Справа № 465/7802/22
Суддя: Величко О. В.
Дата ухвалення: 2023-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

28.09.2023 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Величка О.В.

з участю секретаря судових засідань Сподар І.М.,

представника позивача Русенка Р.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, інспектора Управління патрульної поліції у Львівській області Сало Юрія Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, інспектора Управління патрульної поліції у Львівській області Сало Юрія Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАР № 6287085 від 15.12.2022 року.

В обґрунтування своїх вимог вказав, що 15 грудня 2022 року ОСОБА_1 , який керував автомобілем Форд Мондео, д.н.з. НОМЕР_1 , був зупинений патрульними УПП у Львівській області на блок - посту, розташованому по вул. Городоцькій, 282А у м. Львові.

Під час перевірки документів поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що 08.12.2022 року Франківським районним судом м. Львова ОСОБА_1 позбавлено права керування транспортними засобами та накладено штраф у розмірі 17 тисяч гривень. Тимчасовий талон на право керування ОСОБА_1 транспортними засобами було вилучено поліцейськими та складено постанову за ч. 4 ст.126 КУпАП. Згідно постанови серії ЕАР № 6287085, складеної інспектором УПП у Львівській області Салом Ю.В. 15.12.2022 року о 11:01:30 год., «15.12.2022 10:56:34 м. Львів, вулиця Городоцька 282А, водій ОСОБА_1 керуючи та після зупинки на вимогу поліцейського не ввімкнув світлову аварійну сигналізацію, а також керував та будучи позбавленим права керування Франківським районним судом м. Львова від 08.12.2022 року, чим порушив п.2.1.ф ПДР - керування Т/З особою, позбавленою права керування Т/З». Зазначеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 20 400 грн. Під час розгляду інспектором УПП справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 заперечив на дії поліцейського, повідомивши останнього, що йому невідомо про прийняте судом рішення про притягнення його до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки він не брав 08.12.2022 року участь у судовому засіданні по розгляду справи № 462/2648/22. Крім цього, ОСОБА_1 повідомив інспектора УПП, що його захисником - адвокатом Русенком Р.І. до суду було подано клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку із неможливістю явки ОСОБА_1 до суду по причині перебування його на чергуванні у в/ч НОМЕР_2 МВС України, де він проходить військову службу. Про те, що суд розглянув справу без його участі та без участі захисника, ОСОБА_1 не було відомо, як і захиснику. Також ОСОБА_1 повідомив поліцейського, що станом на 15.12.2022 року копія зазначеної постанови суду не надходила ні йому, ні його захиснику. Крім цього, ОСОБА_1 звернув увагу інспектора на ту обставину, що постанова Франківського районного суду м. Львова від 08.12.2022 року у справі № 462/2648/22 станом на 15.12.2022 року не набрала законної сили, а тому, він не може вважатися особою, яка станом на 15.12.2022 року позбавлена права керування транспортними засобами. Незважаючи на цілком обґрунтовані заперечення ОСОБА_1 , поліцейським була винесена оскаржувана постанова серії ЕАР № 6287085. Окрім цього, під час розгляду поліцейським справи на місці зупинки керованого ОСОБА_1 транспортного засобу йому не висувалося обвинувачення у тому, що він не ввімкнув світлову аварійну сигналізацію після зупинки транспортного засобу. Про таке обвинувачення ОСОБА_1 дізнався із змісту оскаржуваної постанови після отримання її копії від інспектора УПП. Тимчасовий талон, який надавав ОСОБА_1 право керування транспортними засобами строком до одного року (але не пізніше набрання рішенням суду законної сили про позбавлення такого права), інспектором УПП у Львівській області був вилучений без складання жодних процесуальних документів. Вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 27.03.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та призначено справу до розгляду.

Представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву. В обґрунтування своєї позиції вказує, що 08 грудня 2022 року суддя Франківського районного суду м. Львова виніс постанову у справі № 462/2648/22, якою позивача позбавлено права керування строком на 1 рік. Апеляційний суд рішення суду першої інстанції залишив без змін. Тобто на час та дату винесення оскаржуваного рішення, а саме постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР №6287085 від 15.12.2022 року за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статтею 126 КУпАП, позивач був позбавлений права керування T3. Аргументи позивача, зазначені у позовній заяві, за своєю суттю спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності та не спростовують його вини. Позивач, заперечуючи факт допущення ним адміністративного правопорушення, жодних належних та допустимих доказів на підтвердження наведених ним у позовній заяві тверджень не представив, а наданий відеозапис жодним чином не спростовує його вини. За наведених обставин представник відповідача просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просив позовні вимоги задовольнити, стягнути з відповідача понесені позивачем витрати по сплаті судового збору за подання ним позовної заяви, а також зазначив, що докази понесених витрат на правову допомогу будуть подані протягом п`яти днів з часу ухвалення судового рішення.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи. У відзиві на позовну заяву просила суд справу розглядати за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Так, згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Судом встановлено, що згідно постанови серії ЕАР № 6287085 від 15.12.2022 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400 грн. Згідно з вищевказаною постановою 15.12.2022 року о 10:56:34 в м. Львів, вулиця Городоцька 282А, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Форд Мондео, д.н.з. НОМЕР_1 , після зупинки на вимогу поліцейського не ввімкнув світлову аварійну сигналізацію, а також керував автомобілем, будучи позбавленим права керування Франківським районним судом м. Львова від 08.12.2022 року, чим порушив п. 2.1. А ПДР України.

