Справа № 130/1066/23
Суддя: Грушковська Л. Ю.
Дата ухвалення: 2023-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2023 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді Грушковської Л.Ю.

за участі секретаря Шпак А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жмеринка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області з даною позовною заявою, в якій просив визнати неправомірною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №6848778 від 17.04.2023 поліцейського патрульної поліції у Вінницькій області про накладення за частиною другою ст. 122 КУпАП адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 510 грн., а справу закрити; судові витрати стягнути з відповідача.

Позовні вимоги обгрунтував тим, що вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню. У його діях, які кваліфікуються за ч. 2 ст. 122 КУпАП відсутній склад правопорушення, адже відсутня суб`єктивна сторона вищевказаного складу адміністративного правопорушення. Винних дій він не вчиняв, оскільки він рухався у крайній правій полосі. Прямуючи по трасі АД М-21 на круговому перехресті він рухався у лівій полосі маючи намір повертати на ліво, але в цей час навпроти вийшов поліцейський і подав знак зупинки, через що він був вимушений перестроїтись в праву смугу для виконання вимог поліцейського. Правил дорожнього руху він не порушував, з твердженнями поліцейського не погодився, після чого поліцейський ОСОБА_2 не проводячи розгляду справи почав виписувати постанову, при цьому порушуючи права позивача, а саме: не було роз`яснено його права та обов`язки, які передбачені КУпАП та Конституцією України, про що є його відмітка в постанові; не було надано змоги скористатися правничою допомогою; на його прохання ознайомити з матеріалами справи, а саме з відеодоказами йому було відмовлено.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області відкрито провадження по справі. Призначено судове засідання.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Липовська Н. в судове засідання не з`явилася, у наданому до суду відзиві просила розглянути справу у відсутність відповідача та відмовити у задоволенні позову. Зазначила, що вважає вимоги позивача безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню. Відповідач мав всі законні підстави винести постанову, а також розглянути справу про адміністративне правопорушення, оскільки у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника. Інспектором як посадовою особою, що наділена дискреційними повноваженнями, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням доказ порушення позивачем ПДР, маючи відповідні повноваження зроблено висновок про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Одночасно зазначають, що підстав у відповідача для умисного спотворення обставин події не було. Розглядаючи дану справу інспектор діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституціє. КУпАП та іншими нормативно-правовими актами. Постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню, є обгрунтованою та законною.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Ковалишина Л.І. в судове засідання не з`явились. Представник ОСОБА_3 в поданій заяві просила розглянути справу у її та позивача відсутність. Позов підтримали та просили задовольнити.

Суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги КАС України щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач як на підставу своїх позовних вимог вказав, що йому не було роз`яснено його права та обов`язки, які передбачені КУпАП та Конституцією України, про що є його відмітка в постанові; не було надано змоги скористатися правничою допомогою; на його прохання ознайомити з матеріалами справи, а саме з відеодоказами йому було відмовлено.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

17.04.2023 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у розмірі 510 грн. (а.с.5).

Частиною першою ст.122 КУпАП встановлена відповідальність у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження своїх заперечень проти позову відповідачем суду надано диск з відеозаписом події.

Так, судом досліджено матеріали відео зйомки, надані відповідачем, які чітко відображають факт порушення позивачем ч.2 ст. 122 КУпАП та роз`яснення йому його прав.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Постановою Верховного Суду від 14.03.2018 у справі № 760/2846/17 зроблено висновок, що обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини в справі "O'Halloran and Francis v. the United Kingdom", практику якого повинні застосовують національні суди при прийнятті рішення, будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Відповідно до частини першої статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що відповідачем доведено належними, достатніми та допустимими доказами, законність оскарженої постанови.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

За таких обставин, приймаючи до уваги, те що дотримання ПДР України є невід`ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо-транспортних пригод та їх наслідків, суд приходить до переконання, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а тому вважає що слід відмовити у задоволенні позову.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позову судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 12, 20, 77, 78, 79, 246, 268, 270 КАС України, суд,

у х в а л и в :

У задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Судові витрати слід залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляція до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя