Справа № 520/17927/21
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2023-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2023 р.Справа № 520/17927/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.08.2022, головуючий суддя І інстанції: Ніколаєва О.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 12.08.22 по справі №520/17927/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Харківській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Харківській області (далі по тексту відповідач, ГУ ДПС, податковий орган, контролюючий орган, апелянт), в якому просить:

- визнати незаконними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 01.03.2021 №0-2036, №0-2036, №0-2036, №0-2036, №0-2036, №0-2036, №0-2036, №0-2036, №0-2036, №0-2036, №0-2036, №0-2036, №0-2036, №0-2036, №0-2036, №0-2036, №0-2036, №0-2036, №0-2036, №0-2036, №0-2036, №0-2036, №0-2036, №0-2036, №0-2036, №0-2036, №0-2036, №0-2036, №0-2036, №0-2036, №0-2036, №0-2036, №0-2036, №0-2036, №0-2036, №0-2036, №0-2036, №0-2036, №0-2036, №0-2036, №0-2036, №0-2036, №0-2036, №0-2036.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано незаконними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 01.03.2021 №0-2036 у сумі 237,69 грн, №0-2036 у сумі 272,76 грн, №0-2036 у сумі 389,65 грн, №0-2036 у сумі 171,45 грн, №0-2036 у сумі 226 грн, №0-2036 у сумі 389,65 грн, №0-2036 у сумі 183,14 грн, №0-2036 у сумі 389,65 грн, №0-2036 у сумі 389,65 грн, №0-2036 у сумі 202,62 грн, №0-2036 у сумі 214,31 грн, №0-2036 у сумі 214,31 грн, №0-2036 у сумі 187,03 грн.

У задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ГУ ДПС за рахунок бюджетних асигнувань витрати по сплаті судового збору на користь ОСОБА_1 у розмірі 194,45 грн.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2022 року у цій частині та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення всупереч приписам ПК України не містять посилання на підставу для визначення податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Вважає, що форма оскаржуваних податкових повідомлень-рішень не відповідає вимогам додатку 1 до Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 № 1204. Зазначила, що в розрахунку об`єкти за номерами 1-4, 23, 26, 29-35 віднесені до нежитлових приміщень, а ставка податку визначена у розмірі 1%, що є порушенням, оскільки до таких об`єктів повинна бути застосована ставка 0,1%, у зв`язку з чим розрахунок проведено не вірно. Також посилалася на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 5 лютого 2021 року у справі № 815/6356/15 про те, що «відсутність у податковому повідомленні-рішенні посилання на законодавчий акт, на підставі якого відповідачем застосовано штрафні санкції та визначено їх розмір суттєво впливає на правомірність такого рішення, а суд позбавляє можливості встановити дійсний предмет доказування»

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2022 року у цій частині та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги податковий орган вказує на те, що зроблений податковим органом розрахунок сум податкових зобов`язань у спірних податкових повідомленнях-рішеннях є правильним. Також вказує, що правильно застосував ставку у розмірі 1% у податкових повідомленнях рішеннях від 01.03.2021 №0-2036, №0-2036, №0-2036, №0-2036, №0-2036, №0-2036, №0-2036, №0-2036, №0-2036, №0-2036, №0-2036, №0-2036, №0-2036, оскільки позивач не скористався своїм правом на уточнення бази оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Сторони правом подання відзивів на апеляційні скарги не скористалися, що не впливає на можливість розгляду цієї справи в силу приписів ч. 4 ст. 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Згідно з положеннями ч. 1, 3 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційних скарг, дослідивши докази, дійшла висновку, що апеляційні скарги ОСОБА_1 та ГУ ДПС задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав вчасності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за позивачем протягом 2020 року було зареєстроване наступне майно:

1. Квартира, загальною площею 47,9 м.кв, в житловому будинку літ. «В-4», розташована за адресою АДРЕСА_1 . Право власності припинено 21.04.2020;

2. Квартира, загальною площею 45,1 м.кв, в житловому будинку літ. «В-4», розташована за адресою АДРЕСА_2 . Право власності припинено 21.04.2020;

3. Нежитлове приміщення підвалу №XVIІ в житловому будинку літ. «В-4», загальною площею 6 м.кв, розташоване за адресою АДРЕСА_3 ;

4. Нежитлове приміщення підвалу №XVI в житловому будинку літ. «В-4», загальною площею 6 м.кв, розташоване за адресою АДРЕСА_3 ;

5. Нежитлове приміщення підвалу №XV в житловому будинку літ. «В-4», загальною площею 5,8 м.кв, розташоване за адресою АДРЕСА_3 ;

6. Нежитлове приміщення підвалу №XІV в житловому будинку літ. «В-4», загальною площею 6 м.кв, розташоване за адресою АДРЕСА_3 ;

7. Нежитлове приміщення підвалу №XІІІ в житловому будинку літ. «В-4», загальною площею 6 м.кв, розташоване за адресою АДРЕСА_3 ;

8. Нежитлове приміщення підвалу №XІІ в житловому будинку літ. «В-4», загальною площею 4,9 м.кв, розташоване за адресою АДРЕСА_3 ;

