Справа № 480/3830/22
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2023-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2023 р.Справа № 480/3830/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Бартош Н.С. ,

за участю секретаря судового засідання Шаповал В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 07.06.2023, головуючий суддя І інстанції: О.О. Осіпова, м. Суми, повний текст складено 12.06.23 по справі № 480/3830/22

за позовом ОСОБА_1

до Сумської обласної ради

про визнання протиправним та скасування рішення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку,,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Сумської обласної ради, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Сумської обласної ради від 20.04.2022 року «Про дострокове припинення повноважень та звільнення з посади першого заступника голови Сумської обласної ради Стрельченка О.Ю.»;

- поновити ОСОБА_1 на посаді першого заступника голови Сумської обласної ради з дати звільнення і в цій частині судове рішення звернути до негайного виконання;

- стягнути з Сумської обласної ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 21.04.2022 року, в сумі 88649,10 грн. і в частині стягнення за один місяць звернути рішення до негайного виконання.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 07 червня 2023 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

ОСОБА_1 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційної скарги , вважає, що під час його ухвалення місцевим судом неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права. Вказує на порушеннями з боку відповідача, як суб`єкта владних повноважень, його прав на проходження публічної служби в органі місцевого самоврядування на посаді першого заступника голови Сумської обласної ради під час його звільнення з цієї посади в порушення гарантій, передбачених ч. 1 ст. 119 КЗпП України для осіб, що уклали контракт добровольця територіальної оборони і виконують громадський і державний обов`язок в робочий час під час дії воєнного стану та в порушення процедури звільнення, передбаченої ч.3 ст. 56, ч. З ст. 59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 69 Регламенту роботи Сумської обласної ради восьмого скликання від 11.12.2020 року, в т.ч. щодо забезпечення правил таємного голосування. Посилаючись на обставини та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі , просить скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 07.06.2023 року , прийняти нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Сумська обласна рада подала до суду відзив на апеляційну скаргу , вважає, що відсутні правові підстави для її задоволення, оскільки судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, в повній мірі з`ясовано обставини справи, а тому судове рішення є законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим відсутні підстави для його скасування.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала вимоги апеляційної скарги та наполягала на їх задоволенні.

Згідно з ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 був обраний і працював на посаді першого заступника голови Сумської обласної ради відповідно до рішення Сумської обласної ради від 03.12.2020 року «Про обрання першого заступника голови обласної ради».

20.04.2022 року рішенням відповідача «Про дострокове припинення повноважень та звільнення з посади першого заступника голови Сумської обласної ради ОСОБА_1 » позивачеві достроково припинено повноваження та звільнено із займаної посади першого заступника голови Сумської обласної ради 20 квітня 2022 року відповідно до ч.3 ст.56 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» на підставі протоколу № 2 лічильної комісії від 20.04.2022 року відповідно до п.1ч.1 ст. 43, ч. 3 та 5 ст.56 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні».

20.04.2022 року позивачеві внесено відповідний запис до трудової книжки, видано цю трудову книжку на руки та проведено повний розрахунок.

28.04.2022 року ОСОБА_1 призваний по мобілізації та направлений до в/ч НОМЕР_1 для проходження військової служби, на якій перебуває і по сьогодні.

Не погоджуючись із рішенням про дострокове припинення його повноважень та звільнення з посади першого заступника голови Сумської обласної ради, ОСОБА_1 звернувся із відповідним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того , що реалізуючи надані законом дискреційні повноваження, Сумська обласна рада правомірно ухвалила рішення про дострокове припинення повноважень першого заступника голови цієї ради ОСОБА_1 , що мало наслідком законне звільнення його із займаної посади.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову, виходячи з наступного.

згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статті 3 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадами в органах місцевого самоврядування є:виборні посади, на які особи обираються на місцевих виборах; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Згідно із статтею 10 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» прийняття на службу в органи місцевого самоврядування на посаду голови та заступників голови районної, районної у місті, обласної ради, заступника міського голови - секретаря Київської міської ради, секретаря сільської, селищної, міської ради, голови постійної комісії з питань бюджету обласної, Київської та Севастопольської міських рад здійснюється шляхом обрання відповідною радою.

Отже, посада першого заступника голови обласної ради належить до виборних посад посадових осіб місцевого самоврядування. На таку посаду особу обирає відповідна обласна рада з числа депутатів цієї ради на своєму пленарному засіданні

Система та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначається Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР (далі - Закон від 21.05.1997р. №280/97-ВР).

Пунктом 1 ч.1 ст.43 цього Закону визначено, що виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішується питання обрання голови ради, відповідно заступника голови районної ради та першого заступника, заступника голови обласної ради, звільнення їх з посади.

Відповідно до частини 1 статті 56 цього ж Закону обласна рада обирає першого заступника, заступника голови ради.

Перший заступник, заступник голови обласної ради обираються відповідною радою в межах строку її повноважень з числа депутатів цієї ради шляхом таємного голосування і здійснюють свої повноваження до припинення ними повноважень депутата ради відповідного скликання, крім випадків дострокового припинення їх повноважень у порядку, встановленому частинами третьою та четвертою цієї статті (ч.2 ст.56).

Частиною 3 статті 56 Закону №280/97-ВР та частини 3 статті 25 Регламенту роботи обласної ради восьмого скликання затверджений рішенням Сумської обласної ради від 11.12.2020р. «Про регламент роботи обласної ради восьмого скликання» (зі змінами від 26.02.2021р. та від 20.04.2022р) (далі - Регламент) повноваження першого заступника голови обласної ради можуть бути достроково припинені без припинення повноважень депутата ради за рішенням ради, що приймається шляхом таємного голосування. Частина 5 статті 56 Закону передбачає, що у випадках, передбачених частинами третьою та четвертою цієї статті, відповідна особа звільняється з посади заступника (першого заступника) голови ради з дня припинення її повноважень.

У випадках, передбачених частинами третьою та четвертою цієї статті, відповідна особа звільняється з посади заступника (першого заступника) голови ради з дня припинення її повноважень (ч.5 ст.56).

Суд звертає увагу, що рішення ради про дострокове припинення повноважень та звільнення з посади першого заступника голови обласної ради є результатом волевиявлення депутатів, які є членами ради як колегіального органу.

Згідно з ч. 12 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сесія ради є повноважною, якщо в її пленарному засіданні бере участь більше половини депутатів від загального складу ради.

У контексті спірних правовідносин, які виникли у зв`язку із прийняттям оспорюваного рішення про дострокове припинення повноважень та звільнення з посади першого заступника голови Сумської обласної ради ОСОБА_1 , колегія суддів зауважує, що прийняття таких рішень є законодавчо передбаченим правом відповідної обласної ради, реалізація якого має відбуватися у порядку та спосіб, визначені законом.

Прийняття рішень щодо дострокового припинення повноважень першого заступника голови у випадках, передбачених Законом № 280/97-ВР, належить до виключних повноважень відповідної ради.

Такі повноваження є дискреційними, а тому адміністративний суд при розгляді цієї справи не може здійснювати повторну перевірку на предмет належного чи неналежного здійснення позивачем наданих йому повноважень першого заступника голови, допущення ним у своїй діяльності порушень законодавства України, прав і свобод громадян, як і не може переоцінювати позицію (волевиявлення) депутатів сільської ради, які проголосували за необхідність дострокового припинення повноважень першого заступника голови.

Водночас колегія суддів наголошує, що здійснення таких дискреційних повноважень, як звільнення, в рамках встановленої процедури дострокового припинення повноважень першого заступника голови, має відбуватися з дотриманням критеріїв правової (справедливої) процедури, як складової принципу верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України) і принципу законності (частина друга статті 19 Конституції України).

