Справа № 490/3274/22
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2023-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2023 р.м. ОдесаСправа № 490/3274/22

Головуючий в І інстанції: Черенкова Н.П.

Дата та місце ухвалення рішення: 20.02.2023 р. м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шеметенко Л.П.

судді Градовського Ю.М.

судді Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 лютого 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа - Головний державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кірток Антон Анатолійович, про визнання незаконною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа - Головний державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кірток Антон Анатолійович, в якому позивач просив: визнати незаконною та скасувати постанову серії ВМ № 00002778 від 13.12.2021 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по ст. 132-1 КУпАП в розмірі 51000 грн., провадження по адміністративній справі закрити відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 лютого 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове про задоволення позову, наголошуючи на неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, неправильному застосуванні норм матеріального права.

Представником відповідача поданий відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

В судове засідання суду апеляційної інстанції позивач та його представник не прибули, від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника.

В свою чергу, ухвалою суду апеляційної інстанції представника відповідача, за його клопотанням, допущено до участі у справі в судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Однак, у зв`язку з нестабільним інтернет з`єднанням, представник відповідача не змогла прийняти участь в судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

З огляду на викладене, представник відповідача подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Враховуючи, що за правилами ч. 5 ст. 195 КАС України ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву, а також, оскільки сторонами заявлені клопотання про розгляд справи за їх відсутності, а третя особа в судове засідання суду апеляційної інстанції не прибула, повідомлена належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання, колегія суддів дійшла висновку про можливість продовження апеляційного розгляду справи в порядку письмового провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , власником транспортного засобу MAN TGХ 26.480, вантажний контейнеровоз-С, днз. НОМЕР_2 , є ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 ).

Судом першої інстанції встановлено, що згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місце знаходження юридичної особи) на території України, ВМ № 00002778 від 13.12.2021 року, складеної Державною службою України з безпеки на транспорті, 12.12.2021 року о 11 год. 05 хв., за адресою Н-14, км 232+365, Миколаївська область, зафіксовано транспортний засіб MAN TGХ 26.480, днз. НОМЕР_2 , де відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, визначених пунктом 22.5 ПДР України: загальної маси ТЗ на 50,9% (27.087 тон), навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 37,7% (10.242 тон) та на 16,8% (6.259 тон), відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 , та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 51000 грн.

Вважаючи, що позивача безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності, останній звернувся до суду з даним позовом про визнання постанови по справі про адміністративне правопорушення незаконною та її скасування.

Позивач вказує, що транспортний засіб MAN TGХ 26.480, днз. НОМЕР_2 , перебуває у користуванні ТОВ «АМП Трейд» на підставі договору найму від 05.11.2021 року.

На підтвердження вказаних обставин позивач надав до суду копію нотаріально посвідченого договору найму транспортних засобів від 05.11.2021 року та копію акту прийому-передачі від 05.11.2021 року, згідно яких, ОСОБА_1 (наймодавець) надав в тимчасове користування (найм) за плату ТОВ «АМП Трейд» (наймачу), зокрема, транспортний засіб MAN TGХ 26.480, вантажний контейнеровоз-С, днз. НОМЕР_2 .

Також, позивач посилається на те, що він не отримував оскаржувану у даній справі постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, позивач посилається на невідповідність оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення вимогам Інструкції, позивач вказує на відсутність даних загальної маси ТЗ, марки причепу тощо.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції дійшов висновку, що зміст оскаржуваної постанови відображає усі істотні ознаки складу адміністративного правопорушення.

Також, оскільки до Єдиного державного реєстру транспортних засобів не вносились відомості про зміну користувача автомобіля, суд першої інстанції дійшов висновку, що у такому випадку адміністративну відповідальність за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП повинна нести фізична особа, за якою зареєстровано транспортний засіб, тобто, позивач у справі.

Крім того, суд першої інстанції послався на те, що позивач мав можливість запропонувати власнику ТОВ «АМП Трейд» отримати тимчасовий реєстраційний талон на період дії договору оренди автомобіля або звернутись до відповідача із відповідними документами для звільнення позивача від адміністративної відповідальності.

Колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на викладене.

Згідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року № 3353-XII учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Частиною 2 статті 132-1 КУпАП (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Згідно ч. 1 ст. 249 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованих за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу та, про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), та випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 251, ст. 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 7 статті 258 КУпАП передбачено, що у разі виявлення адміністративного правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, правопорушення, передбаченого статтею 132-2 цього Кодексу, та/або порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису), протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Копії постанови у справі про адміністративне правопорушення та матеріалів, зафіксованих за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, надсилаються особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом п`ятнадцяти днів з дня винесення такої постанови, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 279-1 цього Кодексу.

Згідно ст.ст. 279-5, 279-8 КУпАП у разі якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлюють відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або вантажовідправника.

