Справа № 520/1684/23
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2023-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 р.Справа № 520/1684/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Спаскіна О.А. ,

за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.04.2023, головуючий суддя І інстанції: Григоров Д.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 17.04.23 по справі №520/1684/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (надалі відповідач, апелянт, ГУ ПФУ в Харківській області), в якому просила суд:

- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Харківській області, яка полягає у невиплаті ОСОБА_1 суми недоотриманої пенсії, в розмірі 69114,86 грн, яка належала ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка була нарахована на виконання Харківського окружного адміністративного суду від 12.11.2020. по справі №520/13670/2020, але не була ним одержана за життя;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області виплатити ОСОБА_1 суми недоотриманої пенсії, в розмірі 69114,86 грн, яка належала ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка була нарахована на виконання Харківського окружного адміністративного суду від 12.11.2020 по справі №520/13670/2020, але не була ним одержана за життя.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2023 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Харківській області, яка полягає у невиплаті ОСОБА_1 суми недоотриманої пенсії в розмірі 69114,86 грн, яка належала ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , що була нарахована на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.11.2020 по справі №520/13670/2020, але не була ним одержана за життя;

Зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській області виплатити ОСОБА_1 суми недоотриманої пенсії в розмірі 69114,86 грн, яка належала ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка була нарахована на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.11.2020 по справі №520/13670/2020, але не була ним одержана за життя.

Стягнуто з ГУ ПФУ в Харківській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 гривні.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2023 року та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт зазначив, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі № 520/13670/2020 у січні 2021 року ГУ ПФУ в Харківській області проведено перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 01.04.2019, на підставі нової довідки про розмір грошового забезпечення від 28.09.2020 № ФХ-118475. За результатами перерахунку нараховано різницю пенсії за період з 01.04.2019 по 28.02.2021 у розмірі 73575,39 грн. Різницю в пенсії, нараховану за лютий 2021 року у розмірі 4460,53 грн внесено до виплатної відомості та профінансовано в березні 2021 року. Різницю в пенсії в розмірі 69114,86 грн внесено до реєстру судових рішень. Апелянт також посилається на те, що ОСОБА_1 не була стороною виконавчого провадження у справі №520/13670/2020.

Позивач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що не перешкоджає розгляду справи в силу приписів ч. 4 ст. 304 КАС України.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені та підтверджені судом апеляційної інстанції такі обставини.

ОСОБА_2 , перебував на обліку та отримував пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-ХІІ) з 01.10.2007 по 30.11.2021.

Позивачка - ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 17.11.1973.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.11.2020 по справі №520/13670/2020 позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у неперерахунку та невиплаті пенсії ОСОБА_2 в розмірі, обчисленого з 86% грошового забезпечення, визначеного Харківським обласним військовим комісаріатом в довідці від 28.09.2020 №ФХ-118475 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, у порядку, визначеному рішенням Кабінету Міністрів України, з 01.04.2019; зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити ОСОБА_2 пенсію, розмір якої обчислений з грошового забезпечення, визначеного Харківським обласним військовим комісаріатом в довідці від 28.09.2020 №ФХ-118475 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, у порядку, визначеному рішенням Кабінету Міністрів України, починаючи з 01.04.2019. В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

На виконання вищезазначеного рішення суду відповідач перерахував у лютому 2021 року ОСОБА_2 з 01.04.2019 пенсію, але суму доплати перерахованої пенсії з 01.04.2019 за його життя не виплатив.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 22.11.2021 серії НОМЕР_2 . З 01.12.2021 виплату пенсії припинено у зв`язку зі смертю.

Позивачка на момент смерті ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала разом з ним за однією адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб станом на 20.11.2021 від 10.02.2022.

10.02.2022 ОСОБА_1 , звернулась із заявою до ГУ ПФУ в Харківській області та просила виплатити недоодержану за життя ОСОБА_2 суму пенсії, яка була нарахована на виконання рішення суду.

Проте, листом від 04.11.2022 №2000-0309-8/76601 відповідачем було повідомлено, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.11.2020 по справі № 520/13670/21 у лютому 2021 року Головним управлінням проведено перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 01.04.2019 у розмірі 86 % грошового забезпечення на підставі нової довідки про розмір грошового забезпечення від 28.09.2020 № ФХ 118475. За результатом перерахунку нараховано різницю в пенсії за період з 01.04.2019 по 28.02.2021 у розмірі 73575,39 грн. З них, різницю в пенсії, нараховану за лютий 2021 року у розмірі 4460,53 грн внесено до виплатної відомості та профінансовано в березні 2021 року. Різницю в пенсії, нараховану за період з 01.04.2019 по 31.01.2021 у розмірі 69114,86 грн внесено до Реєстру судових рішень. Органами Пенсійного фонду України ведеться Реєстр судових рішень (далі - реєстр) для використання в роботі з метою систематизації та упорядкування судових рішень. До реєстру, у разі смерті стягувана, вноситься інформація про його дату смерті, а також прізвище, ім`я, по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків або його серію га номер паспорту особи (осіб), яка має (які мають) право на одержання сум нарахованих згідно рішення суду у зв`язку зі смертю стягувана. Така інформація вноситься на підставі рішення суду про заміну стягувача. Станом на 04.11.2022 рішення суду про заміну стягувана по справі № 520/13670/2020 до головного управління не надходило.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, у спірних правовідносинах відповідач допустив протиправну бездіяльність, оскільки всупереч статті 61 Закону № 2262-ХІІ за зверненням позивачки (в межах шестимісячного строку) не виплатив їй суми пенсії, що підлягали виплаті ОСОБА_2 , але залишилися неодержаними ним у зв`язку з його смертю.

Колегія суддів, переглядаючи рішення суду в межах вимог апеляційної скарги відповідно до ч. 2 ст. 308 КАС України, погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Згідно з частиною першою статті 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина четверта статті 379 КАС України).

Відтак, процесуальним правонаступництвом є заміна сторони або третьої особи іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірних правовідносин, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки сторони або третьої особи.

Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до частини першої статті 61 означеного Закону, яка врегульовує питання виплати пенсії та допомоги в разі смерті пенсіонера, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Зміст статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» узгоджується з положеннями Цивільного кодексу України.

Так, згідно зі статтями 1218, 1219 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема, права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом.

Статтею 1227 Цивільного кодексу України, в свою чергу, визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї.

Отже, Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю. Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або є членами сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті.

Тобто, у разі переходу до вказаних осіб належних спадкодавцеві соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад та у спеціально визначений законом порядок. Зокрема, відповідно до частини третьої статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Така позиція суду апеляційної інстанції узгоджується з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 16 травня 2023 року по справі № 420/288/21.

Отже, твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 мала надати судове рішення про заміну сторони виконавчого провадження у справі №520/13670/2020 з її чоловіка на неї є хибним і прямо суперечить приписам статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

При цьому, колегія суддів вказує, що відповідач не наводить у апеляційній скарзі доводів проти того, що позивач належним чином виконала вимоги статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а тому не вбачає підстав для надання оцінки вказаним обставинам.

Ухвалюючи це судове рішення, колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України» (п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Підсумовуючи викладене колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційних скарг є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2023 року по справі № 520/1684/23 - скасувати.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.В. Присяжнюк О.А. Спаскін
Повний текст постанови складено 03.10.2023.