9. Нежитлове приміщення підвалу №XІ в житловому будинку літ. «В-4», загальною площею 5,1 м.кв, розташоване за адресою АДРЕСА_3 ;

10. Нежитлове приміщення підвалу №X в житловому будинку літ. «В-4», загальною площею 6 м.кв, розташоване за адресою АДРЕСА_3 ;

11. Нежитлове приміщення підвалу №ІX в житловому будинку літ. «В-4», загальною площею 5,8 м.кв, розташоване за адресою АДРЕСА_3 ;

12. Нежитлове приміщення підвалу №VІІІ в житловому будинку літ. «В-4», загальною площею 5,7 м.кв, розташоване за адресою АДРЕСА_3 ;

13. Нежитлове приміщення підвалу №VІІ в житловому будинку літ. «В-4», загальною площею 6 м.кв, розташоване за адресою АДРЕСА_3 ;

14. Нежитлове приміщення підвалу №VІ в житловому будинку літ. «В-4», загальною площею 6 м.кв, розташоване за адресою АДРЕСА_3 ;

15. Нежитлове приміщення підвалу №V в житловому будинку літ. «В-4», загальною площею 5,7 м.кв, розташоване за адресою АДРЕСА_3 ;

16. Нежитлове приміщення підвалу №ІV в житловому будинку літ. «В-4», загальною площею 6,3 м.кв, розташоване за адресою АДРЕСА_3 ;

17. Нежитлове приміщення підвалу №ІІІ в житловому будинку літ. «В-4», загальною площею 5,5 м.кв, розташоване за адресою АДРЕСА_3 ;

18. Нежитлове приміщення підвалу №ІІ в житловому будинку літ. «В-4», загальною площею 5,6 м.кв, розташоване за адресою АДРЕСА_3 ;

19. Нежитлове приміщення підвалу №І в житловому будинку літ. «В-4», загальною площею 5,5 м.кв, розташоване за адресою АДРЕСА_3 ;

20. Нежитлове приміщення 1-го поверху №Х в житловому будинку літ. «А-7-8», загальною площею 4,7 м.кв, розташоване за адресою АДРЕСА_4 ;

21. Нежитлове приміщення 1-го поверху №ІХ в житловому будинку літ. «А-7-8», загальною площею 7 м.кв, розташоване за адресою АДРЕСА_4 ;

22. Нежитлове приміщення 1-го поверху №VІІІ в житловому будинку літ. «А-7-8», загальною площею 5,5 м.кв, розташоване за адресою АДРЕСА_4 ;

23. Нежитлове приміщення 1-го поверху №VІІ в житловому будинку літ. «А-7-8», загальною площею 5,5 м.кв, розташоване за адресою АДРЕСА_4 ;

24. Нежитлове приміщення 1-го поверху №VІ в житловому будинку літ. «А-7-8», загальною площею 5,2 м.кв, розташоване за адресою АДРЕСА_4 ;

25. Нежитлове приміщення 1-го поверху №V в житловому будинку літ. «А-7-8», загальною площею 6,1 м.кв, розташоване за адресою АДРЕСА_4 ;

26. Нежитлове приміщення 1-го поверху №ІV в житловому будинку літ. «А-7-8», загальною площею 5,8 м.кв, розташоване за адресою АДРЕСА_4 ;

27. Нежитлове приміщення 1-го поверху №ІІ в житловому будинку літ. «А-7-8», загальною площею 4,8 м.кв, розташоване за адресою АДРЕСА_4 ;

28. Нежитлове приміщення 1-го поверху №ІІІ в житловому будинку літ. «А-7-8», загальною площею 7 м.кв, розташоване за адресою АДРЕСА_4 ;

29. Нежитлове приміщення 1-го поверху №І в житловому будинку літ. «А-7-8», загальною площею 4,4 м.кв, розташоване за адресою АДРЕСА_4 ;

30. Нежитлове приміщення №9 на 10-му поверсі в об`єкті житлової нерухомості, загальною площею 10 м.кв, розташоване за адресою АДРЕСА_5 ;

31. Нежитлове приміщення №9 на 9-му поверсі в об`єкті житлової нерухомості, загальною площею 10 м.кв, розташоване за адресою АДРЕСА_5 ;

32. Нежитлове приміщення №9 на 6-му поверсі в об`єкті житлової нерухомості, загальною площею 10 м.кв, розташоване за адресою АДРЕСА_5 ;

33. Нежитлове приміщення №9 на 5-му поверсі в об`єкті житлової нерухомості, загальною площею 10 м.кв, розташоване за адресою АДРЕСА_5 ;

34. Технічне приміщення №9 в літ «А-5» в цокольному поверсі в об`єкті житлової нерухомості, загальною площею 124,1 м.кв та технічне приміщення №12 в літ «А-5» загальною площею 8,4 м.кв, розташоване за адресою АДРЕСА_6 . Право власності набуто 29.07.2020. Право власності припинено 29.12.2020;

35. Технічне приміщення №8 в літ «А-5» в цокольному поверсі в об`єкті житлової нерухомості, загальною площею 69,4 м.кв, розташоване за адресою АДРЕСА_6 . Право власності набуто 28.07.2020. Право власності припинено 29.12.2020;

