Справа № 560/11413/23
Суддя: Гнап Д.Д.
Дата ухвалення: 2023-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

03 жовтня 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючої-судді Гнап Д.Д. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування рішень.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення форми "Ф" №0-2225 від 05.09.2022, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2021 рік на суму 72028,70 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення форми "Ф" №0-2225 від 23.02.2023, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2022 рік на суму 78031,09 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 є власником 281/2000 частки нежитлової нерухомості, а саме механічної майстерні, площею 501,1 кв.м., та зерноскладу, площею 432,4 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Розмір частки позивача у праві спільної власності становить 131,15 кв.м. Враховуючи те, що позивач є власником зазначеного нерухомого майна, відповідач 05.09.2022 прийняв податкове повідомлення - рішення №0-2225, яким визначив суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в розмірі 72028,70 грн. за податковий період 2021 рік. Також, відповідач 23.02.2023 прийняв податкове повідомлення - рішення №0-2225, яким визначив суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в розмірі 78031,09 грн. за податковий період 2022 рік. Вказані податкові повідомлення - рішення позивач вважає протиправними та таким, що підлягають скасуванню, оскільки контролюючий орган здійснив нарахування податку з об`єкта нежитлової нерухомості площею 800,31 кв.м., що в свою чергу не відповідає дійсності та зумовило звернення до суду з даним позовом.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому у задоволенні позову просить відмовити. Зазначає, що відповідно до інформаційних систем ДПС України гр. ОСОБА_1 з 27.07.2012 є власником 719/2000 частини нежитлової будівлі площею 2226,25 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Відмітка про припинення права власності відсутня. Також, відповідно до інформаційних систем ДПС України гр. ОСОБА_1 з 04.06.2014 є власником 281/2000 частини нежитлової будівлі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа будівлі не зазначена, тому податкове повідомлення - рішення не сформовано. Вказує, що ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області не звертався з письмовою заявою для проведення звірки даних щодо об`єкта нежитлової нерухомості. Отже, Головне управління ДПС у Хмельницькій області діяло виключно у відповідності з ПК України та іншими законами України, у межах повноважень наданих чинним законодавством.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 липня 2023 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 липня 2023 року відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 липня 2023 року у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Хмельницькій області про залишення позовної заяви в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення форми "Ф" №0-2225 від 05.09.2022 без розгляду відмовлено.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, ОСОБА_1 належить нежитлова нерухомість за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: механічна майстерня, площею 501,1 кв.м., та зерносклад, площею 432,4 кв.м. Форма власності приватна, розмір частки 281/2000.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27.07.2012 ОСОБА_1 був власником 719/2000 частини нежитлової будівлі площею 2226,25 кв.м. та розмір частки у праві спільної власності складає - 800,31 кв.м. Складовими частинами зазначеного об`єкту нерухомості були механічна майстерня «А», склад пектуса «Б», зерносклад «В», піднавіс «Г», будинок ОЗК під літ. «Д.

19.07.2018 актом обстеження за участю експерта встановлено, що склад пектуса «Б», піднавіс «Г», будинок ОЗК під літ. «Д знесені.

Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області 05.09.2022 прийнято податкове повідомлення - рішення №0-2225, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в розмірі 72028,70 грн за податковий період 2021 рік. Також, Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області 23.02.2023 прийнято податкове повідомлення - рішення №0-2225, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в розмірі 78031,09 грн за податковий період 2022 рік.

Не погодившись із такими рішеннями контролюючого органу, позивач звернувся до суду із даним позовом.

IV. ОЦІНКА СУДУ

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Згідно з пп.266.1.1 п.266.1 ст.266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування, відповідно до пп.266.2.1 п.266.2 ст.266 ПК України, є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності (пп.266.3.2 п.266.3 ст.266 ПК України).

Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (пп.266.6.1 п.266.6 ст.266 ПК України).

У пп.266.7.1 п.266.7 ст.266 ПК України передбачено, що обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

За приписами пп.266.7.2 п.266.7 ст.266 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Отже, контролюючий орган здійснює розрахунок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на підставі інформації про перебування об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості у власності фізичних осіб, яка міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

З матеріалів справи видно, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27.07.2012 ОСОБА_1 був власником 719/2000 частини нежитлової будівлі площею 2226,25 кв.м. та розмір частки у праві спільної власності складає - 800,31 кв.м. Складовими частинами зазначеного об`єкту нерухомості були механічна майстерня «А», склад пектуса «Б», зерносклад «В», піднавіс «Г», будинок ОЗК під літ. «Д.

19.07.2018 актом обстеження за участю експерта встановлено, що склад пектуса «Б», піднавіс «Г», будинок ОЗК під літ. «Д знесені.

Приписами ст. 349 Цивільного кодексу України визначено, що право власності на майно припиняється в разі його знищення.

При цьому, вказані відомості внесено до Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з якого вилучено не існуючі об`єкти нерухомості.

Так, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, позивачу належить 281/2000 частки нерухомого майна, а саме: механічна майстерня, загальною площею 501,1 кв.м., та зерносклад, загальною площею 432,4 кв.м.

Отже, на час винесення відповідачем спірних податкових повідомлень-рішень позивач був власником 281/2000 частки нерухомого майна, загальна площа якого 933,5 кв.м, що становить 131,15 кв.м.

Проте, розрахунок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2021 рік та 2022 рік по об`єктах оподаткування, які належать позивачу, здійснено з загальної площі 2226,25 кв.м. та розміру частки 800,31 кв.м.