Верховний Суд у своїй практиці, зокрема, у постанові від 25 липня 2019 року у справі №826/13000/18, вже звертав увагу, що встановлена правова процедура як складова принципу законності та принципу верховенства права, є важливою гарантією недопущення зловживання з боку органів публічної влади під час прийняття рішень та вчинення дій, які повинні забезпечувати справедливе ставлення до особи.

Ураховуючи завдання адміністративного судочинства та юрисдикцію адміністративних судів під час розгляду та вирішення адміністративної справи, суд наділений усією повнотою повноважень щодо перевірки оспорюваного рішення суб`єкта владних повноважень не лише на предмет його законності, тобто чи було таке рішення прийняте на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, але й з точки зору дотримання інших критеріїв, перелік яких наведено у частині другій статті 2 КАС України.

Отже спірне рішення відповідача повинне бути перевірене адміністративним судом на предмет законності та легітимності, а не доцільності його прийняття.

Указані висновки відповідають позиції Верховного Суду, наведеній у постановах від 16 квітня 2020 року у справі №495/5105/17, від 21 жовтня 2021 року у справі №240/6076/18, від 04 квітня 2020 року у справі №802/1463/18-а, від 22 квітня 2020 року у справі №360/2169/19, від 16 травня 2023 року у справі № 240/44129/21, від 22.06.2023 у справі №160/14672/21.

У контексті викладеного колегія суддів також зазначає, що надання законодавцем обласній раді повноважень на дострокове припинення повноважень першого заступника голови не означає, що реалізація цього права нічим не обмежена.

Підставою для розгляду питання про дострокове припинення повноважень першого заступника голови обласної ради ОСОБА_1 стала письмова вимога 27 депутатів обласної ради із загальної їх кількості 64 депутати (більше ніж 1/3), копію якої залучено до матеріалів справи.

Відповідно до статті 56 Закону на пленарному засіданні 20.04.2022 року на розгляд ради вненсено саме питання про дострокове припинення повноважень першого заступника голови обласної ради ОСОБА_1 .

За дострокове припинення його повноважень та звільнення з посади першого заступника голови Сумської обласної ради проголосувало 39 депутатів, «проти» - 0, «утрималось» - «0», що вбачається із протоколу № 12 засідання лічильної комісії з таємного голосування з питання про дострокове припинення повноважень від 20 квітня 2022 року, та становить більше половини від загального складу ради (64 депутати) (а.с.29-30, 51).

З оскарженого Рішення від 20.04.2022 року «Про дострокове припинення повноважень та звільнення з посади першого заступника голови Сумської обласної ради ОСОБА_1 » вбачається, що підставою для припинення повноважень позивача та звільнення його із займаної посади стало повідомлення щодо припинення депутатської фракції політичної партії «Опозиційна платформа За життя» в Сумській обласній раді на підставі рішення від 25.03.2022р., оскільки відповідно до указу Президента України № 153/2022 від 19 березня 2022 року «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 18 березня 2022 року «Щодо призупинення діяльності окремих політичних партій», пункту 1 на період дії воєнного стану призупинено будь-яку діяльність «Опозиційна платформа За життя».

Рішенням РНБО № 153 призупинено на період дії воєнного стану будь-яку діяльність в Україні, зокрема «Опозиційна платформа За життя».

Відповідно до пункту 2 вказаного Рішення №153 Міністерству юстиції України невідкладно вжити в установленому порядку вичерпних заходів щодо заборони діяльності політичних партій, зазначених у пункті 1 цього рішення.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про політичні партії в Україні» громадянин України має право в будь-який час зупинити чи припинити своє членство в політичній партії шляхом подання заяви до відповідних статутних органів політичної партії. Членство в політичній партії зупиняється чи припиняється з дня подання такої заяви та не потребує додаткових рішень. З цього ж дня припиняється перебування громадянина України на будь-яких виборних посадах в політичній партії.

