Справа № 280/3877/23
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2023-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

02 жовтня 2023 року Справа № 280/3877/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сацького Р.В. розглянувши в письмовому проваджені за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом: ОСОБА_1 до Новоолександрівської сільської ради Запорізького району, Запорізької області про визнання дій неправомірними та зобов`язати вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

08 червня 2023 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - Позивач) до Новоолександрівської сільської ради Запорізького району, Запорізької області (далі- Відповідач ) в якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати розпорядження сільського голови Новоолександрівської сільської ради від 02.03.2023 № 42 від «Про встановлення надбавки за вислугу років посадовими особами та службовими особами апарату та самостійних виконавчих органів Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької області»;

- зобов`язати Новоолександрівську сільську раду Запорізького району Запорізької області врахувати до стажу держаної служби ОСОБА_1 , період проходження служби в органах внутрішніх справ з 28.08.2013 по 03.03.2017, а саме час перебування на посаді курсанта Національної академії внутрішніх справ;

- зобов`язати Новоолександрівську сільську раду Запорізького району Запорізької області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 щомісячну надбавку за вислугу років з урахуванням стажу (вислуги років);

- допустити рішення до негайного виконання.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 04.08.2021 вона була прийнята на посаду начальника Служби у справах дітей Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької області з присвоєнням 13 рангу, шостої категорії посадової особи органу місцевого самоврядування. Під час виконання своїх обов`язків, позивачу стало відомо, що її стаж державної станом на 01.03.2023 становить 5 років 11 місяців 1 день. Не погоджуючись з таким розрахунком свого стажу, позивач звернулась з доповідною запискою до відповідача, щодо перерахунку стажу державної служби, а саме: зарахування періоду проходження служби в органах внутрішніх справ з 28.08.2013 по 03.03.2017, а саме час перебування на посаді курсанта Національної академії внутрішніх справ. 26.04.2023 позивач отримала службового листа від працівника з кадрової роботи, з вказівкою та посиланням на Методику щодо зарахування (включення) до стажу державної слyжби перiодiв роботи (служби) колишнiх працiвникiв i осiб рядового та начальницького складу органiв внутрiшнiх справ, законами України « Про освіту», «Про вищу освіту», «Про державну службу», «Про міліцію» включення часу навчання осiб у навчальних закладах до стажу державної служби не передбачено,крім випадків, визначених нормативно-правовими актами. Час навчання студентів (слухачів), курсантів, аспірантів (ад`ютантів) та докторантів у навчальних закладах МВС України не включається до стажу державної служби. 24.05.2023 розпорядженням сільського голови № 10-к «Про перерахунок надбавки за вислугу років начальнику Служби у справах дітей Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької області» позивачу було перераховано вислугу років з початку прийняття на роботу та проведено виплати частинами до липня 2023 року. 16.05.2023 звільнена з зайнятої посади за власним бажанням у зв`язку з доглядом за дитиною до досягнення нею 14 річного віку, згідно ст..38 КЗпПУ та проведено остаточний розрахунок. Позивач вважає, що прийнятим рішенням, а саме: розпорядженням сільського голови Новоолександрівської сільської ради від 02.03.2023 № 42 від «Про встановлення надбавки за вислугу років посадовими особами та службовими особами апарату та самостійних виконавчих органів Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької області», відповідач порушив її законні права та інтереси, оскільки воно ґрунтується на безпідставних мотивах і не відповідає критеріям правомірності, а тому є протиправним та підлягає скасуванню. Тому, позивач змушена звернутись до суду з позовною заявою про захист своїх прав.

Справі за цією позовною заявою присвоєно № 280/3877/23 та за результатами автоматизованого розподілу справу передано для розгляду судді Сацькому Р.В.

Ухвалою суду від 12.06.2023 відкрито провадження у адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), за наявними у справі матеріалами; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву (у разі заперечення проти позовної заяви) протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.

