Справа № 820/3119/18
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2023-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2023 року

м. Київ

справа №820/3119/18

адміністративне провадження № К/9901/3365/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Єзеров А.А., Кравчук В.М.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський експериментальний завод" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.07.2018 (суддя - Мороко А.С.) та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.11.2018 (суддя - Спаскін О.А., Калитка О.М., Любчич Л.В.)

у справі за позовом Заступника керівника Харківської місцевої прокуратури №2 в особі Харківської міської ради до державного реєстратора відділу Державної реєстрації Харківської районної державної адміністрації Харківської області, треті особи: Департамент містобудування, архітектури та генерального плану Харківської міської ради, Товариство з обмеженою відповідальністю "Актуаль", Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківський експериментальний завод" про скасування рішення,

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

Заступник керівника Харківської місцевої прокуратури №2 звернувся до суду в інтересах держави в особі Харківської міської ради з позовом, в якому просить суд скасувати рішення державного реєстратора Харківської районної державної адміністрації Харківської області Радіонова Олександра Сергійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №18346060 від 27.12.2016.

ВСТАНОВЛЕНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що Державним реєстратором Харківської районної державної адміністрації Харківської області Радіоновим О.С. 27.12.2016 прийнято рішення про державну реєстрацію об`єкту нерухомого майна №33218925.

На підставі прийнятого рішення державним реєстратором внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на об`єкт нерухомого майна під реєстраційним №101, а саме: нежитлові будівлі: літ. "АЗ-1", загальною площею 54,20 кв. м., літ. "АЖ-1", загальною площею 68,20 кв. м., літ. "АГ-1", загальною площею 66,30 кв. м., літ. "АД-1", загальною площею 31,90 кв. м., літ. "АЕ-1", загальною площею 29,0 кв. м., літ. "АВ-1", загальною площею 32,50 кв. м., літ. "АК-2", загальною площею 172,40 кв. м., літ. "АИ-2", загальною площею 219,40 кв. м., розташовані за адресою: м. Харків, пров. Пластичний, буд. 9, а також вніс відомості про право приватної власності на вказаний об`єкт нерухомого майна за ТОВ "Харківський експериментальний завод".

Відповідно до витягу з Державного реєстру №117199349 від 15.03.2018 підставою виникнення права власності зазначено: технічні паспорти від 10.08.2016, видані ТОВ "Актуаль", договір оренди землі від 09.10.2007, укладений між Харківською міською радою та ТОВ "Харківський експериментальний завод", статут ТОВ "Харківський експериментальний завод" від 14.12.2009, довідка про присвоєння адреси №084/12/2016 від 12.12.2016, видана ТОВ "Актуаль".

Відповідно до матеріалів реєстраційної справи, для реєстрації права власності вказаного об`єкту нерухомого майна та права власності на нього, керівником ТОВ "Харківський експериментальний завод" державному реєстратору разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) надано вище зазначені документи, що стали підставою для прийняття державним реєстратором спірного рішення, а також, протокол загальних зборів ТОВ "Харківський експериментальний завод" від 01.11.2012, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань по даному підприємству.

Не подовшись з таким рішенням та вважаючи, що спірне рішення державного реєстратора №18346060 від 27.12.2016 винесено з порушеннями норм Закону та підлягає скасуванню, заступник керівника Харківської місцевої прокуратури №2 звернувся до суду в інтересах держави в особі Харківської міської ради.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕНЬ СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.07.2018, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.11.2018, позов задоволено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відповідачем при винесені рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №18346060 від 27.12.2016 не дотримано вимоги щодо прийняття рішень суб`єктами владних повноважень на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законами України, оскільки, в порушення вимог п. 42 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, при подачі документів з метою державної реєстрації об`єкту нерухомого майна, а саме, нежитлових будівель: літ. "АЗ-1", літ. "АЖ-1, літ. "АГ-1", літ. "АД-1", літ. "АЕ-1", літ. "АВ-1", літ. "АК-2", літ. "АИ-2", розташованих за адресою: м. Харків, провулок Пластичний, буд. 9, не надано до державного реєстратора документу, що належним чином підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.

ДОВОДИ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА КАСАЦІЙНУ СКАРГУ, ТА ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

В обґрунтування касаційної скарги третя особа ТОВ «Харківський експериментальний завод» посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, помилковість висновків, які не відповідають обставинам справи, що призвело до ухвалення помилкових судових рішень.

Зокрема покликається на те, що суди помилково розглянути справу в порядку адміністративного судочинства, оскільки спір, що розглядається, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, а має приватноправовий характер та підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Крім того покликається на те, що ні в позові, ні в судових рішеннях не доведено наяність підставі та доказів для захисту інтересів держави саме прокурором, не обґрунтовано підстави звернення до суду від імені суб`єкта владних повноважень, а саме Харківської міської ради, до компетенції якої віднесено відповідні повноваження.

Просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати та ухвалити нове, яким провадження у справі закрити.