Так, ч.3 ст. 56 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» не визначає перелік підстав для припинення повноважень першого заступника голови обласної ради, залишаючи це питання на розсуд депутатів обласної ради.

Отже, призначення на виборну посаду першого заступника голови обласної ради є результатом волевиявлення депутатів цієї ради, які так само можуть достроково припинити повноваження на цій посаді.

Закон визначив умови і порядок дострокового припинення повноважень першого заступника голови обласної ради, та як призначення на вказану посаду, так і припинення повноважень на цій посаді, є передусім результатом волевиявленням депутатів цієї обласної ради.

Тобто , саме у зв`язку з поданням письмової вимоги 27 депутатів Сумської обласної ради (із загальної їх кількості 64 депутати (більше ніж 1/3)) про негайне проведення сесії ради та прийняття рішення про дострокове припинення повноважень першого заступника голови обласної ради з підстав повідомлення щодо припинення депутатської фракції політичної партії «Опозиційна платформа За життя» в Сумській обласній раді на підставі рішення від 25.03.2022р , Указу Президента України № 153/2022 від 19 березня 2022 року та рішення Ради національної безпеки і оборони України від 18 березня 2022 року , на пленарному засіданні ради 20.04.2022 розглянуто таке питання шляхом таємного голосування та більшістю голосів (проголосувало 39 депутатів, «проти» - 0, «утрималось» - 0 ) прийнято рішення про дострокове припинення повноважень та звільнення з посади першого заступника голови Сумської обласної ради ОСОБА_1 .

Позивач зазначає, що відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення допущено процедурні порушення, які мають наслідком безумовну необхідність скасування прийнятого радою рішення.

Пунктом 23 статті 69 Регламенту визначено, що головуючий на пленарному засіданні Ради оголошує на підставі доповіді Лічильної комісії прийняте за результатами таємного голосування рішення, яке у разі необхідності оформляється як відповідний акт Ради без додаткового голосування.

Таким чином, на пленарному засіданні 20.04.2022 року на розгляд ради вносилось саме питання про дострокове припинення повноважень позивача, а не проект рішення.

Рішення про дострокове припинення повноважень та як наслідок звільнення позивача було оформлено після голосування за його результатами відповідно до законодавства та Регламенту, що підтверджується залученим до матеріалів справи позивачем протоколом пленарного засідання.

Отже, вимоги Регламенту щодо необхідності забезпечення розробником опублікування та попереднього розгляду проекту рішення не застосовується до оскаржуваного рішення, оскільки самим Регламентом передбачений особливий порядок його оформлення.

Також, колегія суддів звертає увагу на висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 15 червня 2021 року у справі №140/1860/18 та від 06 лютого 2020 року у справі №420/718/19 у подібних правовідносинах.

Так, згідно частини четвертої статті 47 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» постійні комісії за дорученням ради або за власною ініціативою попередньо розглядають проекти програм соціально-економічного і культурного розвитку, місцевого бюджету, звіти про виконання програм і бюджету, вивчають і готують питання про стан та розвиток відповідних галузей господарського і соціально-культурного будівництва, інші питання, які вносяться на розгляд ради, розробляють проекти рішень ради та готують висновки з цих питань, виступають на сесіях ради з доповідями і співдоповідями.

Приписами частини п`ятої цієї ж статті передбачено, що постійні комісії попередньо розглядають кандидатури осіб, які пропонуються для обрання, затвердження, призначення або погодження відповідною радою, готують висновки з цих питань.

Відтак, у вище зазначених справах Верховний Суд дійшов до висновку, що чинне законодавство не передбачає обов`язковий розгляд на постійній комісії питання про звільнення першого заступника голови обласної ради (заступника міського голови).

У зазначених постановах Суд уважав за доцільне наголосити, що питання припинення повноважень першого заступника голови обласної ради (заступника міського голови) не передбачено серед вичерпного переліку питань, які за дорученням ради або за власною ініціативою розглядаються постійними комісіями.