Відповідачем, надано до суду письмовий відзив на позовну заяву. В якому заперечує проти вчинення уповноваженими особами відповідача протиправних дій, та обґрунтовує свою позицію наступним. Позивач просить суд скасувати розпорядження сільського голови Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 02.03.2023 «Про встановлення надбавки за вислугу років посадовим особам та службовим особам апарату самостійних виконавчих органів Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької області», який є індивідуальним актом та стосується прав і інтересів осіб визначених в ньому, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк. Тому, строк для можливості оскарження даного розпорядження голови вже минув, бо його дія закінчилась його фактичним виконанням. Крім цього, позивач має стаж служби в поліції 7 років 10 місяців 10 днів та 1 рік 9 місяців 12 днів в органі місцевого самоврядування, отже 9 років 7 місяців 22 дні, тому відповідачем не порушено її права на надбавку за вислугу років у розмірі 15 %. Період навчання позивача в Національній академії внутрішніх справ з 28.08.2013 по 03.03.2017 відповідачем не зарахований у відповідності з вимогами законодавчих актів України. Тому вважає, що в діях відповідача не вбачається порушення законодавства, з таких підстав, адміністративний позов є не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, з огляду на це відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним уважається строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини 5 статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь - якої зі сторін про інше.

Згідно з частиною 4 статті 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з частини 4 статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України. Що підтверджується копією ІD паспорта НОМЕР_1 , виданого органом 2312 від 03.10.2018, та довідкою про внесення відомостей до ЄДДР № від 13.08.2019, які додані до справи, ОСОБА_2 03.03.2017 здобула кваліфікацію: бакалавр права - ступінь вищої освіти бакалавр напрям підготовки «Правознавство» в Національній академії внутрішніх справ. Форма навчання - денна, період навчання 01.09.2013 - 03.03.2017. На підтвердження позивачем надані копія диплому НОМЕР_2 від 03.03.2017 та копія додатку до диплома.

ОСОБА_1 31.05.2019 здобула кваліфікацію: ступінь вищої освіти магістр спеціальність « Право», спеціалізація Слідча діяльність за освітньою програмою: «Керівники та професіонали у галузі правознавства та правоохоронної діяльності» в Національній академії внутрішніх справ. Форма навчання - заочна, період навчання 30.08.2017 - 31.05.2019. На підтвердження позивачем надані копія диплому НОМЕР_3 від 31.05.2019 та копія додатку до диплома.

В трудовій книжці НОМЕР_4 ОСОБА_2 містяться відомості з 28.08.2013 по 09.07.2021 навчання та служба в органи внутрішніх справ та Національній поліції; з 04.08.2021 по 16.05.2023 в Новоолександрівській сільській раді на посаді начальника Служби у справах дітей. Копія якої надана позивачем до справи.

Крім цього, позивачем надана копія витягу з наказу № 312 о/с від 08.07.2021 по особовому складу про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за п. 7 ч. 1 ст. 77 ЗУ «Про Національну поліцію» та копію послужного списку особистий № 0091498 ( ОСОБА_3 , в яких міститься інформація про навчання та проходження служби позивачем в органах внутрішніх справ та Національній поліції.

04.08.2021 ОСОБА_1 прийнята на посаду начальника Служби у справах дітей (структурний підрозділ) Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, як таку, що 24.06.2021 успішно пройшла конкурсний відбір. Присвоєно ОСОБА_1 13 ранг шостої категорії посадової особи органу місцевого самоврядування. Що підтверджується копією Наказу № 17-к від 03.08.2021 про прийом на роботу, який долучений позивачем до матеріалів справи.

02.03.2023 з метою встановлення щомісячної надбавки за вислугу років посадовим особам та службовцям Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької області сільським головою ОСОБА_4 прийняте розпорядження № 42 від 02.03.2023 про встановлення надбавки за вислугу років посадовим особам та службовцям апарату та самостійних виконавчих органів Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької області.

Текст Розпорядження містить «ЗОБОВ`ЯЗУЮ:

ВСТАНОВИТИ та ЗАТВЕРДИТИ інформацію про стаж державної служби та служби в органах місцевого самоврядування посадових осіб та службовців апарату самостійних виконавчих органів Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, який дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років станом на 01 березня 2023 року (додається)».

Копія розпорядження надана позивачем до матеріалів справи.

