Справа № 520/27201/23
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2023-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

03 жовтня 2023 р. № 520/27201/23

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Мельников Р.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною відмову Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки у виготовленні та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області нової довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , розрахованого відповідно до вимог ст. 9, 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу та окладу за військове (спеціальне) звання, які розраховані шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2684,00 грн), встановленого законом на 01.01.2023 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1, 14 до Постанови №704, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, які встановлені на 2023 рік для проведення з 01.02.2023 року перерахунку основного розміру пенсії;

- зобов`язати Харківський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області нову довідку про розміри грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 року у відповідності до вимог ст. 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу та окладу за військове (спеціальне) звання, які розраховані шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2684,00 гри), встановленого законом на 2023 р. на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1, 14 до Постанови №704, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у відсотках, встановлених станом на 01.01.2023 р. за відповідною або аналогічною посадою, я якої заявника було звільнено з військової служби, із обов`язковим зазначенням надбавки за особливості проходження військової служби в розмірі 94,3 відсотків посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років та щомісячної премії - 140 % для здійснення обчислення та перерахунку пенсії з 1 лютого 2023 року.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суд встановив, що вона не відповідає вимогам Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, законодавством регламентовано шестимісячний строк звернення особи до суду за захистом її прав, свобод та законних інтересів, що обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванням учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на суд.

Строк звернення до суду обчислюється за загальним правилом з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргами обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічні правові висновки були викладені Верховним Судом у постановах від 28.03.2018 у справі № 809/1087/17 та від 22.11.2018 у справі №815/91/18.

Оскільки початок шестимісячного строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права, при визначенні початку цього строку суд має з`ясувати момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Під час розгляду справи встановлено, що позивач із даним позовом звернувся до суду засобами поштового зв`язку 19.09.2023 року. При цьому, позовні вимоги позивача, викладені у позові стосуються надання оцінки відмові Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки у виготовленні та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області нової довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , розрахованого відповідно до вимог ст. 9, 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу та окладу за військове (спеціальне) звання, які розраховані шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2684,00 грн), встановленого законом на 01.01.2023 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1, 14 до Постанови №704, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, які встановлені на 2023 рік для проведення з 01.02.2023 року перерахунку основного розміру пенсії.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України: «…для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Відтак, Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про те, що отримання позивачем листа відповідача від 08.11.2019 у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку, оскільки такі дії позивач почав вчиняти більш ніж через 5 років після отримання пенсії за серпень 2014 року.».

Згідно положень ч.4 ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII (далі Закон №2262-ХІІ) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

На виконання вищевказаної норми Кабінет Міністрів України постановою від 13.02.2008 № 45, з наступними змінами та доповненнями, затвердив Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Порядок №45).

Пунктом 1 Порядку №45 пенсії, призначені відповідно до Закону №2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Приписами п.п.2 та 3 Порядку №45 визначено, що видача довідки, як елемент в системній послідовності алгоритму дій визначених Порядком №45, пов`язується з моментом визначення Урядом України умов та розмірів перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до п.4 Постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 №704, з наступними змінами та доповненнями, розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

З аналізу вищевказаної норми вбачається, що грошове забезпечення військовослужбовців повинно змінюватись щороку з 1 січня, у разі зміни прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, саме з цією датою пов`язується визначення Кабінетом Міністрів України умов та розмірів перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку про те, що позивач повинен був дізнався про порушення свого права на перерахунок пенсії, в тому числі і відсутності сформованої довідки, як складової в алгоритмі згаданого перерахунку, 1 січня відповідного року.

Аналогічні висновки викладено і Верховним Судом у постанові від 12.04.2023 року у справі №380/14933/22.

При цьому, як вже було зазначено вище, позивач звернувся до суду 20.09.2023 з порушенням шестимісячного строку звернення до суду, визначеного частиною 2 статті 122 КАС України.