Крім того, рішення постійних комісій носять рекомендаційний характер та жодним чином не обмежують депутатів у прийнятті рішень, оскільки рада є колегіальним органом.

Колегія суддів зауважує, що висновки, викладені у постановах Верховного Суду перебувають у нерозривному зв`язку із обсягом встановлених у кожній конкретній справі окремо. Тому адміністративні суди не повинні сприймати як обов`язкові висновки, викладені у постановах Верховного Суду, здійснені на підставі відмінних фактичних обставин справи, адже це не свідчить про неправильне застосування норми матеріального права, а вказує на відмінність обставин та доказової бази.

Таким чином, посилання скаржника у апеляційній скарзі на неврахування судом попередньої інстанції, висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові від 25 травня 2022 року у справі № 340/2608/19, не знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду судових рішень, через те , що у наведеній скаржником справі, на противагу цій справі, обставини, які формують зміст цих правовідносин і впливають на застосування норм права, є відмінними.

Щодо посилань представника позивача на не дотримання відповідачем процедури таємного голосування, не пред`явлення посвідчення при реєстрації лічильній комісії і отримання бюлетеню для голосування, а також на пред`явлення деякими депутатами бюлетенів у розгорнутому вигляді під час виходу із кабінки для голосування голові лічильної комісії ОСОБА_2 , який в той час перебував біля скриньки для таємного голосування, та контролював хід цього голосування, колегія суддів погоджується з зазначенням суду першої інстанції , що із дослідженого в судовому засіданні копії відеозапису засідання сесії Сумської обласної ради, яке відбулось 20.04.2022р., здійсненого ТРК «Академ TV», не вбачається перебування у кабінці для голосування перебувало одночасно декількох депутатів.

При цьому , даний відеозапис здійснено фрагментарно, тобто не безперервно від моменту початку засідання до моменту його закінчення, та на ньому вибірково зафіксовано лише деяких депутатів ради, які отримували бюлетені для голосування та виходили з кабінки для голосування, та які за своєю згодою та власним бажанням фотографувалися під час вкидання бюлетеню до скриньки для голосування.

Під час розгляду справи судом не встановлено фактів надходження зауважень щодо порушення визначеної Регламентом процедури таємного голосування чи здійснення під час її проведення тиску на депутатів обласної ради до відповідача.

Стосовно перебування голови лічильної комісії ОСОБА_2 на виході з сектору голосування представник відповідача у судовому засіданні пояснив, що він здійснював функції представника лічильної комісії із забезпечення проведення таємного голосування відповідно до статті 69 Регламенту та збереження скриньки для голосування, та ОСОБА_2 не здійснював контроль безпосередньо за результатами голосування кожного депутатаЮ як стверджує позивач, оскільки саме голосування відбувалось у кабінці для голосування, до якої ОСОБА_2 одночасно з іншими депутатами не заходив.

На наданому самим позивачем відеозаписі зафіксовано як ОСОБА_2 фотографує вихід з кабінки для голосування лише одного депутата, а не фотографує безпосередньо сам бюлетень.

При цьому , ні законодавством, ні Регламентом не визначено, яким чином депутат має вкидати бюлетень до скриньки - у розгорнутому, чи згорнутому вигляді, а тому а вільне волевиявлення депутатів під час таємного голосування забезпечувалося у спеціально облаштованій кабінці.

Слід зазначити, що у голосуванні брали участь лише депутати Сумської обласної ради, що підтверджується наданим позивачем відеозаписом.

Порушень Регламенту щодо надання бюлетенів під час таємного голосування без посвідчення депутата лічильною комісією зафіксовано не було, відповідна інформація щодо порушень у цій частині депутатів не надходила.

