Справа № 607/17017/23
Суддя: Позняк В. М.
Дата ухвалення: 2023-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.10.2023 Справа №607/17017/23

02 жовтня 2023 року Справа №607/17017/23

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Позняка В.М.

за участю секретаря судового засідання Шимків Л.І., позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №7614041 від 27 серпня 2023 року, якою його визнано винним за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

В обґрунтування позову позивач вказав, що 27 серпня 2023 року страшим лейтенантом поліції відділення поліції №3 (м. Теребовля) Тернопільського районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області винесено оскаржувану постанову, згідно з якою 27 серпня 2023 року о 20 год. 43 хв. по вул. Центральна у с. Дарахів він, керуючи автомобілем «Toyota Auris», державний номерний знак НОМЕР_1 , під час зупинки працівником поліції не ввімкнув покажчик аварійної сигналізації, чим порушив вимоги п. 9.9 (б) ПДР України. Вважає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню з наступних підстав. Пунктом 9.9 (б) ПДР України передбачено, що аварійна світлова сигналізації повинна бути увімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар. При цьому, диспозицією частини другої статті 122 КУпАП передбачено відповідальність не за будь-яке порушення правил користування попереджувальними сигналами, а саме за порушення правил користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, лише тоді таке порушення набуває ознак протиправності. Вказаною нормою не передбачена відповідальність за порушення правил користування попереджувальними сигналами при зупинці транспортного засобу на вимогу працівника поліції.

Посилаючись на наведене, просив задовольнити позов.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 вересня 2023 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

21 вересня 2023 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач позов не визнає, просить відмовити у його задоволенні. Вказує, що 27 серпня 2023 року позивач керував транспортним засобом «Toyota Auris», державний номерний знак НОМЕР_1 , після зупинки на вимогу працівника поліції, не увімкнув світлової аварійної сигналізації, чим порушив вимоги п. 9.9 (б) ПДР України. Поліцейським СРПП ВП №3 (м. Теребовля) інспектором Стасишин Я.С. поліції ГУНП в Тернопільській області було виявлено вказане порушення ПДР та винесено на позивача постанову серії ЕАТ №7614041 від 27 серпня 2023 за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 510 грн. Постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню. Зупинивши транспортний засіб, працівник поліції підійшов до автомобіля, представився водію, проінформував його про порушення ним ПДР України та попросив пред`явити посвідчення водія, реєстраційний документ та поліс страхування. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, поліцейським було роз`яснено позивачу його права. При цьому, позивач не висловлював скарг на постанову, хоча міг це зробити. З цих підстав просив відмовити у задоволенні позову.

Крім цього, представником відповідача до відзиву долучено відеозапис з нагрудної камери працівника поліції.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов. Крім того, вказав, що працівниками поліції було не вірно кваліфіковано його дії, а саме встановлено в його діях склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Разом з тим, в його діях наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 125 КУпАП.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо у поданому відзиві просив розгляд справи проводити без його участі.

Розглянувши справу, судом досліджено такі докази та встановлено такі обставини.

27 серпня 2023 року поліцейським Відділення поліції №3 (м. Теребовля) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області старшим лейтенантом поліції Стасишин Я.С. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №7614041, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що позивач 27 серпня 2023 року о 20 год. 43 хв. по вул. Центральна в с. Дарахів, керуючи транспортним засобом «Toyota Auris», державний номерний знак НОМЕР_1 , після зупинки працівниками поліції не увімкнув аварійну світлову сигналізації, чим порушив вимоги п. 9.9 (б) ПДР України.

Як вбачається з досліджених в судовому засіданні відеозаписів з нагрудної камери працівника поліції, на них зафіксовано, що працівниками поліції 27 серпня 2023 року був зупинений транспортний засіб під керуванням позивача. Після зупинки працівники поліції повідомили позивача про підставу зупинки, а саме про технічну несправність, зокрема відсутність підсвітки номерного знаку, яку позивач усунув одразу після зупинки. Після цього працівники поліції повідомили позивача про те, що він не увімкнув аварійну світлову сигналізації після зупинки та склали оскаржувану постанову.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02.07.2015 р. N 580- VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон N 580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Суд, розглянувши справу, вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Згідно з вимогами частини першої статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В силу вимог статті 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Судом встановлено, що оскаржувану постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідності за ч. 2 ст. 122 КУпАП не обґрунтовано належними доказами та вказана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Як встановлено Судом, причиною накладання інспектором поліції на позивача адміністративного стягнення було те, що останній керуючи транспортним засобом, під час зупинки не увімкнув аварійної світлової сигналізації, чим порушив п. 9.9 (б) ПДР.