Інформація, яка є додатком до розпорядження № 42 від 02.03.2023 містить в собі дані про те, що ОСОБА_1 має 13 ранг 6 категорії, є начальником Служби у справах дітей, має стаж державної служби та служби в органах місцевого самоврядування станом на 01.03.2023 5 років 11 місяців 1 день; розмір надбавки станом на 01.03.2023 становить 15%. Інформація підписана сільським головою. Копія інформації додана позивачем до справи.

Крім цього, 26.04.2023 розпорядженням № 10-к про перерахунок надбавки за вислугу років начальнику Служби у справах дітей Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької області « ОСОБА_1 надбавку за вислугу років з початку прийняття на роботу станом на 04.08.2021, залежно від стажу служби для її виплати 3 роки 11 місяців 5 днів: у розмірі 10 % до посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг з 04.08.2021 по 30.09.2022; у розмірі 15 % до посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг з 01.10.2022 по 28.02.2023». Підставою такого перерахунку став лист Національного агентства України з питань державної служби у Дніпропетровській та Запорізькій областях «Про надання роз`яснення щодо зарахування до стажу державної служби періодів (служби) навчання у навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України від 11.04.2023 № 54/11-4/23. Копія розпорядження долучена позивачем до матеріалів справи.

16.05.2023 позивач звільнена з зайнятої посади за власним бажанням у зв`язку з доглядом за дитиною до досягнення нею 14 річного віку, згідно ст. 38 КЗпПУ та проведено остаточний розрахунок, про що винесено розпорядження № 13-к від 15.05.2023 про звільнення ОСОБА_1 , яке міститься в матеріалах справи.

Відповідно до повідомлення про нарахування суми, належні працівникові при звільненні № 2 від 16.05.2023 позивачу при звільненні нараховані всі виплати та заборгованості на початок місяця не міститься. Повідомлення вручено позивачці 16.05.2023 під особистий підпис. Копія повідомлення додана до матеріалів справи

Таким чином, не погоджуючись із такими діями відповідача, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним відносинам, суд виходить з того, що відповідно до статті 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією в межах і відповідно до законів України.

Зокрема, статтею 8 Конституції України в Україні встановлено, що в країні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Крім цього, правовідносини, які виникли між сторонами у даній справі регулюються законами України та підзаконними нормативними актами.

Тому вивчивши письмові докази, суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 43 Конституції України: кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно - технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб.

Використання примусової праці забороняється. Не вважається примусовою працею військова або альтернативна (невійськова) служба, а також робота чи служба, яка виконується особою за вироком чи іншим рішенням суду або відповідно до законів про воєнний і про надзвичайний стан.

Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Використання праці жінок і неповнолітніх на небезпечних для їхнього здоров`я роботах забороняється. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Так, при досліджені записів трудової книжки ОСОБА_2 НОМЕР_4 , та диплому про вищу освіту НОМЕР_2 від 03.03.2017 з додатком до нього, а також, послужного списку № 0091498 (Білка) ОСОБА_1 , судом встановлено, що з 28.08.2013 по 03.03.2017 позивач здобувала вищу освіту в Національній академії внутрішніх справ за денною формою навчання, була курсантом, та мала спеціальні звання: рядовий міліції, молодший сержант міліції, капрал поліції, лейтенант поліції.

Враховуючи даний факт, який є сталим і ні ким не оспорюється, суд зазначає, що відповідно до пункту 1 Положення про вищий заклад освіти Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 14.02.2008 № 62 (далі - Положення) вищі навчальні заклади Міністерства внутрішніх справ України (далі - МВС) є державними навчальними закладами, які підпорядковані МВС, засновані і діють згідно із законодавством України, реалізовують відповідно до наданої ліцензії (ліцензій) освітньо - професійні програми підготовки фахівців за певними освітньо -кваліфікаційними рівнями, забезпечують навчання, виховання та професійну підготовку осіб з урахуванням нормативних вимог у галузі вищої освіти з метою задоволення освітніх потреб особи, суспільства і держави, а також здійснюють наукову і науково - технічну діяльність.

Також, пунктом 1.3. Положення встановлено, що основною метою діяльності ВНЗ є забезпечення умов, необхідних для отримання особою вищої освіти, підготовка фахівців для органів і підрозділів МВС, інших органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій України.