Колегія суддів зазначає, що здійснення таких повноважень ради, як звільнення, в рамках встановленої процедури дострокового припинення повноважень першого заступника голови обласної ради, має відбуватися з дотриманням критеріїв правової (справедливої) процедури, як складової принципу верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України) і принципу законності (частина друга статті 19 Конституції України) (висновок узгоджується із позицією Верховного Суду викладеною у постанові 24 вересня 2020 року в справі № 160/531/19).

Закон № 280/97-ВР та Регламент ради є нормативно правовими актами загального застосування, а тому не можуть у найменших деталях врегульовувати кожну із процедур, що виникають при здійсненні Радою своїх повноважень та прийняття органом місцевого самоврядування рішень.

Тому, реалізація Радою в межах своїх законних повноважень процедур, які формально не врегульовані на нормативному рівні чи відступ від певних процедур з огляду на особливості правовідносин не є безумовною ознакою неправомірності прийнятого органом місцевого самоврядування рішення.

У постанові від 26 червня 2019 року у справі № 1640/3394/18 Верховний Суд зазначив, що саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом. Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття. Дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків. Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним. Фундаментальне порушення - це таке порушення суб`єктом владних повноважень норм права, допущення суттєвої, істотної помилки при прийнятті певного рішення, яке мало наслідком прийняття незаконного рішення. Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність. Отже, колегія суддів, не применшуючи значення необхідності дотримання встановленої законодавством процедури ухвалення того чи іншого рішення, вважає, що порушення такої процедури може бути підставою до скасування рішення суб`єкта владних повноважень лише за тієї умови, що воно вплинуло або могло вплинути на правильність рішення.

Під час розгляду цієї справи судом не встановлено, що, ухвалюючи спірне рішення, відповідач порушив норми Закону № 280/97-ВР чи Регламенту ради які б давали підстави вважати протиправними рішення Сумської обласної ради від 20.04.2022 року «Про дострокове припинення повноважень та звільнення з посади першого заступника голови Сумської обласної ради ОСОБА_1 ».

Стосовно доводів апелянта з посиланням на порушення під час прийняття оскаржуваного рішення гарантій, передбачених ст.119 КЗпП України, у вигляді збереження місця роботи, посади та середнього заробітку для працівників, що призвані на військову службу чи перебувають на ній за контрактом, оскільки позивач з 25.02.2022 року був зарахований до членства у добровільному формуванні № 1 Садівської сільської територіальної громади та виконував завдання територіальної оборони відповідно до укладеного контракту добровольця територіальної оборони, який набрав чинності з цієї ж дати (а.с.110-112), колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 3 Закону України «Про основи національного спротиву» визначено, що територіальна оборона як складова національного спротиву є системою загальнодержавних, воєнних і спеціальних заходів, що здійснюються у мирний час та в особливий період з метою протидії воєнним загрозам, а також для надання допомоги у захисті населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій.

Відповідно до частини 2 статті 9 зазначеного Закону комплектування добровольчих формувань територіальних громад здійснюється на добровільній основі відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Згідно із ч.2 ст.24 Закону України «Про основи національного спротиву» соціальний і правовий захист військовослужбовців, які беруть участь у заходах підготовки та виконанні завдань територіальної оборони, здійснюється відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». На членів добровольчих формувань територіальних громад, які беруть участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, поширюються гарантії соціального захисту, передбачені Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Отже, законодавець закріпив положення, що діяльність членів добровольчих формувань територіальних громад прирівнюється до військової лише на час безпосереднього залучення до участі у заходах підготовки добровольчих формувань територіальних громад, а також виконання завдань територіальної оборони .

Отже, для отримання передбачених законодавством гарантій працівник повинен довести залучення його до виконання таких обов`язків.

Порядок утворення та дії добровольчих формувань територіальних громад, набуття та припинення членства в них визначено Положенням про добровольчі формування територіальних громад, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 № 1449.

Пунктами 20 та 21 зазначеного Положення визначено, що рішення про зарахування до членства у добровольчому формуванні ухвалює командир добровольчого формування, після чого між командиром добровольчого формування та особою, яка подала заяву щодо членства в добровольчому формуванні, укладається контракт добровольця територіальної оборони.

