачальника-виробника про допущену помилку в валюті митної декларації № 23341300ЕХ00070339/27.01.2023 від 06.02.2023;

- лист про помилку в валюті митної декларації № 23341300ЕХ00070339/27.01.2023 № 0602-01 від 06 лютого 2023;

- СМR № 08686 від 27.01.2023;

- договір про надання транспортно-експедиційних послуг Nо19/08-1 від 19.08.2021;

- рахунок № 12 від 06.02.2023 на оплату транспортно-експедиційних послуг;

- довідка про транспортні витрати від 06.02.2023;

- платіжне доручення про оплату транспортно-експедиційних послуг № 1711 від 06.02.2023;

- платіжне валютне доручення № 48 від 11.01.2023 на суму 10 000.00 USD з печаткою банку;

- платіжне валютне доручення № 49 від 31.01.2023 на суму 30 070.27 USD з печаткою банку;

- кредит ноту № 2023/01 від 11.01.2023 на суму 41,40 USD;

- кредит ноту № 2022/03 від 26.10.2022 на суму 714,22 USD;

- кредит ноту № 2022/04 від 29.12.2022 на суму 35,58 USD.

Згідно даного листа додаткового надаємо такі документи:

- відкориговану митну декларацію 23341300ЕХ00070339 від 27.01.2023;

- лист - запит постачальника-виробника СОРА 1818І8ТЕМЬЕЯІ 8АХ. УЕ ТІС. А.8. до митних органів Туреччини про внесення коригування до митної декларації № 23341300ЕХ00070339 від 27.01.2023 зі штампом митниці та його переклад.

Відтак, будь-які розбіжності в поданих товаросупровідних документах на даний час відсутні, що дозволяє здійснити митне оформлення пред`явленої партії товару за основним методом визначення митної вартості, порядок застосування якого передбачено статтею 58 МК України.

Виходячи з викладеного, з метою уникнення простою транспортного засобу в зоні митного контролю, просимо в найкоротший строк здійснити митне оформлення задекларованої у МД № 23UA29U6 від 06.02.2023 партії товару та випустити її у вільний обіг у встановлений законом 4-годинний строк".

У подальшому 07.02.2023 відповідачем винесено рішення про коригування митної вартості товарів № UA805000/2023/000005/2, згідно з яким заявлену декларантом митну вартість скориговано "за резервним методом" і її розмір підвищено з 43 185,87 дол. США до 52 968,20 дол. США (з 2,14 дол. США/кг на 2,63 дол. США/кг), що потягло за собою збільшення розміру митних платежів та Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA805020/2023/000071.

Вважаючи вищевказані рішення відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Правовідносини, пов`язані зі справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України (далі за текстом також - МК України), Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування (частина 2 статті 1 Митного кодексу України № 4495-VI від 13.03.2012).

Положеннями статті 49 МК України передбачено те, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частин першої та другої статті 51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

За змістом частини другої статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Положення статті 53 МК України визначають перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (ч. 1 ст. 53 МК України).

Відповідно до Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 за № 651, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.08.2012 за № 1372/21684, у графі 44 митної декларації зазначаються відомості про необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення документи. При цьому, відомості щодо кожного документа зазначаються з нового рядка за такою схемою: код документа згідно з класифікатором документів, через пробіл - номер документа, дата та (за наявності даних) кінцевий термін його дії. При внесенні до графи відомостей про документи, які відповідно до МКУ не подаються митному органу одночасно з МД та зберігаються декларантом, перед кодом документу проставляється символ "d". Класифікатор документів затверджено Наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 за № 1011 (далі Класифікатор документів).

Згідно з частиною другою статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини п`ятої статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Із положень частин першої та другої статті 53 МК України вбачається, що Митним кодексом України передбачено вичерпний перелік документів, який подається декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

За приписами частини другої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 54 МК України, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

За частиною п`ятою статті 54 МК України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, установлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 за № 631, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.08.2012 за № 1360/21672, затверджено Порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа (далі - Порядок № 631).

Відповідно до п. 4.5 розділу IV Порядку № 631 при здійсненні митного оформлення виконуються, зокрема, такі митні формальності:

4.5.4. Контроль із застосуванням системи управління ризиками, в тому числі оцінка ризику за МД шляхом аналізу ЕК МД та ЕК ДМВ (ЕМД та ЕДМВ) за допомогою АСАУР (автоматизованої системи аналізу управління ризиками).

