Справа № 240/12582/23
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2023-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2023 року м. Житомир

справа № 240/12582/23

категорія 112030300

Житомирський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Горовенко А.В.,

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні суду за адресою: 10014, місто Житомир, вул. Мала Бердичівська, 23, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області про визнання відмови неправомірною, зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просить:

- визнати протиправною відмову Коростенської районної державної адміністрації у видачі довідки про період проживання на забрудненій території (фактичне проживання на день аварії на ЧАЕС);

- зобов`язати Коростенську районну державну адміністрацію видати довідку встановленого зразку про період проживання на забрудненій території (фактичне проживання) у с.Можари, Коростенського (Овруцького) району, Житомирської області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що має право на отримання довідки згідно з додатком 6 до порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2018 року №551. Позивач звернулась із заявою до УСП Коростенської РДА про видачу довідки для підтвердження статусу потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи та відповідно видачі посвідчення.

Проте, у відповідь на звернення отримала від відповідача лист, відповідно до змісту якого відмовлено у видачі вказаної довідки.

Відповідно до ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 16.05.2023 провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Коростенська районна державна адміністрація 08.06.2023 надіслала до суду відзив на позовну заяву за вх.№40228/23, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своєї правової позиції зазначає, що довідка-додаток №6 видається лише за наявності підтвердження проживання (реєстрації) в населеному пункті, а саме, довідки про час проживання сільської або селищної ради, підставою для видачі якої є погосподарська книга. Підстав для видачі позивачу довідки-додатка №6 для підтвердження статусу потерпілої від наслідків Чорнобильської катастрофи не має.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4ст.243 КАС України, з врахуванням положеньст.263 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулась до Житомирської обласної державної адміністрації із заявою від 26.01.2021 про видачу їй посвідчення 3 категорії згідно діючого законодавства. В свою чергу на вказаній заяві міститься номер вхідної кореспонденції - 468/10 від 08.02.2023 та штамп отримання вказаної заяви апаратом Коростенської районної державної адміністрації вх.№88/13 16.02.2023.

Листом від 17.02.2023 відповідач зазначив, що враховуючи довідки, видані виконавчим комітетом Словечанської сільської ради Коростенського району Житомирської області, в якій надана інформація щодо проживання та навчання позивача в зоні гарантованого добровільного відселення, підстав для видачі довідки-додатка встановленого зразка немає.

Вважаючи таку відмову протиправною, а свої права та інтереси порушеними, позивач звернулась до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами суд зазначає наступне.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-XII (далі - Закон №796-ХІІ).

Відповідно до п.3 ст.11 Закону №796-ХІІ, до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення не менше трьох років.

Cтаттею 14 Закону №796-ХІІ встановлено, що особи, постійно проживали на територіях зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або які за станом на 1 січня 1993 року прожили у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років та відселені або самостійно переселилися з цих територій, відносяться до категорії 3.

Згідно з ч.3 ст.15 Закону №796-ХІІ, підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях.

Відповідно до ч.4 ст.15 Закону №796-ХІІ, видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Таким чином, за приписами Закону №796-ХІІ, видача довідок про період проживання на територіях радіоактивного забруднення належить до компетенції органів місцевого самоврядування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 №551 затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян (далі - Порядок №551).

Відповідно до абз.5 п.6 Порядку №551, потерпілим від Чорнобильської катастрофи (не віднесеним до категорії 2), які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або які станом на 1 січня 1993 р. прожили в зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років та відселені або самостійно переселилися з цих територій, і таким, що постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення, за умови, що вони станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а в зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, віднесеним до категорії 3, видаються посвідчення "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" (категорія 3) серії Б зеленого кольору.

Пунктом 11 Порядку №551 передбачено, що посвідчення видаються уповноваженими органами за місцем проживання (реєстрації) особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, утворених уповноваженими органами.

Посвідчення видаються:

- особам, які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або які станом на 1 січня 1993 р. прожили в зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років та відселені або самостійно переселилися з цих територій, - на підставі довідки встановленого зразка (додаток 5);

- особам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали чи постійно навчалися в зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а в зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, - посвідчення видаються на підставі довідки встановленого зразка (додаток 6).

Тобто, факт проживання особи на території зони гарантованого добровільного відселення засвідчує довідка органу державної влади чи органу місцевого самоврядування.

Така позиція суду узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постановах від 27.03.2019 у справі №569/7589/17 (№14-560цс18), від 10.04.2019 у справі №162/760/17 (№14-550цс18) та постанові Верховного Суду від 06.05.2020 у справі №381/3359/17 (№61-16015св18), які є обов`язковими для врахування судом в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України.

З огляду на вказане, довідка за формою, встановленою додатком 5 та 6, є документом, необхідним для вирішення питання щодо встановлення особі, яка постійно проживає в зоні гарантованого добровільного відселення, статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи та видачі їй відповідного посвідчення "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи".

