Справа № 140/16956/21
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2023-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення заяви

02 жовтня 2023 року ЛуцькСправа № 140/16956/21
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

судді Смокович В. І., одержавши заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 15 березня 2022 року, яке набрало законної сили 15 квітня 2022 року, у цій справі позов задоволено; визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області провести з 28 липня 2021 року нарахування та виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із Законом про Державний бюджет на відповідний рік).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 24 червня 2021 року, яке набрало законної сили 27 липня 2021 року визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 з 29 жовтня 2020 року підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, яка проживає на території радіоактивного забруднення у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити ОСОБА_1 з 29 жовтня 2020 року нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, яка проживає на території радіоактивного забруднення у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно з Законом про Державний бюджет на відповідний рік).

ОСОБА_1 звернулася до суду у порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), з заявою про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 15 березня 2022 у справі № 140/16956/21, а саме:

- визнати протиправним нарахування Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області суми заборгованості за період з 28.07.2021 по 31.03.2023 у меншому розмірі ніж передбачено Законом Про державний бюджет України на Відповідний рік та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області нарахувати позивачу підвищення до пенсії відповідно до статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням зміни мінімальної заробітної плати/розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на відповідний календарний рік з урахуванням зміни такого розміру протягом відповідного року;

- присудити негайне виконання рішення суду у справі № 140/16956/21 в межах стягнення за період з 28.07.2021 по 31.03.2023 з урахуванням змін мінімальної заробітної плати/розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на відповідний календарний рік з урахуванням зміни такого розміру протягом відповідного року;

- визнати протиправними дії Головного управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області, вчинені на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 15 березня 2022 у справі № 140/16956/21 після набрання ним законної сили щодо перерахунку та виплати позивачу пенсії рішенням від 26 травня 2023 року № 57, яким обмежено нарахування та виплату підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, яка проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», враховуючи прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законодавством на 01 січня 2021 року, а не мінімальної зарплати станом на 01 січня календарного року виплати пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону неналежного виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 24 червня 2021 року після набрання ним законної сили в частині здійснення перерахунку позивачу пенсії рішенням від 26 травня 2023 року № 57, яким обмежено нарахування та виплату підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, яка проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», враховуючи розмір мінімальної заробітної плати, встановлений законодавством на 01 січня календарного року виплати пенсії, з урахуванням змін такої протягом календарного року;

- встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України у Волинській області строк для надання Волинському окружному адміністративному суду відповіді щодо вжитих заходів;

- постановити окрему ухвалу у даному питанні.

Заява підлягає поверненню заявнику з таких мотивів та підстав.

Відповідно до частини першої статті КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Частиною другою статті 383 КАС України визначено, що у такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

Згідно із частиною третьою статті 383 КАС України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом. До заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи.

Частиною четвертою статті 383 КАС України передбачено, що заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

Відповідно до частини п`ятої статті 383 КАС України у разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 09 грудня 2021 року у справі №9901/235/20 сформувала правовий висновок, згідно з яким стаття 383 КАС України передбачає можливість звернутися до суду із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. Ця стаття є останньою в розділі IV КАС України Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах і містить чіткі вимоги до такої заяви, строк звернення, порядок її розгляду та наслідки невідповідності вимогам заяви. Зі змісту цієї статті випливає, що як крайній захід для захисту прав особи позивача, на користь якої ухвалене рішення суду, закон встановив можливість звернення до суду з відповідною заявою. Перед тим як подати таку заяву, стягувач має використати всі можливі засоби для виконання судового рішення. Зокрема, наявність рішення суду, яке набрало законної сили, зобов`язує суб`єкта владних повноважень здійснити його виконання. У випадку, коли боржник добровільно не виконує рішення суду, стягувач має вчинити дії для виконання рішення суду в примусовому порядку відповідно до вимог Закону України Про виконавче провадження, і тільки після того, як стягувач використав усі можливості для примусового виконання рішення суду, а воно залишається не виконаним, тоді в такої особи виникає право звернутися до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України.

Велика Палата звернула увагу, що визначені вимоги до заяви, яка подається відповідно до статті 383 КАС України, зокрема надання інформації про день пред`явлення виконавчого листа до виконання та інформації про хід виконавчого провадження, не є формальними вимогами, а навпаки є важливою інформацією, яка дає можливість суду визначити, чи не є передчасним звернення стягувача до суду із такою заявою.