Форма контракту добровольця територіальної оборони затверджена наказом Міноборони від 07.03.2022 № 84.

Таким чином, документом, що підтверджує зарахування особи до складу добровольчого формування відповідної територіальної громади, є укладений у встановленому законодавством порядку контракт.

Крім того, у наказі Міністерства оборони України №84 «Про затвердження форми контракту добровольця територіальної оборони та посвідчення добровольця територіальної оборони» вказано, що на добровольця, який уклав цей контракт, поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та ст. 119 Кодексу законів про працю України.

Таким чином, працівники, які долучилися до добровольчих формувань територіальних громад й уклали контракти, мають бути увільнені від роботи на загальних підставах.

Документами, що підтверджують участь в територіальній обороні, є контракт добровольця територіальної оборони, з яким необхідно ознайомити керівника підприємства, установи, організації та відділ кадрів.

На працівників, що надали контракт, поширюються гарантії щодо збереження робочого місця, посади та середнього заробітку, якщо він виконує обов`язки добровольця територіальної оборони в робочий час (ч. 1 ст. 119 КЗпП).

Зокрема, статтею 119 Кодексу законів про працю України встановлено, що на час виконання державних або громадських обов`язків, якщо за чинним законодавством України ці обов`язки можуть здійснюватись у робочий час, працівникам гарантується збереження місця роботи (посади) і середнього заробітку.

Таким чином, на працівників, що уклали контракт добровольця територіальної оборони, поширюються гарантії щодо збереження робочого місця, посади та середнього заробітку, якщо такі працівники виконують обов`язки добровольця в робочий час.

Тобто, у кожному конкретному випадку слід виходити із рівня залучення працівника до участі в територіальній обороні, кількості робочого часу, який витрачає працівник на цю діяльність, та ефективність і можливість виконання його обов`язків за трудовим договором.

Частиною першою статті 119 КЗпП чітко визначено збереження згаданих гарантій саме на час виконання державних та/або громадських обов`язків, якщо за чинним законодавством України ці обов`язки можуть здійснюватись у робочий час.

Отже, роботодавець вправі вимагати від добровольця члена ДФТГ підтвердження того, що виконання поставлених командиром завдань здійснюється у робочий час.

Відповідно до Положення про ДФТГ, затвердженого постановою КМУ від 29.12.2021 № 1449 (далі - Положення), командир добровольчого формування є відповідальним за його діяльність, визначає завдання членам добровольчого формування з урахуванням їх спроможностей (пункт 3 Положення).

Також до функцій командира ДФТГ належить контроль за додержанням умов контракту та припинення контракту у разі порушення добровольцем його умов (пункт 23 Положення).

Відтак, саме командири ДФТГ мають здійснювати, в тому числі, і на вимогу добровольця чи його роботодавця, підтвердження виконання поставлених командиром завдань територіальної оборони у робочий час. Форма такого підтвердження не визначена законодавством, тож командир може здійснювати підтвердження будь-якими належним чином засвідченими документами, які в достатній мірі вказують на залучення добровольця до виконання завдань територіальної оборони в його робочі (згідно із визначеним роботодавцем режиму) дні.

Таким чином, середня заробітна плата та робоче місце зберігаються за працівником саме на час виконання громадських обов`язків у робочий час. У разі офіційного підтвердження командира щодо залучення члена добровільної територіальної оборони до їх виконання у робочий час роботодавець має на підставі контракту добровольця та підтвердження командира видати відповідний розпорядчий документ про увільнення такого працівника від виконання його трудових обов`язків. Саме такі документи - контракт, підтвердження командира і розпорядчий документ - є підставою для надання члену добровільної територіальної оборони передбачених статтею 119 КЗпП України гарантій.