Відзиву на касаційну скаргу до суду не надходило.

ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Вирішуючи справу по суті заявлених позовних вимог, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Проте такий висновок не ґрунтується на правильному застосуванні норм процесуального права

За правилами частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пунктів 1, 2, 7 частини 1 статті 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

За правилами пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Велика Палата Верховного Суду в постановах від 29.05.2019 (справа № 826/9341/17), від 19.06.2019 (справа №802/385/18-а), від 06.11.2019 (справа №826/3731/18), від 19.02.2020 (справа №1340/3580/18) неодноразово висловлювала правові позиції щодо правил віднесення спорів до адміністративної юрисдикції, які полягають в наступному:

"До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу (як правило майнового) конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів".

Натомість до юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого суб`єкта, а останній, відповідно, зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень (постанова Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №914/2006/17).

Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 04.09.2018 у справі №823/2042/16, якщо позивач не був заявником стосовно оскаржуваних ним реєстраційних дій, які були вчинені за заявою іншої особи, такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства та чи заявляються, окрім вимог про скасування оспорюваного рішення, запису в державному реєстрі прав, вимоги про визнання недійсними правочинів, на підставі яких прийнято оспорене рішення, здійснено оспорений запис.

При цьому, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що в зазначеній категорії справ вирішуються спори про цивільне право між особами, які вимагають скасування державної реєстрації, й особами, за якими зареєстровано право чи обтяження, а тому мають розглядатися судами господарської або цивільної юрисдикції залежно від суб`єктного складу сторін спору.

Зважаючи на те, що саме Велика Палата Верховного Суду є судом, уповноваженим вирішувати юрисдикційні спори, колегія суддів не має підстав не враховувати такий підхід .

Спір у справі, що розглядається, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки відповідач, приймаючи оскаржуване рішення про державну реєстрацію за ТОВ «Харківський експериментальний завод» права власності на об`єкти нерухомого майна, не мав публічно-правових відносин саме з позивачем, в інтересах якого фактично подано позов. Оскаржуване рішення про державну реєстрацію стосувалося реєстрації права іншої особи, а не позивача.

Виникнення спірних правовідносин у справі, що розглядається, зумовлено незгодою позивача з правомірністю набуття третьою особою у справі права власності на об`єкти нерухомого майна, що стало підставою для оскарження реєстрації права власності на це майно.

При цьому зі змісту позовних вимог та обставин, якими позивач їх обґрунтовує, вбачається, що спір у цій справі не пов`язаний із захистом прав Харківської міської ради, в інтересах якої подано позов, у сфері саме публічно-правових відносин, оскільки подання цього позову спрямоване на поновлення порушених, на думку позивача, прав Харківської міської ради, як власника земельної ділянки, на якій розташовані зареєстровані за третьою особою об`єкти нерухомості.

На переконання позивача, спірними діями державного реєстратора порушено інтереси громади міста Харкова, представником якої є Харківська міська рада, оскільки своїм рішенням державний реєстратор фактично легалізувала самочинне будівництво на території міста Харкова, яке проведено на земельній ділянці, яка перебуває в комунальній власності.

Крім того, порушено інтереси держави в особі Харківської міської ради щодо реалізації прав законного власника та розпорядника спірної земельної ділянки, отримання від неї корисних властовостей тощо, адже рішення Харківської міської ради про надання відповідної земельної ділянки у власність або в користування не приймалось.

Тобто предметом розгляду в цій справі є законність набуття третьою особою права власності на нерухоме майно, що свідчить про приватноправовий, а не публічно-правовий характер спірних правовідносин.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019 у справі №636/3748/17 та постановах Верховного Суду від 22.05.2018 у справі №821/2681/14, від 31.08.2018 у справі №2а-690/12/2670 та від 22.03.2019 у справі №2а-6888/10/1570, від 05.05.2023 від №826/6011/16.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

З огляду на суб`єктний склад учасників даної справи, колегія суддів приходить до висновку, що спірні правовідносини підлягають розгляду за правилами господарського судочинства.

За правилами частини третьої статті 19 КАС України адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

Відповідно до частини першої статті 354 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених статтею 19 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів касаційної скарги.

З огляду на зазначене, рішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню із закриттям провадження у справі.

Відповідно до статті 239 КАС України позивачі мають право протягом десяти днів з дня отримання ним цієї постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 354, 356, 359 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківський експериментальний завод" - задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.07.2018 та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.11.2018 - скасувати.

Провадження у справі №820/3119/18 за позовом Заступника керівника Харківської місцевої прокуратури №2 в особі Харківської міської ради до державного реєстратора відділу Державної реєстрації Харківської районної державної адміністрації Харківської області, треті особи: Департамент містобудування, архітектури та генерального плану Харківської міської ради, Товариство з обмеженою відповідальністю "Актуаль", Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківський експериментальний завод" про скасування рішення,- закрити.

Протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови позивач вправі звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

А.А. Єзеров

В.М. Кравчук