36. Технічне приміщення №7 в літ «А-5» в цокольному поверсі в об`єкті житлової нерухомості, загальною площею 75,5 м.кв, розташоване за адресою АДРЕСА_6 . Право власності набуто 28.07.2020. Право власності припинено 29.12.2020;

37. Технічне приміщення №6 в літ «А-5» в цокольному поверсі в об`єкті житлової нерухомості, загальною площею 158,9 м.кв, розташоване за адресою АДРЕСА_6 . Право власності набуто 28.07.2020. Право власності припинено 29.12.2020;

38. Технічне приміщення №5 в літ «А-5» в цокольному поверсі в об`єкті житлової нерухомості, загальною площею 158,6 м.кв, розташоване за адресою АДРЕСА_6 . Право власності набуто 28.07.2020. Право власності припинено 29.12.2020;

39. Технічне приміщення №4 в літ «А-5» в цокольному поверсі в об`єкті житлової нерухомості, загальною площею 72,6 м.кв, розташоване за адресою АДРЕСА_6 . Право власності набуто 23.07.2020. Право власності припинено 29.12.2020;

40. Технічне приміщення №3 в літ «А-5» в цокольному поверсі в об`єкті житлової нерухомості, загальною площею 66,7 м.кв, розташоване за адресою АДРЕСА_6 . Право власності набуто 23.07.2020. Право власності припинено 29.12.2020;

41. Технічне приміщення №2 в літ «А-5» в цокольному поверсі в об`єкті житлової нерухомості, загальною площею 73,4 м.кв, розташоване за адресою АДРЕСА_6 . Право власності набуто 23.07.2020. Право власності припинено 29.12.2020;

42. Технічне приміщення №1 в літ «А-5» в цокольному поверсі в об`єкті житлової нерухомості, загальною площею 76,6 м.кв, розташоване за адресою АДРЕСА_6 . Право власності набуто 23.07.2020. Право власності припинено 29.12.2020;

43. Квартира, загальною площею 93,6 м.кв, розташована за адресою АДРЕСА_7 ;

44. Квартира, загальною площею 97,5 м.кв, в житловому будинку літ. «А-7-8», розташована за адресою АДРЕСА_8 . Право власності припинено 21.04.2020;

45. Квартира, загальною площею 91,6 м.кв, в житловому будинку літ. «А-7-8», розташована за адресою АДРЕСА_9 . Право власності припинено 21.04.2020;

46. Квартира, загальною площею 95,7 м.кв, в житловому будинку літ. «А-13», розташована за адресою АДРЕСА_10 .

Відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення від 01.03.2021 у кількості 46, якими позивачу визначено суму грошового зобов`язання у розмірі 16193,57 грн з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2020 рік: №0-2036 на загальну суму 1081,57 грн; № 0-2036 на загальну суму 25,98 грн;- №0-2036 на загальну суму 3369,84 грн; №0-2036 на загальну суму 264,09 грн; № 0-2036 на загальну суму 532,52 грн; №0-2036 на загальну суму 25,98 грн; №0-2036 на загальну суму 303,06 грн; № 0-2036 на загальну суму 148,58 грн; №0-2036 на загальну суму 312,11 грн; №0-2036 на загальну суму 432,94 грн; №0-2036 на загальну суму 190,49 грн; №0-2036 на загальну суму 260,75 грн; №0-2036 на загальну суму 3445,45 грн; №0-2036 на загальну суму 150,74 грн; №0-2036 на загальну суму 144,45 грн; №0-2036 на загальну суму 27,28 грн; №0-2036 на загальну суму 251,11 грн; №0-2036 на загальну суму 25,98 грн; №0-2036 на загальну суму 25,98 грн; №0-2036 на загальну суму 432,94 грн; №0-2036 на загальну суму 312,7 грн; №0-2036 на загальну суму 23,81 грн; №0-2036 на загальну суму 25,98 грн; №0-2036 на загальну суму 565,58 грн; №0-2036 на загальну суму 22,08 грн; №0-2036 на загальну суму 25,11 грн; №0-2036 на загальну суму 203,48 грн; №0-2036 на загальну суму 30,31 грн; №0-2036 на загальну суму 1151,23 грн; №0-2036 на загальну суму 432,94 грн; №0-2036 на загальну суму 136,57 грн; №0-2036 на загальну суму 131,26 грн; №0-2036 на загальну суму 21,21 грн; №0-2036 на загальну суму 432,94 грн; №0-2036 на загальну суму 225,13 грн; №0-2036 на загальну суму 24,68 грн; №0-2036 на загальну суму 23,81 грн; №0-2036 на загальну суму 25,98 грн; №0-2036 на загальну суму 25,98 грн; №0-2036 на загальну суму 25,11 грн; №0-2036 на загальну суму 24,24 грн; №0-2036 на загальну суму 142,87 грн; №0-2036 на загальну суму 238,12 грн; №0-2036 на загальну суму 238,12 грн; №0-2036 на загальну суму 207,81 грн; №0-2036 на загальну суму 24,68 грн.