Разом з тим, нормами Порядку №551 не врегульовано питання про те, до компетенції якого органу віднесені повноваження на видачу вищезазначеної довідки. Однак, дослідивши під час розгляду справи форму довідки про проживання на території радіоактивного забруднення, суд встановив, що форма цієї довідки передбачає, що її видає відповідна державна адміністрація, а посадовою особою, яка її підписує таку довідку - є заступник голови цієї державної адміністрації.

Відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Українською РСР від 23.07.1991 №106, с.Можари Коростенського (Овруцького) району Житомирської області віднесено до зони гарантованого добровільного відселення.

Матеріали справи свідчать, що згідно з довідкою виданою виконавчим комітетом Словечанської сільської ради Коростенського району Житомирської області від 12 січня 2023 року № 37, ОСОБА_1 зареєстрована та постійно проживала у с.Можари Коростенського (Овруцького) району Житомирської області з 10 квітня 1990 року по 07 лютого 1992 року; з 28 травня 1992 року по 21 серпня 1993 року.

Згідно з довідкою, виданою виконавчим комітетом Словечанської сільської ради Коростенського району Житомирської області від 23 січня 2023 року №119, ОСОБА_1 проживала без реєстрації у АДРЕСА_1 з 26 квітня 1987 року по 31 листопада 1987 року; з 08 лютого 1992 року по 27 травня 1992 року.

Відповідно до довідки, виданої Можарівським ліцеєм Словечанської сільської ради Коростенського району Житомирської області від 23 січня 2023 року №65, ОСОБА_1 навчалася в Можарівській ЗОШ з 26 квітня 1987 року по 31 листопада 1987 року.

Таким чином, надані позивачем докази підтверджують факт та період проживання та навчання позивача, станом на 01.01.1993 не менше 3 років, у населеному пункті, що належить до зони гарантованого добровільного відселення, що дає право позивачу на отримання довідки встановленого зразка, передбаченого Порядком №551, яка необхідна для виготовлення посвідчення потерпілого внаслідок аварії на ЧАЕС.

Суд зазначає, що в силу вимог ст.15 Закону №796-ХІІ, підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи є довідка про період проживання на території гарантованого добровільного відселення.

Водночас, під час розгляду справи судом безспірно встановлено, що Коростенською районною державною адміністрацією Житомирської області розглянуло заяву ОСОБА_1 (вх.№468/10 від 08.02.2023 та вх.№88/13 від 16.02.2023) про видачу їй довідки за формою Порядку №551, по суті та прийнято рішення, оформлене листом від 17.02.2023 №02-13/69, про відсутність підстав для видачі такої довідки, у зв`язку з не підтвердженням факту її проживання (реєстрації) в населеному пункті, що відноситься до зони гарантованого добровільного відселення, станом на 01 січня 1993 року не менше трьох років.

З огляду на викладене, позивач проживала на території гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 не менше трьох років, що підтверджується довідкою №37 від 12.01.2023.

Відтак, суд вважає, що у Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області відсутні підстави для відмови у видачі позивачу довідки про період її проживання на території гарантованого добровільного відселення.

Відповідно до системного аналізу наведених правових норм та долучених до матеріалів справи доказів, суд дійшов висновку, що Коростенська районна державна адміністрація Житомирської області зобов`язана видати довідку, що підтверджує факт проживання позивача на території зони гарантованого добровільного відселення.

Таким чином, з метою захисту порушених прав позивача, суд вважає за можливе зобов`язати відповідача на підставі первинних облікових (реєстраційних) документів органу місцевого самоврядування видати довідку, яка підтверджує факт проживання позивача на території гарантованого добровільного відселення, а саме в с.Можари Коростенського району, Житомирської області, станом на 01.01.1993 не менше трьох років.

Приписами ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 6-9, 32, 77, 90, 139, 205, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідн. номер НОМЕР_1 ) до Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області (вул.Грушевського, 60/2, м.Коростень, Житомирська область, 11500, ) про визнання відмови неправомірною, зобов`язання вчинити дії, - задовольнити.

Визнати протиправною відмову Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області, оформлену листом від 17.02.2023, у видачі ОСОБА_1 довідки за формою, передбаченою Порядком видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2018 року №551.

Зобов`язати Коростенську районну державну адміністрацію Житомирської області, видати ОСОБА_1 довідку за формою, встановленою Порядком видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 №551, яка підтверджує проживання ОСОБА_1 на території гарантованого добровільного відселення, а саме в с.Можари Коростенського (Овруцького) району, Житомирської області, станом на 01.01.1993 не менше трьох років.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі розміром 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 (шістдесят) коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено в повному обсязі 04 жовтня 2023 року.

Суддя А.В. Горовенко