Bказаний перелік форм митного контролю формується в автоматичному режимі програмно-інформаційним комплексом ЄАІС та є обов`язковим для відпрацювання.

Спрацювання АСАУР за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів у зв`язку з ризиком заниження митної вартості є рекомендацією посадовій особі митного органу більш ретельно опрацювати подані до митного оформлення документи.

В цьому контексті доречно зауважити, що згідно зі статтею 361 МКУ управління ризиками - це робота митних органів з аналізу ризиків, виявлення та оцінки ризиків, розроблення та практичної реалізації заходів, спрямованих на мінімізацію ризиків, оцінки ефективності та контролю застосування цих заходів. Під ризиком розуміється ймовірність недотримання вимог законодавства України з питань митної справи.

Митні органи застосовують систему управління ризиками для визначення товарів, транспортних засобів, документів і осіб, які підлягають митному контролю, форм митного контролю, що застосовуються до таких товарів, транспортних засобів, документів і осіб, а також обсягу митного контролю.

Цілями застосування системи управління ризиками є:

запобігання, прогнозування і виявлення порушень законодавства України з питань державної митної справи;

забезпечення більш ефективного використання наявних у митних органів ресурсів та зосередження їх уваги на окремих згрупованих об`єктах аналізу ризику щодо яких є потреба у застосуванні окремих форм митного контролю або їх сукупності, а також у підвищенні ефективності митного контролю (областях ризику);

забезпечення в межах повноважень митних органів заходів із захисту національної безпеки, життя і здоров`я людей, тварин, рослин, довкілля, інтересів споживачів;

прискорення митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду (частина 2 статті 54 МК України).

За положеннями статей 57, 58 Митного кодексу України митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору.

Якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному з продавцем покупцю.

Водночас кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до частини восьмої статті 57 Митного кодексу України у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що обов`язок доведення заявленої митної вартості товару покладається на декларанта. Разом з цим митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з цим у розумінні вищенаведених норм сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

За результатами аналізу вищезазначених положень Митного кодексу України вбачається, що орган доходів і зборів при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись у достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 Митного кодексу України.

Водночас митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, коли надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, тобто не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

З метою усунення розбіжностей в документах, усунення сумнівів щодо підробки документів або з`ясування відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, які виявились відсутніми, закон надає право митному органу витребувати від декларанта інші додаткові документи, що перелічені у ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України.

Разом з тим, витребувати необхідно тільки ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Верховний Суд у висновках за аналогічними справами сформував усталену правову позицію, відповідно до якої митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Ненаведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, виключають можливість застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів. При цьому сам факт неподання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування митницею, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не є підставою для відмови в митному оформленні товару.

Зазначена вище позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 09.04.2019 у справі № 826/10733/15, від 09.04.2019 у справі № 825/1990/17, від 09.04.2019 у справі № 826/15850/15, від 07.05.2020 у справі № 400/2922/18.

Як убачається з матеріалів справи, до МД № 23UA29U6 декларантом надавалися такі документи:

1. Зовнішньоекономічного договору - контракту від 17.01.2022 № 1701/CS, укладений між Продавцем - компанією Сора Tsi Sistemleri Sanayi ve Ticaret A.S. (Турція) та Покупцем - ТОВ "Симфонія тепла", в якому вказується, що Продавець продає, а Покупець придбаває товар, вказаний в Проформах Інвойсах до цього контракту. Товар поставляється на умовах FOB - Gemlik, Турція, включаючи упаковку та маркування у відповідності до правил ІНКОТЕРМС-2020 або на інших умовах, визначених в підтвердженому замовленні, яке підтверджується шляхом виставлення рахунку-фактури (Proforma invoice) з вказівкою типу, розміру, кількості, ціни, загальної вартості товару (пункти 3.1 та 3.3 контракту);;

2. Рахунку-фактури (Invoice) від 26.01.2023 № СІ0086 та його перекладу, в якому зазначено 784 товарних одиниць вартістю 40 861,47 дол. США з відстрочкою оплати в 15 днів до 10.02.2023, а також вказано умови поставки FCA BURSA;

3. Рахунку e-FATURA від 26.01.2023 № СІ0086, в якому зазначено вартість товару в розмірі 40 861.47 дол.США та його вагу 20140 кг;

4. Proforma invoice від 27.12.2022 № 45005889 та його перекладу, в якому також вказано 784 товарних одиниць вартістю 40 861.47 дол. США. умову поставки FCA BURSA та валюту платежу - USD (дол. США);

