Справа № 160/17409/23
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2023-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

04 жовтня 2023 р. Справа № 160/17409/23

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Савченка А.В., розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

17 липня 2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, в якій заявник просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2016 по 2019 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби виплаченої 01.03.2021 р. на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.04.2020 р. у справі №160/9861/19;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2016 по 2019 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби виплаченої 01.03.2021 р. на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.04.2020 року у справі №160/9861/19;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення виплаченої 26.09.2022 року на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.11.2021 року у справі №160/16399/21;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення виплаченої 26.09.2022 року на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.11.2021 року у справі №160/16399/21;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати грошової допомоги на оздоровлення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення за 2014, 2015, 2016, 2017 роки, грошової допомоги на оздоровлення з урахуванням індексації грошового забезпечення за 2018, 2019 роки, одноразової грошової допомоги з урахуванням індексації грошового забезпечення виплачених 24.06.2023 року на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.12.2022 року у справі №160/16271/22;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати грошової допомоги на оздоровлення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення за 2014, 2015, 2016, 2017 роки, грошової допомоги на оздоровлення з урахуванням індексації грошового забезпечення за 2018, 2019 роки, одноразової грошової допомоги з урахуванням індексації грошового забезпечення виплачених 24.06.2023 року на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.12.2022 року у справі №160/16271/22.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що він з 04.08.2014 р. по 26.07.2019 р. проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Відповідно до наказу від 29.07.2019 р. №152 його з 26.07.2019 р. було звільнено з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту. Проте, при звільненні позивачу не було виплачено індексацію грошового забезпечення, грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій та одноразові види грошового забезпечення з урахуванням індексації грошового забезпечення. У зв`язку з цим позивач звернувся з заявою до відповідача з проханням виплатити зазначені виплати. Відповідачем відмовлено у задоволенні заяви позивача. Тому позивач звернувся до суду для вирішення спорів. На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.04.2020 р. у справі №160/9861/19 відповідачем виплачено на користь позивача грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2016 по 2019 роки; виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 26 липня 2019 року у сумі 46910,99 грн. На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.11.2021 р. у справі №160/16399/21 відповідачем виплачено на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 р. по 26.07.2019 р. у сумі 149135,24 грн., що підтверджується банківською випискою. На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.12.2022 р. у справі №160/16271/22 відповідачем виплачено на користь позивача перерахунок одноразових видів грошового забезпечення у загальній сумі 47862,04 грн. Разом з цим відповідачем в порушення ст. 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» не виплачено на користь позивача компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати. Відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати», позивач має право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасною виплатою, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.08.2023 р. відкрито провадження в цій адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

20 вересня 2023 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що з позовами про нарахування і виплату сум у справах № 160/9861/19, №160/16399/21, № 160/16271/22 відповідач не погоджувався у повному обсязі, позови не визнавав. Відповідач скористався правом на надання відзивів на позовні заяви, заперечуючи проти позовів, та оскаржив в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції, постановлені на користь позивача, поніс витрати на сплату судового збору за внесення апеляційних скарг. Сторони мали у цих справах абсолютно протилежні позиції, відповідач вважав, що кожен з позовів не підлягає задоволенню у повному обсязі. Виплати здійснено по надходженню у військову частину НОМЕР_1 копій судових рішень, засвідчених встановленим порядком. Тому про порушення строків здійснення виплат не йдеться, підстав для застосування положень Закону № 2050-ІІІ немає. Відповідно до ст.5 Закону № 2050-ІІІ своєчасно не отриманий з вини громадянина доход компенсації не підлягає. Позивач звільнився з військової служби 26.09.2019 р. і отримавши розрахунок при звільненні, відповідно маючи повні і об`єктивні данні про те, які виплати ним отримано, а які, як на його думку, ні - жодних клопотань перед відповідачем про виплату недоотриманих доходів тривалий час не заявляв. Подання позивачем позовів зі спливом значного часу з дня отримання повного розрахунку, не може вважатися вжиттям заходів до своєчасного отримання ним доходу. Навіть якщо свавільно припускати, що Закон № 2050-ІІІ підлягає застосуванню, приріст суми компенсації за період бездіяльності позивача - з 26.09.20219 р. по вересень 2021 р. та по жовтень 2022 р. відповідно, має місце саме з вини позивача. Не може бути не взято до уваги, що волею відповідача не охоплюється і період судових розглядів у зазначених справах, та період звернення таких рішень до виконання.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про закриття провадження, з огляду на таке.

Судом встановлено, що рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.04.2020 р. у справі №160/9861/19 позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії задоволено, а саме:

- визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2016 по 2019 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 26 липня 2019 року;

- зобов`язано військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2016 по 2019 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 26 липня 2019 року.