Не погодившись із правомірністю визначення відповідачем сум податку, позивач звернувся до суду з позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем неправомірно застосована до приміщень та будівель позивачки ставку податку у розмірі 1% розміру мінімальної робітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного року на 1 квадратний метр бази оподаткування у податкових повідомленнях-рішеннях від 01.03.2021 №0-2036 у сумі 237,69 грн, №0-2036 у сумі 272,76 грн, №0-2036 у сумі 389,65 грн, №0-2036 у сумі 171,45 грн, №0-2036 у сумі 226 грн, №0-2036 у сумі 389,65 грн, №0-2036 у сумі 183,14 грн, №0-2036 у сумі 389,65 грн, №0-2036 у сумі 389,65 грн, №0-2036 у сумі 202,62 грн, №0-2036 у сумі 214,31 грн, №0-2036 у сумі 214,31 грн, №0-2036 у сумі 187,03 грн. Інші податкові повідомлення-рішення суд першої інстанції вважав такими, що відповідають вимогам ПУ України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України (надалі - ПК України).

За змістом пункту 265.1 статті 265 та пункту 10.1 статті 10 ПК України податок на майно, складовою якого є податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є місцевим податком. Специфіка місцевих податків полягає в тому, що їх встановлюють місцеві ради (сільські, селищні або міські) відповідно до вимог та в межах, визначених Податкового кодексу України.

Порядок справляння податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки визначено статті 266 ПК України.

Згідно з підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

При цьому, об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (підпункт 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України), а базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (пп. 266.3.1 п. 266.3 ст. 266 ПК України).

Відповідно до підпункту 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Згідно з підпунктом 266.3.3 пункту 266.3 статті 266 ПК України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності юридичних осіб, обчислюється такими особами самостійно виходячи із загальної площі кожного окремого об`єкта оподаткування на підставі документів, що підтверджують право власності на такий об`єкт.

Ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування (підпункт 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 ПК України).

Ставки та пільги з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у спірних правовідносинах визначені рішенням Харківської міської ради від 22.02.2017 №542/17.

Згідно з пунктами 2, 3, 5 Додатку до рішення 11 Харківської міської ради 7 скликання від 22.02.2017 №542/17 «Про місцеві податки і збори у місті Харкові» ставка податку для об`єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних (крім об`єктів, визначених п. 3) та юридичних осіб, встановлюється у розмірі 1 відсоток. Ставка податку для об`єктів житлової нерухомості, зокрема, квартири/квартир незалежно від їх кількості загальною площею до 85 кв. м, що перебувають у власності фізичних осіб, встановлюється у розмірі 0 відсотків. Ставки податку для об`єктів нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються у таких розмірах: 1) будівлі готельні - 1 відсоток; 2) будівлі офісні - 1 відсоток; 3) будівлі торгівельні - 1 відсоток; 4) гаражі - 0,1 відсотка; 5) будівлі промислові та склади - 0,25 відсотка; 6) будівлі для публічних виступів (казино, ігорні будинки) - 1 відсоток; 7) господарські (присадибні) будівлі - 0 відсотка; 8) інші будівлі - 0,1 відсотка.

Ставка податку за 2020 рік становила 47,23 грн. за 1 квадратний метр бази оподаткування (1 % від розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня 2020 року).

З системного аналізу вказаних вище норм права вбачається, що ставка податку у розмірі 1% від мінімальної заробітної плати може застосовуватись до об`єктів житлової нерухомості та до наступних типів об`єктів нежитлової нерухомості: будівлі готельні, будівлі офісні, будівлі торговельні, будівлі для публічних виступів (казино, ігорні будинки), а ставка податку у розмірі 0,1% від мінімальної заробітної плати може застосовуватись до інших будівель та гаражів.

Згідно з підпунктами 14.1.129 та 14.1.129-1 пункту 14.1 статті 14 ПК України об`єкти житлової нерухомості - це будівлі, віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду, дачні та садові будинки, а об`єкти нежитлової нерухомості - будівлі, приміщення, що не віднесені законодавством до житлового фонду.

З огляду на матеріали справи, позивач є власником нежитлових та технічних приміщень, квартир, що підтверджується інформацією із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав вчасності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, наданою відповідачем.

Подана відповідачем до суду інформація щодо права власності позивача на об`єкти нерухомого майна в повній мірі відповідає приписам податкового законодавства та є належною підставою для визначення контролюючим органом податкового зобов`язання.

За наведених обставин, колегія суддів зазначає, що належні позивачу нежитлові приміщення та технічні приміщення не відноситься до тих видів об`єктів, ставка оподаткування за які встановлена на рівні 1%, та повинні бути віднесені до категорії «інші будівлі» із застосуванням ставки податку на рівні 0,1%.

Надаючи оцінку правильності визначення розміру податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами за податковими повідомленнями-рішеннями від 01.03.2021, колегія суддів зазначає:

- № 0-2036 на загальну суму 1081,57 грн. Об`єктом оподаткування є квартира АДРЕСА_11 , загальною площею 91,6 м2, отже ставка податку становить 1%, тому податкове зобов`язання, визначене відповідачем, відповідає вимогам ПК України.

