Справа № 904/2787/21 (904/313/23)
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2023-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

28 вересня 2023 р. Справа № 904/2787/21 (904/313/23)

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий суддя - Букіна Л.Є.,

розглянувши у місті Дніпрі у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Дочірнього підприємства «Автоскладальний завод №2 «Публічного акціонерного товариства «Автомобільна компанія «Богдан Моторс» до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,-

У С Т А Н О В И В:

Дочірнє підприємство «Автоскладальний завод №2 «Публічного акціонерного товариства «Автомобільна компанія «Богдан Моторс» в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Ткаченко Д.В. звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача - Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків з позовною заявою, в якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 14.02.2022 № 201 форма "Р" за яким збільшено суму грошового зобов`язання за податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 26 709 376 гривень: за податковим зобов`язанням збільшено на 21 367 501 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 5 341 875,00 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 14.02.2022 № 201 форма "ПС" за яким нараховано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 1020 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.02.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.06.2023 провадження у справі №904/2787/21 закрито, оскільки права не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, а справу направлено для розгляду до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.07.2023 року прийнято справу до розгляду та відкрито провадження у справі.

Від позивача надійшло клопотання про закриття провадження у справі, яке обгрунтовано тим, що постановою Великої Палати Верховного Суду від 31.08.2023 року у справі №640/26320/20 визначено підсудність майнових спорів до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство за господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство. Просив передати матеріали справи до Господарського суду Дніпропетровської області, в провадженні якого перебуває справа №904/2787/21 про банкротство.

Розглядаючи клопотання суд виходить із того, що відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На підставі пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом із тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу (як правило майнового) конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Предметом розгляду в цьому спорі є податкові повідомлення-рішення, яким до позивача застосовані відповідні грошові зобов`язання та штрафні санкції. При цьому, однієї з підстав позову є прийняття цих рішень у період знаходження підприємства у процедурі банкрутства.

Відповідно до частини першої, абзацу першого частини другої статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Отже, законодавець підкреслив, що розгляд усіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і лише господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

Згідно із частинами першою - третьою статті 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини шостої статті 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство (з 21 жовтня 2019 року введено в дію КУзПБ).

За правилами предметної юрисдикції господарських судів у пункті 8 частини першої статті 20 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Справи, передбачені пунктом 8 частини першої статті 20 ГПК України, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника (частина тринадцята статті 30 цього Кодексу), тобто є справами виключної підсудності.

Таким чином, процесуальний закон встановив імперативне правило виключної підсудності справ про банкрутство та справ у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство.

Тобто законодавець указав, що у Законі України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» містяться процесуальні норми, які передбачають особливості розгляду справ вказаної категорії.

Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» втратив чинність з 21 жовтня 2019 року, з набранням чинності КУзПБ.

Таким чином, розгляд усіх майнових спорів, стороною в яких є боржник, з дня введення в дію 21 жовтня 2019 року КУзПБ повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

Аналогічна висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.08.2023 року у справі №640/26320/20.

Таким чином, зважаючи, що у цій справі між сторонами виник майновий спір, а однією із сторін є підприємство, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство згідно із ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.04.2021 року (справа №904/2787/21), і вказаний спір має вирішуватися господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, а тому справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про закриття провадження у справі. Відповідно до частини 2 статті 238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду господарської юрисдикції позивачем сплачено судовий збір у розмірі 400 655,95 грн. При постановленні ухвали Господарським судом Дніпропетровської області від 29.06.2023 про закриття провадження у справі питання про повернення судового збору з урахуванням вимог пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» не вирішувалось.

У той же час, при зверенні до адміністративного суду сума судового збору складає 26 840 грн. Проте, ця сума позивачем не була сплачена через надходження справи безпосередньо з Господарського суду Дніпропетровської області, що не вимагає додаткової сплати судового збору.

А тому, відсутні підстави для повернення судового збору відповідно до вимог пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір».

Вирішуючи клопотання позивача в частині направлення справи для розгляду до Господарського суду Дніпропетровської області суд зазначає таке.

Реалізуючи право на оскарження податкових повідомлень-рішень, згідно із правовою позицією Верховного Суду щодо юрисдикції таких справ, позивач звернувся до суду господарської юрисдикції з дотриманням процесуальної процедури (у межах строків, встановлених процесуальним законодавством, сплативши судовий збір тощо).

Враховуючи зміну Верховним Судом правової позиції щодо юрисдикції у справах, стороною у яких є боржник, щодо якого здійснюється процедура банкрутства, яка викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.08.2023 року у справі №640/26320/20, що виключає розгляд цієї справи у порядку адміністративного судочинства, а також з метою не порушення права позивача на доступ до правосуддя, не створення для позивача додаткового процесуального тягаря у вигляді повторного звернення до суду, повторної сплати судового збору та вчинення інших процесуальних дій щодо розгляду цього спору учасниками справи, а також з метою дотримання судами принципу розумності строків розгляду справи, суд дійшов висновку про направлення справи до Господарського суду Дніпропетровської області для розгляду в порядку господарського судочинства.

Керуючись ст. 238, 241-246, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження в адміністративній справі за позовом Дочірнього підприємства «Автоскладальний завод №2 «Публічного акціонерного товариства «Автомобільна компанія «Богдан Моторс» до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень.

Справу №904/2787/21 (904/313/23) направити до Господарського суду Дніпропетровської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її складення.

Суддя Л.Є. Букіна