5. Товаротранспортної накладної (CMR) від 27.01.2023 № 08686, в якій зазначено країною відправлення товару TURKEY (BURSA) та країною його призначення - Україну;

6. Order Confirmation (заявка-замовлення товару) від 27.12.2022 № , в якому зазначене 784 товарних одиниць вартістю 40 861,47 дол.США, умова поставки FCA BURSA та валюту платежу - USD (дол.США);

7. Пакувального листа від 26.01.2023 № 80021920, в якому зазначене 784 товарних одиниць на 34 товарних місцях з умовою поставки FCA BURSA та його вагу 20140 кг;

8. Кредит-ноти від 11.01.2023 № 2023/01, від 29.12.2022 № 2022/04 та від 26.10.2022 № 2022/03 про постановку в кредит конкретних товарних позицій на загальну суму 791,20 дол. США;

9. Експортної митної декларації (декларації країни відправлення) від 27.01.2023 № 23341300ЕХ00070339, в якій вказано вартість імпортованого товару у розмірі 40 861,47 евро (з помилкою щодо зазначення назви валюти, про що йтиметься нижче);

10. Платіжних інструкцій в іноземній валюті від 11.01.2023 № 48 на суму 10 000 дол. США та від 31.01.2023 № 49 на суму 30 070,27 дол. США (залишок коштів по інвойсу у розмірі 791,20 дол. США Позивачеві поставлено у кредит згідно вищевказаних кредит-нот від 11.01.2023 № 2023/01. від 29.12.2022 № 2022/04 та від 26.10.2022 № 2022/03);

11. Договору-заявки на транспортні послуги № 19/01/ТЛ від 19.01.2023, в якому вартість послуг вказана в розмірі 165 656 грн;

12. Рахунку на оплату № 12 від 06.02.2023 на оплату транспортно-експедиційних послуг, в якому вказана вартість послуг окремо до пункту ввезення через митний кордон України (85 000 грн) та після пункту ввезення через митний кордон України (80 656 грн);

13. Довідки про транспортні витрати від 06.02.2023, виданої експедитором ТОВ "ТМ ТРАНС" про вартість транспортування товару Позивача до пункту ввезення через митний кордон України в розмірі 85 000 грн та після пункту ввезення через митний кордон Україні в розмірі 80 656 грн, а також про відсутність страхування цього вантажу;

14. Платіжної інструкції про оплату транспортно-експедиційних послуг № 1711 від 06.02.2023 на суму вартості транспортно-експедиційних послуг в розмірі 165 656 грн;

15. Сертифікату походження товару від 27.01.2023 № 0579274.

Позивачем до відповідача також було додатково подано копію експортної митної декларації, яка супроводжувалася листом позивача від 06.02.2023 № 0602-01 із повідомленням про те, що "в митній декларації від постачальника СОРА ISI SiSTEMLERi SAN. VE TIC. A.S. No23341300EX00070339 від 27.01.2023 в графі 22 була допущена помилка в валюті. Вказано валюта EURO. Просимо вважати правильною валюту USD, що відповідає валюті контракту № 1701/CS від 17.01.2022, Проформі інвойсу № 45005889 від 27.12.2022 та інвойсу № СІЇ086 від 26.01.2023р. Постачальник зробить відповідне коригування в митній декларації, відповідно до законодавства Туреччини, про що вони повідомляють в листі від 06.02.2023р.". Додана скан-копія звернення постачальника до митних органів Туреччини з проханням внести правки у вказану експортну митну декларацію.

В оскаржуваному рішенні митним органом вказані такі підстави відмови в прийнятті митної декларації позивача: Під час проведення перевірки документів, які зазначені у частинах другій-третій статті 53 МКУ та подані декларантом для підтвердження митної вартості товарів, було виявлено, що документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, а саме: відповідно до пункту 4.1 наданого декларантом зовнішньоекономічного договору від 17.01.2022 № 17О1/CS, оплата за товар здійснюється в доларах США. Згідно з рахунком-фактурою від 26.01.2023 № СІ0086, фактурна вартість товару складає 40 861,47 дол. США. Разом з тим, в графі 22 митної декларації країни продажу/відправлення від 27.01.2023 № 23341300ЕХ00070339 (надання якої, передбачено пунктом 3.6.5. зовнішньоекономічного договору від 17.01.2022 № 1701/CS), фактурна вартість товару складає 40 861,47 євро.