В силу вимог п. 9.1 (ґ) ПДР, попереджувальними сигналами є увімкнення аварійної сигналізації.

Пунктом 9.2 ПДР руху встановлено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: а) перед початком руху і зупинкою; б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідно до вимог п. 9.9 (б) ПДР, аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Аналіз вищенаведених ПДР встановлює, що в одному випадку увімкнення аварійної сигналізації виникає за передбачених та визначених умов, а у іншому випадку встановлений обов`язок подання попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, при цьому за не виконання останніх вимог прямо передбачена відповідальність, встановлених ч. 2 ст.122 КУпАП.

Положеннями ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Враховуючи викладене, порушення позивачем вимог п. 9.9 (б) ПДР України після зупинки на вимогу поліцейського, а саме не увімкнення аварійної світлової сигналізації, не може бути кваліфіковане за ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки в даному випадку відсутній факт порушення позивачем правил користування попереджувальними сигналами саме при початку руху чи зміні його напрямку.

При цьому, суд звертає увагу на те, що приписами ст. 125 КУпАП передбачено відповідальність за інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених ст.ст. 121 - 128, ч. 1 і 2 ст. 129, ст.ст. 139 і 140 цього Кодексу.

Крім того, позивач в судовому засідання вказав на наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 125 КУпАП. вказані доводи позивача підтверджуються дослідженими в судовому засіданні відеозаписами з нагрудної камери працівника поліції, на яких зафіксовано, що після зупинки працівниками поліції позивач не увімкнув аварійної світлової сигналізації.

Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає, що відповідачем було неправильно кваліфіковано виявлене правопорушення позивача за ч. 2 ст. 122 КУпАП, що потягло за собою протиправне притягнення його до відповідальності за правопорушення, якого він не вчиняв.

Враховуючи викладене, порушення позивачем вимог п. 9.9 (б) ПДР України не може бути кваліфіковане за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки в даному випадку відсутній факт порушення правил користування попереджувальними сигналами саме при початку руху чи зміні його напрямку.

За таких обставин суд доходить висновку, що порушення позивачем вимог п. 9.9. «б» Правил дорожнього руху, а саме після зупинки на вимогу поліцейського не увімкнення аварійної світлової сигналізації, свідчить про відсутність в діях позивача ознак правопорушення, передбаченого саме ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що виключає притягнення його до адміністративної відповідальності за зазначеної статтею.

Згідно ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Разом з тим, способи судового захисту порушених прав, свобод або законних інтересів осіб у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені ст. 286 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Зважаючи на те, що судом встановлено відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, однак наявними доказами підтверджується наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 125 КУпАП, суд вважає, що постанову необхідно скасувати, однак надіслати справу до Головного управління Національної поліції у Тернопільській області на новий розгляд, під час якого мають бути забезпечені усі права особи та прийняте рішення, що б відповідало вимогам закону.

На підставі наданих доказів та вимог законодавства, суд доходить висновку, що постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №7614041 від 27 серпня 2023 року, слід скасувати, а матеріали справи надіслати на новий розгляд до Головного управління Національної поліції у Тернопільській області.

В силу вимог частини першої статті 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на користь позивача з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції за рахунок їх бюджетних асигнувань.

Керуючись п. 9.9 (б) ПДР України, ст. ст. 122, 251, 283, 284 КУпАП, ст.ст. 73-77, 90, 241-246, 255, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №7614041 від 27 серпня 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн скасувати, а матеріали справи надіслати на новий розгляд до Головного управління Національної поліції у Тернопільській області.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Тернопільській області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати щодо сплати судового збору в розмірі 536,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції у 10-денний строк з дня проголошення рішення суду.

Реквізити учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Тернопільській області, адреса: вул. Валова, 11, м. Тернопіль, .

Головуючий суддя В.М. Позняк