- № 0-2036 на загальну суму 25,98 грн. Об`єктом оподаткування є нежитлове приміщення підвалу № ХVІ в житловому будинку, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 6,0 м2, ставка податку становить 0,1%, тому податкове зобов`язання, визначене відповідачем, відповідає вимогам ПК України.

- № 0-2036 на загальну суму 3369,84 грн. Об`єктом оподаткування є квартира АДРЕСА_12 , загальною площею 93,6 м2, ставка податку становить 1%, тому податкове зобов`язання, визначене відповідачем, відповідає вимогам ПК України.

- № 0-2036 на загальну суму 264,09 грн. Об`єктом оподаткування є нежитлове приміщення 1-го поверху № V в житловому будинку, розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 6,1 м2, ставка податку становить 0,1%, а не 1%, як визначив податковий орган, тому відповідач неправомірно визначив податкове зобов`язання, замість правильного розміру 26,40 грн (264,09 х 0,1).

- № 0-2036 на загальну суму 532,52 грн. Об`єктом оподаткування є квартира АДРЕСА_13 , загальною площею 45,1 м2, ставка податку становить 1%, тому податкове зобов`язання, визначене відповідачем, відповідає вимогам ПК України.

- № 0-2036 на загальну суму 25,98 грн. Об`єктом оподаткування є нежитлове приміщення підвалу № ХІV в житловому будинку, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 6,0 м2, ставка податку становить 0,1%, тому податкове зобов`язання, визначене відповідачем, відповідає вимогам ПК України.

- № 0-2036 на загальну суму 303,06 грн. Об`єктом оподаткування є нежитлове приміщення 1-го поверху № ІХ в житловому будинку, розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 7,0 м2, ставка податку становить 0,1%, а не 1%, як визначив податковий орган, тому відповідач неправомірно визначив податкове зобов`язання, замість правильного розміру 30,30 грн (303,06 х 0,1).

- № 0-2036 на загальну суму 148,58 грн. Об`єктом оподаткування є технічне приміщення № 7 в літ. "А-5" в цокольному поверсі, розташоване за адресою: АДРЕСА_6 , загальною площею 75,5 м2, ставка податку становить 0,1%, тому податкове зобов`язання, визначене відповідачем, відповідає вимогам ПК України.

- № 0-2036 на загальну суму 312,11 грн. Об`єктом оподаткування є технічне приміщення № 5 в літ. "А-5" в цокольному поверсі, розташоване за адресою: АДРЕСА_6 , загальною площею 158,6 м2, ставка податку становить 0,1%, тому податкове зобов`язання, визначене відповідачем, відповідає вимогам ПК України.

- № 0-2036 на загальну суму 432,94 грн. Об`єктом оподаткування є нежитлове приміщення № 9, на 10 поверсі, розташоване за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 10 м2, ставка податку становить 0,1%, а не 1%, як визначив податковий орган, тому відповідач неправомірно визначив податкове зобов`язання, замість правильного розміру 43,29 грн (432,94 х 0,1).

- № 0-2036 на загальну суму 190,49 грн. Об`єктом оподаткування є нежитлове приміщення 1-го поверху № І в житловому будинку, розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 4,4 м2, ставка податку становить 0,1%, а не 1%, як визначив податковий орган, тому відповідач неправомірно визначив податкове зобов`язання, замість правильного розміру 19,04 грн (190,49 х 0,1).

- № 0-2036 на загальну суму 260,75 грн. Об`єктом оподаткування є технічне приміщення № 9 в літ. "А-5" в цокольному поверсі, розташоване за адресою: АДРЕСА_6 , загальною площею 124,1 м2, ставка податку становить 0,1%, тому податкове зобов`язання, визначене відповідачем, відповідає вимогам ПК України.

- № 0-2036 на загальну суму 3445,45 грн. Об`єктом оподаткування є квартира АДРЕСА_14 , загальною площею 95,7 м2, ставка податку становить 1%, тому податкове зобов`язання, визначене відповідачем, відповідає вимогам ПК України.

- №0-2036 на загальну суму 150,74 грн. Об`єктом оподаткування є технічне приміщення № 1 в літ. "А-5" в цокольному поверсі, розташоване за адресою: АДРЕСА_6 , загальною площею 76,6 м2, ставка податку становить 0,1%, тому податкове зобов`язання, визначене відповідачем, відповідає вимогам ПК України.

- № 0-2036 на загальну суму 144,45 грн. Об`єктом оподаткування є технічне приміщення № 2 в літ. "А-5" в цокольному поверсі, розташоване за адресою: АДРЕСА_6 , загальною площею 73,4 м2, ставка податку становить 0,1%, тому податкове зобов`язання, визначене відповідачем, відповідає вимогам ПК України.

- № 0-2036 на загальну суму 27,28 грн. Об`єктом оподаткування є нежитлове приміщення підвалу № ІV в житловому будинку, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 6,3 м2, ставка податку становить 0,1%, тому податкове зобов`язання, визначене відповідачем, відповідає вимогам ПК України.

- № 0-2036 на загальну суму 251,11 грн. Об`єктом оподаткування є нежитлове приміщення 1-го поверху № ІV в житловому будинку, розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 5,8 м2, ставка податку становить 0,1%, а не 1%, як визначив податковий орган, тому відповідач неправомірно визначив податкове зобов`язання, замість правильного розміру 25,11 грн (251,11 х 0,1).