За запитом уповноваженої на те посадової особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті (у тому числі за умови ідентифікації такої посадової особи за допомогою електронного цифрового підпису), відповідні органи (підрозділи) Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України зобов`язані надавати відомості про належного користувача транспортного засобу, фізичну особу, керівника юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, особу, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи, з обов`язковим дотриманням Закону України «Про захист персональних даних».

За запитом уповноваженої на те посадової особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті (у тому числі за умови ідентифікації такої посадової особи за допомогою електронного цифрового підпису), відповідні органи державної влади або місцевого самоврядування, їх посадові (службові) особи зобов`язані надати відомості про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи вантажовідправника.

Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Постанова про накладення адміністративного стягнення надсилається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом трьох днів з дня її винесення рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця реєстрації (проживання) фізичної особи (місцезнаходження юридичної особи).

Днем отримання постанови є дата, зазначена в поштовому повідомленні про вручення її особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, або повнолітньому члену сім`ї такої особи. У разі якщо особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відмовляється від отримання постанови, днем отримання постанови є день проставлення в поштовому повідомленні відмітки про відмову від її отримання.

У разі невручення постанови адресату за зазначеною в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань або Єдиному державному демографічному реєстрі адресою днем отримання постанови вважається день повернення поштового відправлення з позначкою про невручення до органу (підрозділу), уповноважена посадова особа якого винесла відповідну постанову.

За бажанням відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, інформація про фіксування за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, адміністративного правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, вчиненого на належному цій особі транспортному засобі, передається з використанням повідомлень рухомого (мобільного) зв`язку та/або електронної пошти.

Для отримання такої інформації відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, звертається безоплатно до уповноваженого органу (підрозділу) Міністерства внутрішніх справ України з відповідною заявою, в якій зазначає бажаний спосіб отримання інформації та абонентський номер засобу рухомого (мобільного) зв`язку та/або адресу електронної пошти.

На підставі заяви, поданої відповідальною особою, зазначеною у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, уповноважений орган (підрозділ) Міністерства внутрішніх справ України безоплатно вносить інформацію про абонентський номер засобу рухомого (мобільного) зв`язку та/або адресу електронної пошти такої особи до Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

Порядок безоплатного надання (у тому числі через мережу Інтернет) інформації про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, особам, за якими зареєстровано транспортні засоби, та/або безпосереднім користувачам цих транспортних засобів встановлюється Кабінетом Міністрів України.

В свою чергу, у відповідності до вимог ст. 14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

У разі якщо транспортний засіб зареєстровано за межами території України і такий транспортний засіб відповідно до законодавства не підлягає державній реєстрації в Україні, до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, притягається особа, яка ввезла такий транспортний засіб на територію України.

Відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, у випадках, передбачених статтею 279-7 цього Кодексу.

Згідно обставин даної справи, на позивача накладено адміністративне стягнення на підставі ч. 2 ст. 132-1 КУпАП у зв`язку із допущенням руху транспортного засобу із перевищення нормативних параметрів, зазначених у пункті 22.5 ПДР.

Вказане порушення п. 22.5 ПДР зафіксоване в автоматичному режимі.

У спірних правовідносинах відповідачем відносно позивача складено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місце знаходження юридичної особи) на території України.

Враховуючи наведені вимоги КУпАП, колегія суддів погоджується з доводами відповідача та висновками суду першої інстанції, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, яку передбачено ч. 2 статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , власником транспортного засобу MAN TGХ 26.480, вантажний контейнеровоз-С, днз. НОМЕР_2 , є ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 ).

В свою чергу, позивач вказує, що транспортний засіб MAN TGХ 26.480, днз. НОМЕР_2 , перебуває у користуванні ТОВ «АМП Трейд» на підставі договору найму від 05.11.2021 року.

На підтвердження вказаних обставин позивач надав до суду копію нотаріально посвідченого договору найму транспортних засобів від 05.11.2021 року та копію акту прийому-передачі від 05.11.2021 року, згідно яких, ОСОБА_1 (наймодавець) надав в тимчасове користування (найм) за плату ТОВ «АМП Трейд» (наймачу), зокрема, транспортний засіб MAN TGХ 26.480, вантажний контейнеровоз-С, днз. НОМЕР_2 .

Проте, доказів щодо внесення до Єдиного державного реєстру транспортних засобів відомостей про належного користувача відповідного транспортного засобу не надано.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що оскаржувана постанова цілком правомірно складена відносно позивача, як власника ТЗ, за яким зареєстровано транспортний засіб.