Крім того, пунктом 6.1. Положення зазначено, що до перемінного складу ВНЗ належать особи, які навчаються у ВНЗ. За своїм статусом вони поділяються на докторантів, ад`юнктів, аспірантів, слухачів, курсантів, студентів.

В свою чергу, п. 6.1.5. Положення визначає, що статус "курсант" надається особам рядового та молодшого начальницького складу органів внутрішніх справ (військовослужбовцям, що не мають звань офіцерського складу), які в установленому порядку зараховані до ВНЗ і навчаються за денною (очною) формою навчання з метою здобуття певних освітнього та освітньо-кваліфікаційного рівнів за рахунок коштів державного бюджету.

Визначено у п. 6.3. Положення, що загальні права та обов`язки осіб перемінного складу ВНЗ відповідно до їх спеціального або військового звання та службового положення визначаються згідно із законами України, статутами органів внутрішніх справ, Збройних Сил України, ВНЗ, іншими нормативно-правовими актами, а також цим Положенням. На осіб перемінного складу поширюються права та обов`язки, передбачені законодавством для працівників МВС, з урахуванням особливостей проходження служби (навчання) у ВНЗ.

Таким чином, суд враховуючи, те що предметом позовної заяви стало не зарахування до стажу державної служби позивача, періоду отримання нею вищої освіту в Національній академії внутрішніх справ, зазначає наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про освіту» від 1 липня 2014 року № 1556-VII (зі змінами і доповненнями, надалі - Закон № 1556 - VII) вища освіта - сукупність систематизованих знань, умінь і практичних навичок, способів мислення, професійних, світоглядних і громадянських якостей, морально-етичних цінностей, інших компетентностей, здобутих у закладі вищої освіти (науковій установі) у відповідній галузі знань за певною кваліфікацією на рівнях вищої освіти, що за складністю є вищими, ніж рівень повної загальної середньої освіти;

Згідно п. 6-1 ч. 1 ст. 1 Закон № 1556 - VII заклад вищої освіти із специфічними умовами навчання - заклад вищої освіти державної форми власності, який здійснює на певних рівнях вищої освіти підготовку курсантів (слухачів, студентів), ад`юнктів для подальшої служби на посадах середнього та вищого складу Національної поліції України, начальницького складу з метою задоволення потреб Міністерства внутрішніх справ України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань

Відповідно до ст. 61 Закон № 1556 - VII Особами, які навчаються у закладах вищої освіти, є: 1) здобувачі вищої освіти; 2) інші особи, які навчаються у закладах вищої освіти.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 61 Закон № 1556 - VII. Здобувачем вищої освіти є: курсант - особа, яка в установленому порядку зарахована до вищого військового навчального закладу, закладу вищої освіти із специфічними умовами навчання, військового інституту як підрозділу закладу вищої освіти і навчається з метою здобуття вищої освіти за певним ступенем та якій присвоєно військове звання рядового, сержантського і старшинського складу або спеціальне звання рядового, молодшого начальницького складу або таке звання вона мала під час вступу на навчання. Статус курсанта може надаватися окремим категоріям осіб, які навчаються у невійськових закладах вищої освіти, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 62 Закон № 1556 - VII, особи, які навчаються у закладах вищої освіти, мають право на: вибір форми навчання під час вступу до закладу вищої освіти; безпечні і нешкідливі умови навчання, праці та побуту; трудову діяльність у поза навчальний час (крім здобувачів вищої освіти вищих військових навчальних закладів, закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, яким присвоєно військове або спеціальне звання); 4) додаткову оплачувану відпустку у зв`язку з навчанням за основним місцем роботи, скорочений робочий час та інші пільги, передбачені законодавством для осіб, які поєднують роботу з навчанням; 5) безоплатне користування бібліотеками, музеями, інформаційними фондами, навчальною, науковою та спортивною базами закладу вищої освіти;6) безоплатне забезпечення інформацією для навчання у доступних форматах з використанням технологій, що враховують обмеження життєдіяльності, зумовлені станом здоров`я (для осіб з особливими освітніми потребами); 7) користування виробничою, культурно - освітньою, побутовою, оздоровчою базами закладу вищої освіти у порядку, передбаченому статутом закладу вищої освіти;8) забезпечення гуртожитком та цілодобовим доступом до нього на строк навчання у порядку, встановленому законодавством; 9) участь у науково-дослідних, дослідно-конструкторських роботах, конференціях, симпозіумах, виставках, конкурсах, представлення своїх робіт для публікації; 10) участь у заходах з освітньої, наукової, науково - дослідної, спортивної, мистецької, громадської діяльності, що проводяться в Україні та за кордоном, у встановленому законодавством порядку; 11) участь в обговоренні та вирішенні питань удосконалення навчального процесу, науково-дослідної роботи, призначення стипендій, організації дозвілля, побуту, оздоровлення; 12) внесення пропозицій щодо умов і розміру плати за навчання; 13) участь у громадських об`єднаннях; 14) участь у діяльності органів громадського самоврядування закладу вищої освіти, інститутів, факультетів, відділень, вченої ради закладу вищої освіти, органів студентського самоврядування; 15) вибір навчальних дисциплін у межах, передбачених відповідною освітньою програмою та навчальним планом, в обсязі, що становить не менш як 25 відсотків загальної кількості кредитів ЄКТС, передбачених для даного рівня вищої освіти. При цьому здобувачі певного рівня вищої освіти мають право вибирати навчальні дисципліни, що пропонуються для інших рівнів вищої освіти, за погодженням з керівником відповідного факультету чи підрозділу; 16) навчання одночасно за декількома освітніми програмами, а також у декількох закладах вищої освіти, за умови отримання тільки однієї вищої освіти за кожним ступенем за кошти державного (місцевого) бюджету; 17) академічну мобільність, у тому числі міжнародну; 18) отримання соціальної допомоги у випадках, встановлених законодавством; 19) зарахування до страхового стажу відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" періодів навчання на денній формі навчання у закладах вищої освіти, аспірантурі, докторантурі, інтернатурі, резидентурі, за умови добровільної сплати страхових внесків; 20) академічну відпустку або перерву в навчанні із збереженням окремих прав здобувача вищої освіти, а також на поновлення навчання у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки;21) участь у формуванні індивідуального навчального плану; 22) моральне та/або матеріальне заохочення за успіхи у навчанні, науково-дослідній і громадській роботі, за мистецькі та спортивні досягнення тощо; 23) захист від будь-яких форм експлуатації, фізичного та психічного насильства; 24) безоплатне проходження практики на підприємствах, в установах, закладах та організаціях, а також на оплату праці під час виконання виробничих функцій згідно із законодавством; 25) канікулярну відпустку тривалістю не менш як вісім календарних тижнів на навчальний рік (для здобувачів вищої освіти вищих військових навчальних закладів, закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, яким присвоєно військове або спеціальне звання, тривалість визначається державним органом, до сфери управління якого належать відповідні вищі військові навчальні заклади, заклади вищої освіти із специфічними умовами навчання чи військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти); 26) отримання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України; 27) оскарження дій органів управління закладу вищої освіти та їх посадових осіб, педагогічних і науково - педагогічних працівників; 28) спеціальний навчально -реабілітаційний супровід та вільний доступ до інфраструктури закладу вищої освіти відповідно до медико - соціальних показань за наявності обмежень життєдіяльності, зумовлених станом здоров`я.

Крім цього, вимогами ст. 63 Закон № 1556- VII визначено, що особи, які навчаються у закладах вищої освіти, зобов`язані: 1) дотримуватися вимог законодавства, статуту та правил внутрішнього розпорядку закладу вищої освіти; 2) виконувати вимоги з охорони праці, техніки безпеки, виробничої санітарії, протипожежної безпеки, передбачені відповідними правилами та інструкціями; 3) виконувати вимоги освітньої (наукової) програми (індивідуального навчального плану (за наявності), дотримуючись академічної доброчесності, та досягати визначених для відповідного рівня вищої освіти результатів навчання.

