Справа № 461/2707/22
Суддя: Радченко В. Є.
Дата ухвалення: 2023-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №461/2707/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2023 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

у складі:

головуючого судді Радченка В.Є.,

за участю:

секретаря судового засідання Штогрина В.-Н.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (адреса: 80670, Львівська обл., Золочівський р-н., с. Яблунівка, паспорт НОМЕР_1 ) до Львівської митниці (адреса: м. Львів, вул. Костюшка Т., буд. 1, ) про скасування постанови в справі про порушення митних правил, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Львівської митниці Державної митної служби України про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил.

Свої вимоги мотивує тим, що постановою від 29.03.2022 р. у справі про порушення митних правил № 0093/20900/22 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 481 Митного Кодексу України. Вказану постанову вважає незаконною та такою, що винесена без достатніх правових підстав. Оскільки постанову від 29.03.2022 р. позивач отримав лише 19.05.2022 року, просить поновити строк на подання позовної заяви.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 06.06.2022 р. у справі відкрито провадження.

14.06.2022 р. на адресу Галицького районного суду м. Львова надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю.

Позивач в судове засідання не з`явився. Останній належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду шляхом надіслання смс-повідомлення, що підтверджується довідкою про доставку SMS, та через оголошення, яке розміщене на сайті Галицького районного суду м.Львова. В матеріалах справи міститься заява позивача про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Належним чином направлялось повідомлення про день, час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки за адресою місцезнаходження. Подав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, керуючись принципами верховенства права та законності, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні доказів в їх сукупності, які є у справі, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади і їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень і в спосіб, передбачений Конституцією і законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як встановлено з матеріалів справи, 17.01.2022 року о 12 год. 10 хв., в зону митного контролю пункту пропуску «Рава-Руська» Львівської митниці, заїхав транспортний засіб марки «OPEL INSIGNIA», номер кузову НОМЕР_2 , реєстраційний номерний знак Республіки Польща - НОМЕР_3 , який прямував у напрямку «виїзд з України» під керуванням громадянина України ОСОБА_1 .

До митного контролю громадянином України ОСОБА_1 було подано контрольний талон для проходження по зеленому коридору, митну декларацію, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 22.12.2021, паспорт громадянина України НОМЕР_5 від 05.07.2016 року, виданий органом 4601.

В ході митного контролю було встановлено, що ОСОБА_1 25.12.2021 року було ввезено на митну територію України через пункт пропуску «Смільниця» Львівської митниці транспортний засіб марки «ОРEL INSIGNIA», номер кузову НОМЕР_6 , реєстраційний номерний знак Республіки Польща - НОМЕР_3 , з метою особистого користування в режимі «тимчасове ввезення до 60 днів», під письмове зобов`язання про зворотнє вивезення від 25.12.2021 № UA209080/2021/2316, згідно якого зобов`язувався вивезти зазначений транспортний засіб у термін до 30.12.2021 року.

Нормами ст. 108 МК України визначено, що строк тимчасового ввезення товарів встановлюється митним органом в кожному конкретному випадку, а також те, що попередньо встановлений строк може бути продовжений за письмовою заявою власника цих товарів.

Згідно норм ч. 4 ст. 380 МК України громадяни-резиденти, які перебувають на тимчасовому консульському обліку в консульській установі України за кордоном, мають право тимчасово ввозити на митну територію України під письмове зобов`язання про зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, один транспортний засіб особистого користування, що класифікується за товарною позицією 8703 (крім товарної підпозиції 8703 10 ) згідно з УКТ ЗЕД, та причіп до нього, що класифікується за товарною підпозицією 8716 10 згідно з УКТ ЗЕД (за умови ввезення разом із транспортним засобом), на строк, що не перевищує 60 днів протягом одного календарного року (який може бути як безперервним, так і з перервами), без сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів. Зазначені транспортні засоби можуть бути тимчасово ввезенi на митну територію України за умови подання митному органу документів, що підтверджують право власності громадянина на такі транспортні засоби та їх реєстрацію на території відповідної країни.

Згідно норм ч. 6 ст. 380 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Згідно норм п. 57 ч. 1 ст. 4 МК України товари - будь-які рухомі речі, у т.ч. ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення).

Таким чином, позивач станом на 17.01.2022 перевищив строк тимчасового ввезення транспортного засобу марки «OPEL INSIGNIA», номер кузову НОМЕР_7 , реєстраційний номерний знак Республіки Польща - НОМЕР_3 на митну територію України більше ніж на десять діб, але не більше ніж на двадцять діб.

У своїй позовній заяві ОСОБА_1 стверджує, що вчасно не вивіз вказаний транспортний засіб у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, про що повідомив працівників митниці та надав довідку, видану Буською центральною районною лікарнею.

Однак такі доводи позивача не знайшли свого підтвердження, оскільки матеріали справи не містять доказів, що на момент перетину кордону позивач подав митному органу будь-які документи, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених статтею 460 Митного кодексу Українию

Окрім цього, матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_1 звертався з повідомленням, у відповідності до ст. 192 МК України, до найближчого митного органу про обставини події (аварії або дії обставин непереборної сили).

У своїй позовній заяві ОСОБА_1 також вказує, що його не повідомляли про розгляд справи про порушення митних правил, яка була призначена на 29.03.2022, що позбавило останнього надати пояснення з приводу складеного протоколу про порушення митних правил та надати відповідні докази.

Такі доводи позивача спростовуються долученим до відзиву рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, згідно якого ОСОБА_1 16.03.2022 року отримав листа з повідомленням про розгляд справи о 10:00 год. 29.03.2022 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач на заплановану дату розгляду справи до Львівської митниці не з`явився, причин неявки не повідомив, будь-яких пояснень та доказів не надав.

Посилання позивача на відсутність в його діях складу порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 481 МК України, є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

Вбачаючи в діях позивача наявність ознак порушення митних правил, вважаю, що стосовно нього правомірно 17.01.2022 року було складено протокол про порушення митних правил № 0093/20900/22 та 29.03.2022 року постановою № 0093/20900/22 визнано винним у вчиненні порушенення митних правил, передбаченого ч.3 ст.481 МК України.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього кодексу.

Позивачем до позовної заяви не долучено жодного доказу на підтвердження своєї невинуватості у зафіксованому в протоколі про порушення митних правил № 0093/20900/22 правопорушенні.

За таких обставин суд приходить до висновку, що постанова Львівської митниці від 29.03.2022 р. у справі про порушення митних правил № 0093/20900/22, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.481 МК України є законною, ухваленою повноважною особою в межах санкції даної статті.

З аналізу вищевикладеного вбачається, що в діях ОСОБА_1 наявний склад порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.481 МК України.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

Щодо вимоги позивача про поновлення строку на подання позовної заяви про скасування постанови в справі про порушення митних правил, суд вважає, що такий слід поновити з наступних підстав.

Згідно з ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.1 ст.121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як вбачається з матеріалів справи, постанову від 29.03.2022 р. у справі про порушення митних правил № 0093/20900/22 ОСОБА_1 отримав лише 149.05.2023 року.

Суд вважає, що обставина пропущення строку позовної давності є поважною, тому строк для звернення до суду з позовною заявою слід поновити.

Згідно з ст. 139 КАС України, судові витрати належить залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст.2, 6, 73, 77, 90, 139, 205, 241-246, 255, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з адміністративним позовом.

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (адреса: 80670, Львівська обл., Золочівський р-н., с. Яблунівка, паспорт НОМЕР_1 ) до Львівської митниці (адреса: м. Львів, вул. Костюшка Т., буд. 1, ) про скасування постанови в справі про порушення митних правил.

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.Є. Радченко