Надаючи оцінку доводам відповідача, покладеним в основу прийняття спірного рішення про коригування митної вартості товарів, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що за відсутності документів, які б пояснили сумніви митного органу, відповідач не мав достатніх та обґрунтованих підстав для невизнання митної вартості товару за ціною договору, з огляду на таке.

Митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Водночас, наявність таких обставин повинна бути обґрунтована та підтверджена відповідними доказами. Встановивши відсутність достатніх відомостей, митний орган має зазначити, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, з яких причин із поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

З метою усунення розбіжностей в документах, усунення сумнівів щодо підробки документів або з`ясування відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, які виявились відсутніми, закон надає право митному органу витребувати від декларанта інші додаткові документи, що перелічені в ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України.

Так, відповідачем було розпочато процедуру консультацій з позивачем шляхом формування повідомлень про необхідність надання (за наявності) додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Суд установив, що позивачем разом із митною декларацією було надано документи, необхідні для митного оформлення так разом із МД до митного оформлення позивачем було подано прямий контракт від 17.01.2022 № 1701/CS, в якому вказувалося, що Продавець продає, а Покупець придбаває товар, вказаний в Проформах Інвойсах до цього контракту. Товар поставляється на умовах FOB - Gemlik, Турція, включаючи упаковку та маркування у відповідності до правил ІНКОТЕРМС-2020 або на інших умовах, визначених в підтвердженому замовленні, яке підтверджується шляхом виставлення рахунку- фактури (Proforma invoice) з вказівкою типу, розміру, кількості, ціни, загальної вартості товару (пункти 3.1 та 3.3 контракту). Письмове замовлення, включаючи тип, кількість, строки та умови поставки товарів Покупець надає Продавцю засобами електронного поштового зв`язку (пункт 3.2 контракту).

Також разом із МД відповідачеві було надано згадувані в контракті Proforma invoice від 27.12.2022 № 45005889 (із перекладом), в якій вказано 784 товарних одиниці вартістю 40 861,47 дол.США, умову поставки FCA BURSA та валюту платежу USD (дол. США), а також рахунок-фактуру (Invoice) від 26.01.2023 № СІ0086 (із перекладом), в якому так само зазначено 784 товарні позиції вартістю 40 861,47 дол.США з відстрочкою оплати в 15 днів до 10.02.2023, а також вказано умову поставки FCA BURSA.

Крім того, відповідачеві позивачем також було подано копію заявки-замовлення товару (Order Confirmation) від 27.12.2022 № , в якому зазначені ті ж самі 784 товарних одиниці вартістю 40 861,47 дол. США, умова поставки FCA BURSA та валюта платежу - USD (дол. США), хоча й подання цього документа не передбачено статтею 53 МК України.

Разом з тим, заявлена митна вартість товару у загальному розмірі 1 579 246,75 грн, яка складалася з фактурної вартості товару в розмірі 40 861,47 дол. США та 98 000 грн транспортних витрат до митного кордону України, об`єктивно підтверджувалася та піддавалася обчисленню за допомогою наступних документів:

- Платіжних інструкцій в іноземній валюті від 11.01.2023 № 48 на суму 10 000 дол. США та від 31.01.2023 № 49 на суму 30070,27 дол. США (всього 40 070,27 дол. США, а залишок коштів по інвойсу у розмірі 791,20 дол. США Позивачеві поставлено у кредит згідно поданих кредит-нот від 11.01.2023 № 2023/01, від 29.12.2022 № 2022/04 та від 26.10.2022 № 2022/03);

- Довідки про транспортні витрати від 06.02.2023, виданої експедитором ТОВ "ТМ ТРАНС" про вартість транспортування товару позивача до пункту ввезення на митному кордоні України в розмірі 85 000 грн та після пункту ввезення на митному кордоні Україні в розмірі 80 656 грн (всього 165 656 грн), а також про відсутність страхування цього вантажу;

- Платіжної інструкції про оплату транспортно-експедиційних послуг № 1711 від 06.02.2023 на загальну суму вартості транспортно-експедиційних послуг в розмірі 165 656 грн.

Крім того, позивачем до відповідача було додатково подано копію експортної митної декларації, яка супроводжувалася листом позивача від 06.02.2023 № 0602-01 із повідомленням про те, що "в митній декларації від постачальника СОРА ISI SiSTEMLERi SAN. VE TIC. A.S. No23341300EX00070339 від 27.01.2023 в графі 22 була допущена помилка в валюті. Вказано валюта EURO. Просимо вважати правильною валюту USD, що відповідає валюті контракту № 1701/CS від 17.01.2022, Проформі інвойсу № 45005889 від 27.12.2022 та інвойсу № СІЇ086 від 26.01.2023р. Постачальник зробить відповідне коригування в митній декларації, відповідно до законодавства Туреччини, про що вони повідомляють в листі від 06.02.2023р.". Додана скан-копія звернення постачальника до митних органів Туреччини з проханням внести правки у вказану експортну митну декларацію.