- № 0-2036 на загальну суму 25,98 грн. Об`єктом оподаткування є нежитлове приміщення підвалу № ХІІІ в житловому будинку, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 6,0 м2, ставка податку становить 0,1%, тому податкове зобов`язання, визначене відповідачем, відповідає вимогам ПК України.

- № 0-2036 на загальну суму 25,98 грн. Об`єктом оподаткування є нежитлове приміщення підвалу № VІ в житловому будинку, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 6,0 м2, ставка податку становить 0,1%, тому податкове зобов`язання, визначене відповідачем, відповідає вимогам ПК України.

- № 0-2036 на загальну суму 432,94 грн. Об`єктом оподаткування є нежитлове приміщення № 9, на 9 поверсі, розташоване за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 10 м2, ставка податку становить 0,1%, а не 1%, як визначив податковий орган, тому відповідач неправомірно визначив податкове зобов`язання, замість правильного розміру 43,29 грн (432,94 х 0,1).

- № 0-2036 на загальну суму 312,7 грн. Об`єктом оподаткування є технічне приміщення № 6 в літ. "А-5" в цокольному поверсі, розташоване за адресою: АДРЕСА_6 , загальною площею 158,9 м2, ставка податку становить 0,1%, тому податкове зобов`язання, визначене відповідачем, відповідає вимогам ПК України.

- № 0-2036 на загальну суму 23,81 грн. Об`єктом оподаткування є нежитлове приміщення підвалу № ІІІ в житловому будинку, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 5,5 м2, ставка податку становить 0,1%, тому податкове зобов`язання, визначене відповідачем, відповідає вимогам ПК України.

- №0-2036 на загальну суму 25,98 грн. Об`єктом оподаткування є нежитлове приміщення підвалу № Х в житловому будинку, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 6,0 м2, ставка податку становить 0,1%, тому податкове зобов`язання, визначене відповідачем, відповідає вимогам ПК України.

- № 0-2036 на загальну суму 565,58 грн. Об`єктом оподаткування є квартира АДРЕСА_15 , загальною площею 47,9 м2, ставка податку становить 1%, тому податкове зобов`язання, визначене відповідачем, відповідає вимогам ПК України.

- № 0-2036 на загальну суму 22,08 грн. Об`єктом оподаткування є нежитлове приміщення підвалу № ХІ в житловому будинку, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 5,1 м2, ставка податку становить 0,1%, тому податкове зобов`язання, визначене відповідачем, відповідає вимогам ПК України.

- № 0-2036 на загальну суму 25,11 грн. Об`єктом оподаткування є нежитлове приміщення підвалу № ХV в житловому будинку, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 5,8 м2, ставка податку становить 0,1%, тому податкове зобов`язання, визначене відповідачем, відповідає вимогам ПК України.

- № 0-2036 на загальну суму 203,48 грн. Об`єктом оподаткування є нежитлове приміщення першого поверху № Х в житловому будинку, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 4,7 м2, ставка податку становить 0,1%, а не 1%, як визначив податковий орган, тому відповідач неправомірно визначив податкове зобов`язання, замість правильного розміру 20,34 грн (203,48 х 0,1).

- № 0-2036 на загальну суму 30,31 грн. Об`єктом оподаткування є нежитлове приміщення підвалу № ІХ в житловому будинку, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 7,0 м2, ставка податку становить 0,1%, тому податкове зобов`язання, визначене відповідачем, відповідає вимогам ПК України.

- № 0-2036 на загальну суму 1151,23 грн. Об`єктом оподаткування є квартира АДРЕСА_16 , загальною площею 97,5 м2, ставка податку становить 1%, тому податкове зобов`язання, визначене відповідачем, відповідає вимогам ПК України.

- № 0-2036 на загальну суму 432,94 грн. Об`єктом оподаткування є нежитлове приміщення № 9, на 6 поверсі, розташоване за адресою: АДРЕСА_5 , , загальною площею 10 м2, ставка податку становить 0,1%, а не 1%, як визначив податковий орган, тому податкове зобов`язання відповідачем нараховано не у відповідності до норм Податкового кодексу України 43,29 грн (432,94 х 0,1).

- №0-2036 на загальну суму 136,57 грн. Об`єктом оподаткування є технічне приміщення технічне приміщення № 8 в літ. "А-5" в цокольному поверсі, розташоване за адресою: АДРЕСА_6 , загальною площею 69,4 м2, ставка податку становить 0,1%, а не 1%, як визначив податковий орган, тому податкове зобов`язання, визначене відповідачем, відповідає вимогам ПК України.

- № 0-2036 на загальну суму 131,26 грн. Об`єктом оподаткування є технічне приміщення технічне приміщення № 3 в літ. "А-5" в цокольному поверсі, розташоване за адресою: АДРЕСА_6 , загальною площею 66,7 м2, ставка податку становить 0,1%, тому податкове зобов`язання, визначене відповідачем, відповідає вимогам ПК України.

- № 0-2036 на загальну суму 21,21 грн. Об`єктом оподаткування є нежитлове приміщення підвалу № ХІІ в житловому будинку, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 4,9 м2, ставка податку становить 0,1%, тому податкове зобов`язання, визначене відповідачем, відповідає вимогам ПК України.