Водночас, відхиляючи доводи позивача та посилаючись на те, що останній мав можливість запропонувати власнику ТОВ «АМП Трейд», як наймачу, звернутись до відповідача із відповідними документами для звільнення позивача від адміністративної відповідальності, судом першої інстанції не враховано, що позивачу не надсилалась оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності, що унеможливило дотримання процедури звільнення від адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 279-7 КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою про накладення адміністративного стягнення законної сили:

- така особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу;

- особа, яка користувалася транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

У разі звільнення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, від адміністративної відповідальності на підставі:

- абзацу другого частини першої цієї статті - винесена стосовно відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності скасовується тим органом (посадовою особою), який її виніс;

- абзацу третього частини першої цієї статті - до винесеної постанови стосовно відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, вносяться зміни щодо визначення суб`єктом правопорушення особи, яка фактично користувалася транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі.

Таким чином, перелік підстав для звільнення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-3 КУпАП, особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, а також порядок їх застосування, передбачені ст. 279-7 КУпАП.

Так, за наведених вимог КУпАП, протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою про накладення адміністративного стягнення законної сили, особа, яка користувалася транспортним засобом на момент вчинення правопорушення, може звернутися особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надати документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Поряд з цим, у спірному випадку позивач та особа, яка користувалася транспортним засобом на момент вчинення правопорушення, позбавлені були можливості скористатись наведеною процедурою для звільнення позивача від адміністративної відповідальності, оскільки оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксована в автоматичному режимі, складена відносно позивача, не надсилалась останньому, як того вимагають положення ст. 279-5 КУпАП.

Так, згідно даних зазначених в оскаржуваній постанові, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ці дані підтверджуються даними копії паспорта позивача, яка наявна в матеріалах справи.

Водночас, доказів направлення позивачу постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, відповідачем не надано.

Посилання відповідача на те, що ним направлялась оскаржувана постанова за адресою позивача, проте, за новим найменуванням вулиці, є безпідставними.

Колегія суддів зазначає, що у відповідності до наданих до суду відповідачем доказів, останнім направлено оскаржувану постанову за адресою: АДРЕСА_1 .

Це поштове відправлення повернуто відповідачу з відміткою про його невручення (відсутність за адресою).

В позовній заяві та апеляційній скарзі позивач вказує, що він не отримував оскаржувану постанову, оскільки ніколи не проживав в АДРЕСА_2 .

В свою чергу, відповідач вказує на те, що ним вірно направлено оскаржувану постанову на АДРЕСА_2 , оскільки, згідно розпорядження Миколаївського міського голови від 19.02.2016 року № 28р, вулицю Радянську, на який проживав позивач, перейменовано у вулицю Гарнізонну.

Проте, такі доводи відповідача не відповідають дійсності.

Так, як зазначено самим відповідачем та підтверджується матеріалами справи, позивач проживає у АДРЕСА_3 .

Згідно розпорядження Миколаївського міського голови від 19.02.2016 року № 28р, яке додано самим відповідачем до відзиву на апеляційну скаргу, вулицю Радянську Центрального району міста Миколаєва перейменовано у вулицю Соборну.

Однак, відповідач не направляла оскаржувану постанову позивачу, ані на вулицю Радянську Центрального району міста Миколаєва, тобто, за старою назвою, ані на нову назву цієї вулиці Соборна.

У відповідності до матеріалів справи, відповідач направив оскаржувану постанову на АДРЕСА_4 , а не до Центрального району міста Миколаєва, де проживає позивач.

Як вже зазначалось колегією суддів, поштове відправлення повернуто відповідачу з відміткою про його невручення (відсутність за адресою).

За встановлених обставин, вбачається, що позивач та особа, яка користувалася транспортним засобом на момент вчинення правопорушення, позбавлені були можливості скористатись наведеною процедурою для звільнення позивача від адміністративної відповідальності, оскільки оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксована в автоматичному режимі, складена відносно позивача, не надсилалась останньому, як того вимагають положення ст. 279-5 КУпАП.

Враховуючи допущені відповідачем порушення вимог ст. 279-5 КУпАП, які призвели до того, що позивач та особа, яка користувалася транспортним засобом на момент вчинення правопорушення, позбавлені були можливості скористатись процедурою для звільнення позивача від адміністративної відповідальності, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, підлягає скасуванню.

Також колегія суддів приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача підлягає закриттю, оскільки останній вже не може скористатись процедурою для звільнення його від відповідальності з огляду на сплив відповідного двадцяти денного строку, який встановлений для можливості скористатись вищевказаною процедурою, а суд не може змінити відповідну відповідальну особу, а також, враховуючи сплив строків притягнення належного користувача до адміністративної відповідальності.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню із прийняттям нової постанови про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 241, 243, 250, 272, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 лютого 2023 року скасувати та прийняти нове судове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа - Головний державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Кірток Антон Анатолійович, про визнання незаконною та скасування постанови задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, серії ВМ № 00002778 від 13.12.2021 року, винесену відносно ОСОБА_1 .

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП закрити.

Стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті () за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1240,50 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає.

Судове рішення складено у повному обсязі 02.10.2023 р.

Суддя-доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Ю.М. Градовський

Суддя: І.О. Турецька