Колегія суддів зауважує, що відповідачем не наведено жодних обставин та не надано доказів на підтвердження наявності у митного органу законодавчо визначених підстав для витребування у позивача додаткових документів, зокрема, що позивач в митній декларації зазначив не всі документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів, вніс до декларації недостовірні або неточні відомості або що надані митному органу документи містили розбіжності чи ознаки підробки.

В свою чергу, відповідач не довів, що подані відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України декларантом документи, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар.

Колегія суддів зазначає, що спірне рішення про коригування митної вартості не містить обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом та фактів, які вплинули на таке коригування, зокрема, пояснень щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки. Відповідачем не зазначено митна вартість якого товару (назва, характеристики, код за УКТ ЗЕД) бралася за основу, торгову марку, фактурну вартість, країну експорту цього товару в Україну, виробника, маршрут транспортування товару та інші комерційні умови поставки.

В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товару відповідачем не наведено порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за другорядним методом, що є порушенням ч. 2 ст. 55 МК України.

Зазначене відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним в постановах від 21.01.2020 у справі № 813/5405/15, від 31.01.2020 у справі № 804/7761/16.

Водночас, Верховний Суд у постановах від 9 вересня 2020 року (справа № 400/3133/18), від 8 лютого 2019 року (справа № 825/648/17) указував, що Правила заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затвердженими Наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року за № 598, передбачають, що графа 33 рішення про коригування митної вартості товарів "Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" має містити, окрім зазначення номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, також пояснення щодо зроблених коригувань, зважаючи на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умови поставки, комерційні умови та докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

Підсумовуючи наведене вище, колегія суддів зауважує, що висновки у рішенні про коригування митної вартості щодо неможливості визначення митної вартості товарів за основним методом є необґрунтованими, оскільки наданих декларантом документів було достатньо для прийняття рішення про визначення митної вартості товарів на підставі поданих документів, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 25 листопада 2020 року у справі № 640/4941/19.

Разом з тим, відповідачем безпідставно здійснено визначення митної вартості імпортованого товару не за ціною договору як основним методом, а із застосуванням резервного методу, який застосовано без достатніх на те підстав та з порушенням порядку черговості послідовного використання методів, визначених статтями 59-63 МК України.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, сформованою у постанові від 02 березня 2021 року у справі № 809/857/17.

Аналізуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що позивач під час митного оформлення надав необхідні документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість товарів, водночас відповідач не довів наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товару, що свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого позивачем товару та протиправність оскаржуваного рішення.

Разом з тим картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є похідною від рішення про коригування митної вартості.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що є правові підстави для визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № UA805000/2023/000005/2 від 07 лютого 2023 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 805020/2023/00071, оскільки такі не відповідають критеріям, установленим частиною 2 статті 2 КАС України.

Також оцінюючи оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9000 грн., колегія судів зазначає.

Згідно з ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини першої та четвертої ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За приписами положень ст. 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч. 2 ст. 134 КАС України).

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 3 ст. 134 КАС України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 134 КАС України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 5 ст. 134 КАС України).

Отже суд, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, виходить зі складності справи та обсягу наданих адвокатом послуг позивачу, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), надання до суду доказів, які стосуються спірних правовідносин.

Судом першої інстанції було встановлено та не спростовано у суді апеляційної інстанції, що на підтвердження понесення витрат на правову допомогу представником позивача надано: договір про надання професійної правничої допомоги від 27.10.2022, платіжну інструкцію № 1741 від 09.02.2023 на суму 5000 грн.

Колегія судів погоджується з судом першої інстанції, що вказаний розмір 9000 грн. витрат підтверджується належними та допустимими, в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, доказами, крім того такий розмір є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом, а також значенням справи для сторони позивача.

Частиною 2статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Суд, у цій справі, також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (п. 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Таким чином, суд, переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення відповідно до вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Сумської митниці залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27.04.2023 по справі № 480/1579/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді В.В. Катунов І.М. Ральченко
Повний текст постанови складено 02.10.2023 року