Відповідно до пункту 10 частини 6 статті 55 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» голова обласної ради здійснює керівництво виконавчим апаратом обласної ради.

Відповідно до частини 8 статті 59 зазначеного Закону голова обласної ради у межах своїх повноважень видає розпорядження.

Таким чином, підставою для виконання працівником виконавчого апарату громадських обов`язків у робочий час може бути тільки розпорядження голови обласної ради.

Проте, як встановлено під час розгляду справи судом, до відповідача документи, що підтверджували б зарахування позивача до складу добровольчого формування та виконання ним громадських обов`язків у робочий час, не надходили, відповідне розпорядження голови обласної ради не видавалось.

Позивач виконував свої посадові обов`язки протягом лютого - квітня відповідно до розпорядку роботи виконавчого апарату обласної ради без увільнення від їх виконання, що підтверджується табелями виходу на роботу керівників Сумської обласної ради за період лютий-квітень 2022 року (а.с.173-175).

Крім того, з метою встановлення рівня залученості позивача до виконання обов`язків добровольця відповідного формування територіального громади у робочий час судом надсилалися запити до Сумського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, а також до командира Добровольчого формування №1 Садівської сільської територіальної громади Рябіченка О.В., на які отримано відповідь, що інформація про перебування в складі Добровольчого формування №1 Садівської сільської територіальної громади ОСОБА_1 в період з 25.02.2022р. до 20.04.2022р. відсутня (а.с.151), позивач не перебуває та не перебував на обліку особового складу добровольчих формувань територіальних громад Сумського району Сумської області, примірник контракту добровольця територіальної оборони, укладеного ОСОБА_1 до Сумського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки не надходив (а.с.106), а також, що позивач виконував завдання, які ставились перед ним командиром добровольчого формування в межах території Садівської сільської територіальної громади згідно з умовами укладеного контракту, проте у вказаних відповідях не зазначено, по яких днях та годинах ОСОБА_1 залучався до виконання завдань територіальної оборони (а.с.162).

Отже, докази виконання ним таких обов`язків саме у робочий час відсутні.

При цьому підставою для виконання громадських обов`язків у робочий час (увільнення від роботи) та надання зазначених гарантій відповідним працівникам є контракт добровольця, про укладення якого повинен бути обізнаний роботодавець.

У той же час, про факт укладення позивачем контракту добровольця відповідачу стало відомо тільки під час розгляду цієї справи судом. Іншого позивачем не доведено.

Таким чином, суд погоджується із посиланнями представника на те, що на день проведення дванадцятої сесії Сумської обласної ради у відповідача була відсутня як інформація, так і підтвердні документи щодо можливого права позивача на отримання гарантій, передбачених ст. 119 КЗпП України.

Викладені вище обставини та докази свідчать про відсутність правових підстав для їх надання.

Таким чином, з огляду на фактичні обставини цієї справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції , що Сумська обласна рада, вирішуючи питання про дострокове припинення повноважень першого заступника голови діяла в межах повноважень визначених законом, рішення від 20.04.2022 року «Про дострокове припинення повноважень та звільнення з посади першого заступника голови Сумської обласної ради ОСОБА_1 » прийнято повноваженим складом сесії, за процедурою таємного голосування, достатньою кількістю депутатів, тобто у порядку та спосіб, встановлені Законом.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції в повному обсязі дослідив положення нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини та дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (№ 65518/01; пункт 89), Проніна проти України (№ 63566/00; пункт 23) та Серявін та інші проти України (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Доводи апеляційної скарги є ідентичними тим, які були висловлені в суді першої інстанції та з урахуванням яких суд першої інстанції вже надав оцінку встановленим обставинам справи, інших обґрунтувань в апеляційній скарзі наведено не було.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Зважаючи на результат апеляційного розгляду справи, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 07.06.2023 по справі № 480/3830/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) О.В. Присяжнюк Н.С. Бартош
Повний текст постанови складено 03.10.2023 року