Справа № 340/4135/23
Суддя: С.В. ДЕГТЯРЬОВА
Дата ухвалення: 2023-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2023 року м. Кропивницький Справа № 340/4135/23

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Дегтярьової С.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до відповідача: Головного управління ДПС у Кіровоградській області (25006, м. Кропивницький, вул. В. Перспективна, 55, )

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИЛА:

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 03.04.2023 року №0-1127, №0-1127, №0-1127.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що є засновником фермерського господарства «Олійник» (), основними видами діяльності якого є вирощування зернових та технічних культур, розведення свиней, розведення свійської птиці. Нежитлові будівлі, які належать йому на праві власності, використовувались фермерським господарством, а тому вони не є об`єктами оподаткування у розумінні вимог п.п. «ж» п.п.266.2.2 п.266.2 ст.266 Податкового кодексу України.

Відповідач заперечував проти задоволення позову, зазначаючи що позивач є власником об`єкта нерухомого майна - нежитлового приміщення, будівлі виробничої бази, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 479,3 кв.м., нежитлової будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 49 кв.м., нежитлового приміщення, комплексу господарських будівель виробничої бази, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 8022 кв.м., у зв`язку із чим він є платником податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2022 рік.

На адресу позивача сформовано та надіслано податкові повідомлення-рішення Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області про визначення податкового зобов`язання на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2022 рік, яке сплачується фізичними особами, які є платниками об`єктів нежитлової нерухомості від 03.04.2023 року №0-1127 в сумі 318,50 грн., №0-1127 в сумі 3115,45 грн. та №0-1127 в сумі 16645,85 грн.

Підпунктом 266.2.2 п.266.2 ст.266 Податкового кодексу України визначено перелік об`єктів нерухомості, які не є об`єктами оподаткування. Згідно пункту "ж" пп.266.2.2 п.266.2 ст.266 ПК України не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності.

Позивач є власником об`єктів нерухомості (нежитлових будівель), які не віднесені до будівель, споруд сільськогосподарських товаровиробників, призначених для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, а тому є платником податку на нерухому майно, відмінне від земельної ділянки.

Ухвалою від 07.07.2023 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є засновником та головою фермерського господарства "Олійник" (), що підтверджується статутом ФГ "Олійник" та витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.36-43).

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №843374 позивач є власником земельної ділянки площею 0,8022 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :51:000:0027, яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 (а.с.29).

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04.08.2011 серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 є власником комплексу господарських будівель виробничої бази за адресою: АДРЕСА_5 . Комплекс включає такі об`єкти: господарська будівля, Г, загальна площа 2115,1 кв.м.; господарська будівля, Д, загальна площа 302,6 кв.м.; господарська будівля, Е, загальна площа 118,8 кв.м.; перехід, е, загальна площа 24,4 кв.м. (а.с.30).

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23.12.2008 серії НОМЕР_3 , позивач є власником нежитлової будівлі, будівлі виробничої бази за адресою: АДРЕСА_6 , загальна площа 479,3 кв. м.; господарча будівля, А, 466,0 кв. м.; КДУ, Б, 30,6 кв. м.; башта Рожневського, б, 2,0 кв.м; мощення, І-І, 776,0 кв. м (а.с.32).

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25.12.2006 серії ЯЯЯ № 222234, ОСОБА_1 є власником нежитлової будівлі, розташованою за адресою: АДРЕСА_7 , загальна площа 49 кв. м.; погріб, п-д, 17,7 кв. м.; погріб, п-ді 25,6 кв. м.; вбиральня, У, 1,4 кв. м.; підстанція, П, 4,0 кв. м. (а.с.34).

03 квітня 2023 року Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області прийнято податкові повідомлення-рішення, якими позивачу визначено до сплати податкове зобов`язання на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2022 рік, яке сплачується фізичними особами, які є платниками об`єктів нежитлової нерухомості:

- №0-1127 в сумі 318,50 грн.,

- №0-1127 в сумі 3115,45 грн.;

- №0-1127 в сумі 16645,85 грн. (а.с.15-17).

Не погоджуючись із податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Спірні правовідносин врегульовані Податковим кодексом України.

Підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 261 ПК України визначено, що платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

За приписами п.п. 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України, об`єктом оподаткування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є житлова та нежитлова нерухомість, в тому числі її частка.

Підпунктом 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України встановлено перелік об`єктів нерухомості, які не є об`єктами оподаткування. Так, підпунктом "ж" підпункту 266.2.2 визначено, що не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Відповідно до підпункту 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 ПК України сільськогосподарський товаровиробник для цілей глави 1 розділу XIV цього Кодексу - юридична особа незалежно від організаційно-правової форми або фізична особа - підприємець, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання.