Частиною ч.4 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Пунктом 2.1.А ПДР України встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Позивачем заперечується факт вчинення ним правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, при цьому, представником відповідача докази вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення у постанові про притягнення позивача до відповідальності не зазначені, відеозапису вчиненого правопорушення до відзиву не долучено. Поданий представником відповідача відзив на позовну заяву не містить належних та допустимих доказів вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, натомість в ньому міститься лише посилання на оформлену постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАР № 6287085 від 15.12.2022 року, яка оскаржується позивачем.

Окрім того, суд звертає увагу на постанову Франківського районного суду м. Львова від 08.12.2022 року, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено штраф в розмірі 17 000 грн. із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Як зазначено в резолютивній частині постанови суду, така може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду.

Оскаржувану постанову винесено працівниками УПП у Львівській області ДПП 15.12.2022 року, тобто того ж дня, коли мало місце інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення.

Відтак, станом на момент винесення оскаржуваної постанови ОСОБА_1 не вважався таким, що позбавлений права керування транспортними засобами, оскільки постанова Франківського районного суду м. Львова від 08.12.2022 року, якою його позбавлено права керування транспортнии засобами строком на один рік, на той час ще не набрала законної сили.

Підлягає врахуванню і той факт, що представником ОСОБА_1 в межах строку на апеляційне оскарження подано до Львівського апеляційного суду апеляційну скаргу на постанову Франківського районного суду м. Львова від 08.12.2022 року. Наведене в чергове свідчить про те, що станом на 15.12.2022 року оскаржена постанова суду не набрала законної сили, відповідно, підстав вважати, що ОСОБА_1 станом на 15.12.2022 року був позбавлений судом права керування транспортними засобами, не було. Наведене залишено поза увагою інспектором поліції, яким виносилась постанова серії ЕАР № 6287085 від 15.12.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП.

Разом з тим, як вбачається із оскаржуваної постанови серії ЕАР № 6287085 від 15.12.2022 року, у вину позивачу ОСОБА_1 ставиться також неввімкнення ним аварійної сигналізації після зупинки транспортного засобу на вимогу поліцейського. Проте, жодного пункту ПДР України, який порушено ОСОБА_1 при вчиненні такого адміністративного правопорушення, в оскаржуваній постанові не зазначено.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд звертає увагу на те, що представником відповідача не надано жодного належного чи допустимого доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі "Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії" Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15.05.2008 року зазначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення(п. 21 рішення).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Отже, суд вважає, що зазначені принципи і положення Закону при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не були дотримані, оскільки докази вини позивача в матеріалах справи відсутні.

Згідно вимог ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Складення самої постанови про адміністративне правопорушення не може бути належним та допустимим доказом вчинення особою правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що адміністративний позов є обґрунтованим, тому постанову серії ЕАР № 6287085 від 15.12.2022 року, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, слід скасувати, а також у відповідності до ст. 286 КАС України закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Разом із тим, стосовно позовної вимоги про визнання дій відповідача щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП протиправними, суд зазначає, що згідно із ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Таким чином, суд при розгляді справ даної категорії не уповноважений визнавати дії суб`єктів владних повноважень протиправними. Відтак, зазначена вище позовна вимога задоволенню не підлягає.

Згідно із ч. 5 ст. 139 КАС України судові витрати слід стягнути з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 205, 241-246, 255, 286, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 251, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, інспектора Управління патрульної поліції у Львівській області Сало Юрія Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАР № 6287085 від 15.12.2022 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.4 ст.126 КУпАП, скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.4 ст.126 КУпАП, - закрити.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. судових витрат на відшкодування судового збору.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, адреса: м. Львів, вул. Перфецького, 19, .

Відповідач: Інспектор Управління патрульної поліції у Львівській області Сало Юрій Володимирович, м. Львів, вул. Перфецького, 19.

Cуддя Величко О.В.