Тобто, у спірних правовідносинах контролюючим органом безпідставно включено до бази оподаткування не існуючі об`єкти нерухомості, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

З приводу доводів відповідача про те, що податкові повідомлення-рішення №0-2225 від 05.09.2022 та №0-2225 від 23.02.2023 були сформовані за нежитлову будівлю площею 800,31 кв.м., що становить 719/2000 частки від загальної площі 2226,2 кв.м., відповідно до інформаційних ресурсів ДПС України, суд вважає за необхідне наголосити, що положення ст.266 ПК України визначають базою оподаткування загальну площу об`єкта нежитлової нерухомості, в тому числі його часток, яка обчислюється на підставі даних саме Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відображення цих даних у інформаційно-аналітичній базі самостійно не може слугувати підставою для визначення бази оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Така податкова інформація носить виключно інформативний характер, а будь-яке автоматизоване співставлення чи дані отримані з автоматизованих систем контролюючого органу не є належними доказами в розумінні процесуального Закону.

Твердження відповідача про те, що позивач не звертався до контролюючого органу для проведення звірки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, підлягає відхиленню також, з урахуванням наступного.

Так, згідно з пп.266.7.3 пю266.7 ст.266 ПК України платники податку мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за своєю податковою адресою для проведення звірки даних щодо: об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності платника податку; розміру загальної площі об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності платника податку; права на користування пільгою із сплати податку; розміру ставки податку; нарахованої суми податку. У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів, зокрема документів на право власності, контролюючий орган за своєю податковою адресою платника податку проводить перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

Позивач з письмовою заявою для проведення звірки даних до відповідача не звертався, проте з наведених положень вбачається, що звернення до контролюючого органу для проведення звірки даних є правом, а не обов`язком платника податків.

Більше того не проведення звірки даних з контролюючим органом не може ставитись в вину позивача і не повинно покриватися за рахунок сплати ним податку за не існуючі об`єкти нерухомості.

Також суд звертає увагу, що у рішенні Тернопільського окружного адміністративного суду від 30.11.2022, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.03.2023, у справі №500/3836/22 встановлено обставину того, що як ОСОБА_2 , так і відповідно ОСОБА_1 у даній справі не є власниками 800,31 кв.м., а володіють 131,15 м.кв.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.4 ст.78 КАС України).

Суд наголошує, що межі повноважень контролюючого органу полягають у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі отриманої з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформації про перебування об`єктів, зокрема, нежитлової нерухомості у власності фізичних осіб.

У свою чергу, інформації, яка б підтверджувала правомірність прийняття спірних податкових повідомлень-рішень, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2021 рік та за 2022 рік, відповідач не надав.

Водночас, в контексті спірних правовідносин, що склались між сторонами, суд вважає за необхідне вказати, що у постанові Верховного Суду від 25.07.2019 у справі №826/13000/18 зазначено, що правова процедура ("fair procedure" - справедлива процедура) є складовою принципу законності та принципу верховенства права і передбачає правові вимоги до належного прийняття актів органами публічної влади.

Правова процедура встановлює межі вчинення повноважень органом публічної влади і, в разі її неналежного дотримання, дає підстави для оскарження таких дій особою, чиї інтереси вона зачіпає, до суду.

Встановлена правова процедура як складова принципу законності та принципу верховенства права є важливою гарантією недопущення зловживання з боку органів публічної влади під час прийняття рішень та вчинення дій, які повинні забезпечувати справедливе ставлення до особи.

Ця правова процедура спрямована на забезпечення загального принципу юридичної визначеності, складовою якої є принцип легітимних очікувань як один з елементів принципу верховенства права, тоді як відповідачем оскаржуваними податковими повідомленнями - рішеннями визначено суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2021 рік та 2022 рік, в тому числі на не існуючі об`єкти нерухомості, що порушує права та законні інтереси позивача та зводить нанівець принцип "належного урядування" (п.п. 70, 71 рішення ЄСПЛ від 20.10.2011 в справі "Рисовський проти України" (заява № 29979/04), яке набуло статусу остаточного 20.01.2012).

Згідно із практикою ЄСПЛ цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу; у контексті скасування помилково наданого права на майно принцип "належного урядування" може не лише покладати на державні органи обов`язок діяти невідкладно, виправляючи свою помилку, а й потребувати виплати відповідної компенсації чи іншого виду належного відшкодування колишньому добросовісному власникові. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Аналогічний висновок також міститься у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки", у справі "Ґаші проти Хорватії" та у справі "Трґо проти Хорватії".

Отже, за сукупністю наведених обставин, суд приходить до висновку про безпідставне визначення позивачу податкового зобов`язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2021 рік в розмірі 72028,70 грн спірним податковим повідомленням-рішенням №0-2225 від 05.09.2022 та за 2022 рік в розмірі 78031,09 грн спірним податковим повідомленням-рішенням №0-2225 від 23.02.2023, що свідчить про невідповідність таких критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, в контексті ч.2 ст.2 КАС України, а отже є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" суд визначив, що "... адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі і поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління".

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності оскаржуваних рішень.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог, відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, сплачений позивачем судовий збір, слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області форми "Ф" №0-2225 від 05.09.2022.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області форми "Ф" №0-2225 від 23.02.2023.

Стягнути на користь ОСОБА_1 2147 (дві тисячі сто сорок сім) грн 20 коп. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління ДПС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, буд. 17,Хмельницький,Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ - ВП 44070171)

Головуюча суддя Д.Д. Гнап