- № 0-2036 на загальну суму 432,94 грн. Об`єктом оподаткування є нежитлове приміщення № 9, на 5 поверсі, розташоване за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 10 м2, ставка податку становить 0,1%, а не 1%, як визначив податковий орган, тому відповідач неправомірно визначив податкове зобов`язання, замість правильного розміру (432,94 х 0,1 = 43,29 грн).

- № 0-2036 на загальну суму 225,13 грн. Об`єктом оподаткування є нежитлове приміщення 1-го поверху № VІ в житловому будинку, розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 5,2 м2, ставка податку становить 0,1%, а не 1%, як визначив податковий орган, тому відповідач неправомірно визначив податкове зобов`язання, замість правильного розміру (225,13 х 0,1 = 22,51 грн).

- № 0-2036 на загальну суму 24,68 грн. Об`єктом оподаткування є нежитлове приміщення підвалу № VІІІ в житловому будинку, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 5,7 м2, ставка податку становить 0,1%, тому податкове зобов`язання, визначене відповідачем, відповідає вимогам ПК України.

- № 0-2036 на загальну суму 23,81 грн. Об`єктом оподаткування є нежитлове приміщення підвалу № І в житловому будинку, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 5,5 м2, ставка податку становить 0,1%, тому податкове зобов`язання, визначене відповідачем, відповідає вимогам ПК України.

- № 0-2036 на загальну суму 25,98 грн. Об`єктом оподаткування є нежитлове приміщення підвалу № VІІ в житловому будинку, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 6,0 м2, ставка податку становить 0,1%, тому податкове зобов`язання, визначене відповідачем, відповідає вимогам ПК України.

- № 0-2036 на загальну суму 25,98 грн. Об`єктом оподаткування є нежитлове приміщення підвалу № ХVІІ в житловому будинку, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 6,0 м2, ставка податку становить 0,1%, тому податкове зобов`язання, визначене відповідачем, відповідає вимогам ПК України.

- № 0-2036 на загальну суму 25,11 грн. Об`єктом оподаткування є нежитлове приміщення підвалу № ІХ в житловому будинку, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 5,8 м2, ставка податку становить 0,1%, тому податкове зобов`язання, визначене відповідачем, відповідає вимогам ПК України.

- № 0-2036 на загальну суму 24,24 грн. Об`єктом оподаткування є нежитлове приміщення підвалу № ХІІ в житловому будинку, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 5,6 м2, ставка податку становить 0,1%, тому податкове зобов`язання, визначене відповідачем, відповідає вимогам ПК України.

- №0-2036 на загальну суму 142,87 грн. Об`єктом оподаткування є технічне приміщення № 4 в літ. "А-5" в цокольному поверсі, розташоване за адресою: АДРЕСА_6 , загальною площею 72,6 м2, ставка податку становить 0,1%, тому податкове зобов`язання, визначене відповідачем, відповідає вимогам ПК України.

- №0-2036 на загальну суму 238,12 грн. Об`єктом оподаткування є нежитлове приміщення підвалу № VІІІ в житловому будинку, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 5,5 м2, ставка податку становить 0,1%, а не 1%, як визначив податковий орган, тому відповідач неправомірно визначив податкове зобов`язання, замість правильного розміру 23,81 грн (238,12 х 0,1).

- №0-2036 на загальну суму 238,12 грн. Об`єктом оподаткування є нежитлове приміщення 1-го поверху № VІІ в житловому будинку, розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 5,5 м2, ставка податку становить 0,1%, а не 1%, як визначив податковий орган, тому відповідач неправомірно визначив податкове зобов`язання, замість правильного розміру 23,81 грн (238,12 х 0,1).

- №0-2036 на загальну суму 207,81 грн. Об`єктом оподаткування є нежитлове приміщення 1-го поверху № ІІ в житловому будинку, розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 4,8 м2, ставка податку становить 0,1%, а не 1%, як визначив податковий орган, тому відповідач неправомірно визначив податкове зобов`язання, замість правильного розміру 20,78 грн (207,81 х 0,1).

- №0-2036 на загальну суму 24,68 грн. Об`єктом оподаткування є нежитлове приміщення підвалу № V в житловому будинку, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 5,7 м2, ставка податку становить 0,1%, тому податкове зобов`язання, визначене відповідачем, відповідає вимогам ПК України.

Колегія суддів погоджується з тим, що розрахунок податку на нерухоме майно зроблений відповідачем з недоліками та помилками, зокрема, в стовпчику № п,п, порядковий номер 23, 24, 26 неправильно зазначено адресу об`єкта нерухомості.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом у постановах від 19.05.2020 у справі №820/2300/18, від 30.04.2020 у справі №810/384/16, від 17.03.2020 у справі №808/4140/15 окремі дефекти форми рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування.

Якщо спірне рішення прийняте контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане судом правомірним навіть у разі, коли недотримано окремих елементів. Технічні помилки не є недоліками форми оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 №1204 затверджено «Порядок надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків» (далі Наказ №1204).