01 березня 2021 року на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.04.2020 р. у справі №160/9861/19 відповідачем виплачено на користь позивача грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2016 по 2019 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 26 липня 2019 року у сумі 46910,99 грн., що підтверджується банківською випискою.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.11.2021 р. у справі №160/16399/21 позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково, а саме:

- визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо застосування січня 2015 року як місяця, за якими починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно;

- зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44 з урахуванням раніше виплачених сум;

- визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування і невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 26.07.2019 року включно відповідно до абзаців 4,6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078;

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 26.07.2019 року включно відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінетів Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінетів Міністрів України від 15.01.2004 року №44 з урахуванням раніше виплачених сум;

- у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

26 вересня 2022 року на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.11.2021 р. у справі №160/16399/21 відповідачем виплачено на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 р. по 26.07.2019 р. у сумі 149135,24 грн., що підтверджується банківською випискою.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.12.2022 р. у справі №160/16271/22 позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково, а саме:

- визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2014, 2015, 2016, 2017 роки;

- зобов`язано Військову частини НОМЕР_1 провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення за 2014, 2015, 2016, 2017 роки;

- визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування індексації грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2018, 2019 роки;

- зобов`язано Військову частини НОМЕР_1 провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення з урахуванням індексації грошового забезпечення за 2018, 2019 роки;

- визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування індексації грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги;

- зобов`язано Військову частини НОМЕР_1 провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу з урахуванням індексації грошового забезпечення;

- в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 03.05.2023 р. у справі №160/16271/22 апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишено без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.12.2022 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишено без змін.

24 червня 2023 року на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.12.2022 р. у справі №160/16271/22 відповідачем виплачено на користь позивача перерахунок одноразових видів грошового забезпечення у загальній сумі 47862,04 грн., що підтверджується банківською випискою.

Позивач, вважаючи наявними підстави для компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати, звернувся до суду з цим позовом.

Отже, виходячи з матеріалів адміністративної справи, позивачу було остаточно виплачено грошове забезпечення 01.03.2021 р., 26.09.2022 р. та 24.06.2023 р. та адміністративний позов заявлено позивачем не щодо відновлення порушеного права, а з метою стягнення компенсації втрати частини доходів за порушення строків їх виплати.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року в справі № 676/1557/16-ц (провадження № 14-197цс19) зазначено, що:

пункт 1 частини першої статті 3 КАС України визначав справою адміністративної юрисдикції публічно-правовий спір, в якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що 21 березня 2016 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області постановив ухвалу про закриття провадження у справі № 676/7544/15-а за позовом особи про відшкодування фінансових втрат, завданих внаслідок несвоєчасного виконання постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду у від 10 липня 2013 року у справі № 2208/2757/12 начальником Управління Пенсійного фонду України у м. Кам`янець-Подільському та Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області. Суд вважав, що позивач заявив за правилами адміністративного судочинства вимогу про відшкодування шкоди без вимоги вирішити публічно-правовий спір. А тому адміністративний суд не має юрисдикції щодо розгляду такого спору. Оскільки 23 березня 2016 року - на час звернення позивача до суду у справі № 676/1557/16-ц - відповідач погасив борг за пенсійними виплатами, ця справа стосується захисту права позивача на компенсацію, зумовлену простроченням виплати пенсії належного розміру, Велика Палата Верховного Суду відхиляє доводи касаційної скарги щодо юрисдикції адміністративного суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 березня 2020 року справі № 757/63985/16 (провадження № 14-556 цс 19) вказано, що:

Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що слід розрізняти вимоги щодо стягнення недоотриманої суми пенсії (борг за пенсійними виплатами) та стягнення компенсації втрати частини доходів через порушення строків їх виплати.Так у справі № 676/1557/16-ц (провадження № 14-197 цс 19) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що оскільки відповідач (Кам`янець-Подільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області) вже погасив борг за пенсійними виплатами позивачу, а ця справа стосується захисту права позивача на компенсацію, зумовлену простроченням виплати пенсії належного розміру, тобто позовні вимоги пов`язані з відшкодуванням шкоди та заявлені без вимоги вирішити публічно-правовий спір, то такий спір необхідно розглядати за правилами цивільного судочинства. Натомість спір у цій справі (№ 757/63985/16) стосовно недоотриманої суми пенсії є публічно-правовим, виник з публічно-правових відносин за участю органу державної влади як суб`єкта владних повноважень, тому повинен розглядатися у порядку адміністративного судочинства. Подібний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 750/1668/17 (провадження № 14-599 цс 18).

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду постанові у справі №204/885/21 від 10.11.2021 року та направив справу до суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі, оскільки колегією суддів було викладено висновок, що компенсація втрати частини доходів за несвоєчасну виплату пенсії належить розглядати в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд звертає увагу, що той факт, що позивач, формулюючи позовні вимоги, крім вимоги про зобов`язання виплатити компенсацію, заявив також вимогу визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати цієї компенсації, не змінює викладених висновків суду та не змінює суті спору, який стосується саме виплати компенсації.

Так, відповідно до частини 1 Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Таким чином, з вказаної норми вбачається, що виплата компенсації стосується підприємств, установ і організацій всіх форм власності та господарювання, а не лише суб`єктів владних повноважень, тому виплата такої компенсації не є владною управлінською функцією, а вимога позивача визнати протиправними дії відповідача щодо невиплати цієї компенсації не є вимогою виплатити публічно-правовий спір.

Відповідно до частини 5 статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Таким чином, оскільки вимоги позивача про виплату відповідачем компенсації втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасною виплатою не заявлені разом з вимогою вирішити публічно-правовий спір, такі вимоги належить вирішувати в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Враховуючи викладене, провадження у справі належить закрити.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», з відповідача судові витрати, відповідно до статті 139 КАС України, не стягуються.

Керуючись ст.ст. 142, 238, 248, 294, 295, 297 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі № 160/17409/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала про закриття провадження у справі може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до ст. 256 КАС України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.ст. 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.В. Савченко