Виходячи з наведених вище норм, звернення до суду із заявою відповідно до статті 383 КАС України можливе за умови перебування виконавчого документа на примусовому виконані в органах державної виконавчої служби.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 21 березня 2019 року у справі №805/1458/17-а та від 27 червня 2019 року у справі №807/220/18.

Отже, звернення рішення суду до примусового виконання, є обов`язковою передумовою для подання заяви у порядку статті 383 КАС України, оскільки повноваження щодо вчинення дій щодо примусового виконання рішення суду, в тому числі і щодо перевірки його виконання, належать передусім до виконавців, а звернення до суду в порядку статті 383 КАС України є виключною мірою, якщо позивачем було вичерпано усі можливі механізми на стадії примусового виконання рішення суду.

Водночас, заявник, звертаючись із заявою в порядку статті 383 КАС України, в частині зобов`язання пенсійного органу вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні рішення Волинського окружного адміністративного суду від 24 червня 2021 року по справі № 140/4688/21 не надала доказів звернення до виконання цього рішення суду. Натомість заявником долучено до матеріалів заяви постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження ВП № 70843494 від 27 січня 2023 року, яке відкрито на підставі іншого рішення Волинського окружного адміністративного суду від 15 березня 2022 року по справі № 140/16956/21.

При здійсненні судового контролю за виконанням рішення суду в порядку статті 383 КАС України, обов`язково підлягають з`ясуванню вимоги виконання судового рішення у примусовому порядку, а також невиконання, або неналежного виконання відповідачем судового рішення у добровільному порядку.

Таким чином суд вважає, що подана заява, за відсутності інформації про хід виконавчого провадження по справі № 140/4688/21, в тому числі і щодо перевірки його виконання, не відповідає вимогам пункту 8 частини другої статті 383 КАС України.

Відповідно до частини другої пункту 5 статті 383 КАС України у разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

Крім того, в заяві, поданій в порядку статті 383 КАС України, на виконанні рішення Волинського окружного адміністративного суду по справі № 140/16956/21 від 15 березня 2022 року, ОСОБА_1 просить визнати протиправним нарахування відповідачем суми заборгованості за період з 28.07.2021 по 31.03.2023 у меншому розмірі ніж передбачено Законом Про державний бюджет України на відповідний рік та зобов`язати відповідача нарахувати позивачу підвищення до пенсії відповідно до статті 39 Закону № 796-XII з урахуванням зміни мінімальної заробітної плати/розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на відповідний календарний рік з урахуванням зміни такого розміру протягом відповідного року.

Зміст вимог, які заявник заявляє при подачі заяви в порядку статті 383 КАС України, слід розуміти як дію суду, про вчинення якої позивач вимагає ухвалити судове рішення, що спрямована на задоволення певної матеріально-правової вимоги. Зміст та обсяг порушеного права та виклад обставин, якими воно підтверджується, в кожному конкретному випадку можуть бути різними, але поряд з цим принаймні на рівні формулювання викладу їх змісту мають бути достатніми, щоб визначити предмет спору, його юрисдикційну належність, характер вимог, часові рамки події порушення, нормативне регулювання спірних відносин, а також обставини, за яких можна ухвалити одне із обов`язкових процесуальних рішень, пов`язаних із визнанням заяви прийнятною/неприйнятною.

З аналізу вказаних ОСОБА_1 вимог у заяві поданій в порядку статті 383 КАС України, суд не вбачає можливим встановити, які права позивача, на її думку, були порушені відповідачем при виконанні рішення суду по справі № 140/16956/21, а саме яка розрахункова величина, на думку позивача, повинна застосовуватись до доплати до пенсії (прожитковий мінімум для працездатних осіб чи мінімальна заробітна плата).

Поміж іншого, ОСОБА_1 , звертаючись до суду з заявою відповідно до статті 383 КАС України ставить питання про негайне виконання рішення суду по справі 140/16956/21, що урегульовано іншими процесуальними нормами, зокрема статтею 371 КАС України, що є недоліком заяви, поданої в порядку статті 383 КАС України.

Суд зазначає, що стаття 383 КАС України не передбачає можливості залишення заяви без руху, а визначає єдиний можливий варіант дій суду - повернення заяви (частина п`ята статті 383 КАС України).

Враховуючи, що заява у порядку статті 383 КАС України подана без додержання вимог цієї статті, суд дійшов висновку про повернення такої заяви заявнику відповідно до частини п`ятої статті 383 КАС України.

Керуючись статтями 248, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , подану в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, про визнання протиправними дій відповідача на виконання рішення суду в адміністративній справі № 140/16956/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 КАС України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя В.І. Смокович