Суд зазначає, що за період отримання позивачем вищої освіти діяв спеціальний Закон України «Про міліцію» від 20.12.1990 № 565-ХІІ, а також Закон України «Про Національну поліцію» від 02.08.2015 № 580-VIII який набрав чинності 7 листопада 2015 року (надалі - Закон № 580-VIII).

Так, відповідно дост. 18 Закон України «Про міліцію» від 20.12.1990 № 565-ХІІ порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України. Особи, прийняті на службу до міліції, в тому числі слухачі й курсанти вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України, які перебувають на військовому обліку військовозобов`язаних, на час служби знімаються з нього і перебувають у кадрах Міністерства внутрішніх справ України.

Водночас, ст. 17 Закону № 580-VIII встановлено, що поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Крім цього, ст. 48 Закону № 580-VIII встановлений порядок призначення та звільнення з посад поліцейських, який здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у статті 47 цього Закону. Накази про зарахування поліцейських курсантами, слухачами денної форми навчання до вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, є підставою для звільнення таких осіб зі штатних посад, які вони займають в органах (закладах, установах) поліції. Випускники вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, після закінчення навчання призначаються на посади в органах (закладах, установах) поліції наказами посадових осіб поліції, зазначених у статті 47 цього Закону.

Відповідно до ст. 59 Закону № 580-VIII, служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивачу період служби в органах Національної поліції було зараховано, що не заперечується відповідачем та не оспорюється позивачем.

01 травня 2016 року вступив у силу Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII).

Відповідно до ст. 1 Закону № 889-VIII, державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону № 889-VIII посада державної служби - визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу з установленими відповідно до законодавства посадовими обов`язками у межах повноважень, визначених частиною першою статті 1 цього Закону.

Частиною першою статті 46 Закону № 889-VIII визначено, що стаж державної служби дає право на встановлення державному службовцю надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

Пунктом 7 частини 2 статті 46 Закону № 889-VIII визначено, що до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.

Згідно з пунктом 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Таким чином, стаж державної служби до набрання чинності Законом № 889-VIII обчислювався відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 року № 283 (далі - Порядок № 283), додатку до нього, а також Методикою щодо зарахування (включення) до стажу державної служби періодів роботи (служби) колишніх працівників і осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженої спільним наказом Головного управління державної служби України, Міністерства праці та соціальної політики України від 12 жовтня 2007 року № 270/551 та постановою правління Пенсійного фонду України від 12 жовтня 2007 року № 18-10, зареєстрованими у Міністерстві юстиції України 05 листопада 2007 року за № 1243/14510. Згідно яких, не було передбачено зарахування до стажу державної служби часу навчання та служби в поліції.

Суд провівши аналіз правових норм, оцінивши розуміння понять термінів та їх визначення, прийшов до висновку про те, що курсант не є посадою, яка відповідає статусу та кваліфікаційним вимогам посад державних службовців відповідних категорій або керівних працівників і спеціалістів державних органів. Курсант є особою, яка навчається з метою здобуття певних освітнього та освітньо-кваліфікаційного рівнів, а не особою, яка проходить службу в органах внутрішніх справ н маючи при цьому спеціального статусу.

Суд звертає увагу, що Законами України «Про освіту», «Про вищу освіту», «Про державну службу», «Про міліцію» «Про Національну поліцію», зарахування часу навчання громадян у навчальних закладах до стажу державної служби не передбачено.

Таким чином, час проходження навчання позивачем у Національній академії внутрішніх справ на денній формі, дійсно зараховується їй до трудового (загального) стажу, пільгового та спеціального стажу, однак до стажу державної служби період навчання зарахованим бути не може.

Згідно з частини 1 статті 9, статті 72, частин 1, 2, 5 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

На думку суду, не виходячи за межі заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться в матеріалах справи, відсутні правові підстави для задоволення позову.

Керуючись статтями 2, 6-10, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 та 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Новоолександрівської сільської ради Запорізького району, Запорізької області (70433, Запорізька область, Запорізький район, с. Новоолександрівка, вул. Центральна, буд. 60, ) про визнання дій неправомірними та зобов`язати вчинити певні дії, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі та підписано суддею 02 жовтня 2023 року.

Суддя Р.В. Сацький