Згідно з пункту 2 розділу II Наказу №1204 відповідний структурний підрозділ контролюючого органу складає податкове повідомлення-рішення за формою «Ф» згідно з додатком 1 для платників податків - фізичних осіб, якщо відповідно до законодавства контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов`язання платника податків з причин, не пов`язаних із порушенням податкового або іншого законодавства.

Суд зазначає, що відповідачем на підставі даних, отриманих з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо наявності права власності, зареєстрованого за позивачем на об`єкти житлової нерухомості, було здійснено розрахунок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, та сформовано податкові повідомлення - рішення за формою «Ф».

Також суд зазначає, що формою «Ф» не передбачено додання до податкового повідомлення-рішення розрахунку податкового зобов`язання, отже посилання позивача на те, що до податкового повідомлення - рішення не додано зазначеного розрахунку, а загальний розрахунок не відповідає чинному законодавству, є необґрунтованим.

Вимоги частини 4 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України зобов`язують суд до активної ролі в судовому процесі, в тому числі до офіційного з`ясування всіх обставин справи.

Враховуючи правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 26.02.2021 у справі №802/1283/16-а, колегія суддів погоджується з твердженням суду першої інстанції, що в даній справі є можливість виокремити (ідентифікувати) правомірно застосовані податкові зобов`язання від тих, що визначені помилково, а тому у суду першої інстанції наявні об`єктивні підстави для визначення таких донарахувань.

З огляду на наведене вище, колегія суддів зазначає про наявність підстав для часткового скасування податкових повідомлень-рішень від 01.03.2021: №0-2036 на суму 237,69 грн, №0-2036 на суму 272,76 грн, №0-2036 на суму 389,65 грн, №0-2036 на суму 171,45 грн, №0-2036 на суму 226 грн, №0-2036 на суму 389,65 грн, №0-2036 на суму 183,14 грн, №0-2036 на суму 389,65 грн, №0-2036 на суму 389,65 грн, №0-2036 на суму 202,62 грн, №0-2036 на суму 214,31 грн, №0-2036 на суму 214,31 грн, №0-2036 на суму 187,03 грн.

Також колегія суддів зазначає, що твердження позивача про незрозумілість позивачеві сум нарахованих зобов`язань у розрізі об`єктів спростовується його ж твердженням про те, що у розрахунку об`єкти за номерами 1-4, 23, 26, 29-35 віднесені до нежитлових приміщень, а ставка податку визначена у розмірі 1%, що є порушенням, оскільки до таких об`єктів повинна бути застосована ставка 0,1%.

Стосовно посилання податкового органу на те, що позивач не скористався правом на звірку та надання правовстановлюючих документів до ГУ ДПС, колегія суддів вказує податковому органу, що проведення відповідної звірки є саме правом платника податків а не обов`язком, та зазнає.

Відповідно до статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

При цьому, суд застосовує принцип «належного урядування» який висвітлений у тому числі в пунктах 70, 71 рішення у справі «Рисовський проти України» (заява №29979/04), відповідно до яких, зазначений принцип зокрема передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, «Онер`їлдіз проти Туреччини» [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), п. 119). Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), п. 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), n. 58, а також рішення у справі «Ґаші проти Хорватії» (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року, та у справі «Трґо проти Хорватії» (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року).

З урахуванням зазначеної вище практики Європейського суду з прав людини за відсутності відповідного правового механізму перевірки інформації про тип нерухомого майна для правильного визначення бази оподаткування, саме держава в особі Державної податкової служби України, як уповноваженого суб`єкта владних повноважень, зобов`язана доводити той факт, що ним правильно визначено тип об`єкту нерухомого майна та правомірно нараховано суму відповідного податку. Держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. В протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності належного правового регулювання покладаються саме на державу.

Прогалини в чинному законодавстві щодо можливості встановити тип нерухомого майна для визначення бази оподаткування, які не передбачають дієвих механізмів перевірки такої обставини, та відповідно позбавлення можливості податкових органів правильно нарахувати податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, не може ставитись в провину особі, оскільки невизначення порядку виконання законодавчо закріплених норм не може призводити до порушення чи обмеження прав громадян, які наділені такими правами.

Оскільки саме держава не виконала свій обов`язок запровадити внутрішню процедуру встановлення типу нерухомого майна, що сприяло б юридичній визначеності у спірних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси особи, то негативні наслідки вказаної бездіяльності мають покладатися саме на державу.

Отже, посилання відповідача на те, що позивач не скористувався своїм правом на звірку та надання правовстановлюючих документів до ГУ ДПС, як на підставу для визначення бази оподаткування у більшому, ніж належить, розмірі є необґрунтованими.

Посилання позивача на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 5 лютого 2021 року у справі № 815/6356/15 є не релевантними обставинам цієї справи, оскільки висновок Верховного Суду стосувався порядку визначення штрафних санкцій, у той час як предметом розгляду цієї справи є визначення податковим органом сум податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Ухвалюючи це судове рішення, колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України» (п. 58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття цього судового рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За змістом частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області залишити без задоволення

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2022 року по справі №520/17927/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.А. Спаскін О.В. Присяжнюк
Повний текст постанови складено 03.10.2023.