Приписами частини першої статті 123 КАС України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Водночас, відповідно до ч.6 ст.161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Позивачем у позовній заяві стосовно строку звернення до суду вказано, що позивачем не було пропущено строк на звернення до суду. При цьому, вказано, що із системного аналізу норм законодавства слід дійти висновку про те, що у разі зміни хоча б одного з видів грошового забезпечення (в даному випадку наявна зміна посадового окладу і окладу за військове звання у зв`язку зі збільшенням розміру прожиткового мінімуму на календарний рік) перерахунок пенсії непроведений з вини державного органу, який видає довідки (в даному випадку відповідача) провадиться з дати виникнення права на такий перерахунок та без обмеження строком. Відтак, неможливим є обмеження шестимісячним строком звернення до суду, у межах якого особа може реалізувати своє право на захист. Представником позивача вказано, що оскільки зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня відповідного року відбулось саме з 01 січня такого року, то вказана дата є єдиною розрахунковою величиною для визначення посадового окладу за відповідною посадою, яку обіймав позивач, для подальшого перерахунку його пенсії з 01 лютого відповідного року. У зв`язку з тим, що відповідачем самостійно відповідна довідка не була складена та не була направлена до відповідного органу Пенсійного фонду України для подальшого перерахунку пенсії позивача, то позивач з метою відновлення порушеного права звернувся до суду з моменту отримання листа, яким відповідач повідомив його про відсутність правових підстав для оформлення та надання довідки про грошове забезпечення. В той же час, представником позивача наголошено на обставинах того, що дата з якої у позивача виникли підстави для перерахунку пенсії, а саме 01 січня відповідного року, жодним чином не впливає на факт порушення прав позивача шляхом відмови відповідача у видачі та направлення відповідної довідки, тобто строк звернення до суду не є пропущеним. Крім того, представником позивача наголошено на обставинах того, що Верховний Суд в ухвалах від 25.07.2023 року у справі №400/751/23 та від 14.07.2023 року у справі №400/1896/23 зауважив, що Верховний Суд у постанові від 02.08.2022 року у справі №440/6017/21 сформулював правову позицію у питанні підстав для видачі суб`єктом владних повноважень довідки про грошове забезпечення військовослужбовців для перерахунку пенсії у зв`язку з щорічною зміною розміру прожиткового мінімуму. Крім того, у постанові Верховного Суду від 29.06.2023 року у справі №380/7813/22 суд не здійснив застосування наслідків пропущення позивачем процесуального строку звернення до суду, що також було підкреслено і Другим апеляційним адміністративним судом у постанові від 12.07.2023 року у справі №440/4482/22.

Надаючи оцінку вказаним доводам позивача, суддя зазначає, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Отже, матеріали справи свідчать, що позивач звернувся до суду із даним позовом 19.09.2023 року. Водночас, у позовній заяві позивач послався на обставини відсутності у даному випадку порушення строків подання даного позову та послався на висновки Верховного Суду, викладені у відповідних постановах.

Суддя зазначає, що положеннями ч.5 ст.242 КАС України, якою передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відтак, судом враховано позицію Верховного Суду, викладену постанові від 12.04.2023 року у справі №380/14933/22 стосовно надання оцінки правовідносинам, які є аналогічними тим, які виникли у даному випадку між сторонами.

З тих же підстав судом не можуть бути враховані і посилання представника позивача на ухвали Верховного Суду від 25.07.2023 року у справі №400/751/23 та від 14.07.2023 року у справі №400/1896/23 .

Стосовно доводів та посилань представника позивача на позицію Верховного Суду, викладену постанові від 29.06.2023 року у справі №380/7813/22 щодо не здійснення застосування судом наслідків пропущення позивачем процесуального строку звернення до суду, що також було підкреслено і Другим апеляційним адміністративним судом у постанові від 12.07.2023 року у справі №440/4482/22 суд зазначає наступне.

Приписами ст. 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Зі змісту постанови Верховного Суду від 29.06.2023 року у справі №380/7813/22 вбачається, що судом під час здійснення перегляду судових рішень у справі не здійснювався розгляд та не надавалась оцінка питанням строку звернення позивача до суду, що вочевидь не було предметом касаційного розгляду.

Відтак, вказане унеможливлює застосування висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 29.06.2023 року у справі №380/7813/22, до спірних правовідносин.

Крім того, суддя наголошує, що висновки Другого апеляційного адміністративного суду у даному випадку не є обов`язковими в силу приписів ч.5 ст. 242 КАС України для суду першої інстанції.

Стосовно посилань позивача на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 20.07.2023 року у справі №420/8355/22, суд зазначає, що спірні у вказаній справі правовідносини є відмінними від тих, які виникли між сторонами у даному випадку, а відтак не підлягають врахуванню під час розгляду даної справи судом.

Суд наголошує, що будь-яких інших доводів стосовно поважності причин пропущення позивачем строку на звернення до суду у поданій заяві не наведено.

Таким чином, суддя вважає, що позивачем не наведено об`єктивних обставин, які б не дозволяли йому звернутися до суду у визначений законодавством строк, а твердження, на які позивача посилається у своїй заяві про поновлення строку, не можуть вважатись поважними для поновлення такого строку.

Будь-яких інших доводів стосовно поважності причин пропущення позивачем строку на звернення до суду у поданій заяві не наведено.

Таким чином, суддя вважає, що позивачем не наведено об`єктивних обставин, які б не дозволяли йому звернутися до суду у визначений законодавством строк, а твердження, на які позивач посилається стосовно строків звернення до суду, не можуть вважатись належними та обгрунтованими.

Відтак, суд зазначає, що відповідно до положень статті 123 КАС України позивачу необхідно звернутись до суду із заявою про поновлення строку звернення до суду та зазначити інші причини для поновлення строку на звернення до суду, а у випадку якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані позивачем підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Таким чином, усуваючи недоліки позовної заяви, позивачу необхідно надати до суду заяву про поновлення строку звернення до суду та зазначити інші причини для поновлення строку на звернення до суду.

Згідно частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 122, 123, 160, 161, 169, 241, 243, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Надати позивачу термін - десять календарних днів з дня отримання копії ухвали, для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з даним адміністративним позовом та вказати інші причини для поновлення строку на звернення до суду.

Копію ухвали невідкладно надіслати позивачу.

Роз`яснити позивачеві, що у разі невиконання вимог ухвали позовна заява підлягає поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Мельников Р.В.