Визначення поняття «сільськогосподарський товаровиробник» також міститься у статті 1 Закону України «Про стимулювання розвитку сільського господарства на період 2001 - 2004 років» від 18 січня 2001 року № 2238-III, під яким мається на увазі фізична або юридична особа, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції, переробкою власновиробленої сільськогосподарської продукції та її реалізацією.

Згідно з абзацом другим статті 1 Закону України «Про сільськогосподарський перепис» виробники сільськогосподарської продукції - це юридичні особи всіх організаційно-правових форм господарювання та їх відокремлені підрозділи, фізичні особи (фізичні особи - підприємці, домогосподарства), які займаються сільськогосподарською діяльністю, передбаченою класифікацією видів економічної діяльності, мають у володінні, користуванні або розпорядженні землі сільськогосподарського призначення чи сільськогосподарських тварин.

Слід зауважити, що встановлена підпунктом "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України пільга стосується сільськогосподарських товаровиробників і направлена на створення сприятливих умов для здійснення сільськогосподарської діяльності, стимулювання такої діяльності та досягнення її збалансованого податкового навантаження.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є засновником фермерського господарства «Олійник» (), основним видом діяльності якого є 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (а.с.41).

Належні позивачеві комплекси будівель, розташовані за адресами: вулиця Б.Хмельницького, 108/1, с. Глинськ, Світловодський район, Кіровоградська область, вулиця Б.Хмельницького 108, с. Глинськ, Світловодський район, Кіровоградська область, вулиця Леніна 43, с.Глинськ, Світловодський район, Кіровоградська область передані останнім до складеного капіталу фермерського господарства Олійник, , у відповідності до розділу 3 Статуту фермерського господарства ОЛІЙНИК, що підтверджується заявою позивача, щодо безоплатного використання зазначеного майна у виробничому процесі ФГ Олійник та витягами з протоколів загальних зборів ФГ Олійник №3 від 24.12.2008, №4 ФГ Олійник від 27.12.2006, № 5 від 10.10.2011 (а.с.31, 33, 35, 44).

Фермерське господарство, в розумінні частини першої статті 1 Закону України «Про фермерське господарство» від 19 червня 2003 року № 973-IV, є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону.

Зазначене спростовує доводи відповідача, що позивач не надав жодних достеменних доказів, які підтверджують факт безпосереднього використання ним вищезазначених об`єктів нерухомості у сільськогосподарській діяльності.

Державним комітетом України по стандартизації, метрології та сертифікації наказом від 17 серпня 2000 року №507 затверджено і введено в дію Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000, який призначений для використання органами центральної та місцевої виконавчої та законодавчої влади, фінансовими службами, органами статистики та всіма суб`єктами господарювання (юридичними та фізичними особами) України. Об`єктами класифікації в ДК 018-2000 є будівлі виробничого та невиробничого призначення та інженерні споруди різного функціонального призначення.

Відповідно до названого Державного класифікатора будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності (будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси тощо) віднесено до підрозділу «Будівлі нежитлові» (група 127 «Будівлі нежитлові інші» клас 1271 «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства»).

До будівель, споруд сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності відносяться об`єкти нерухомості, які відповідно до ДК 018-2000 належать до класу 1271 «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства», що включає підкласи: 1271.1 «Будівлі для тваринництва»; 1271.2 «Будівлі для птахівництва»; 1271.3 «Будівлі для зберігання зерна»; 1271.4 «Будівлі силосні та сінажні»; 1271.5 «Будівлі для садівництва, виноградарства та виноробства»; 1271.6 «Будівлі тепличного господарства»; 1271.7 «Будівлі рибного господарства»; 1271.8 «Будівлі підприємств лісівництва та звірівництва»; 1271.9 «Будівлі сільськогосподарського призначення інші».

Визначення приналежності будівлі до того чи іншого класу проводиться на підставі документів, що підтверджують право власності, з урахуванням класифікаційних ознак та функціонального призначення об`єкта нерухомості згідно з ДК 018-2000.

Згідно з ДК 018-2000 до групи (код 127) «Будівлі нежитлові» належить клас (код 1271) «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства», який включає будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси тощо.

З наведеного вбачається, правовою підставою для застосування до особи пільги зі сплати податку на нерухоме майно у вигляді звільнення від його сплати є правовий статус будівлі.

Верховний Суд неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що визначення приналежності будівлі до того чи іншого класу проводиться на підставі документів, що підтверджують право власності, з урахуванням класифікаційних ознак та функціонального призначення об`єкта нерухомості згідно з ДК 018-2000.

З матеріалів справи вбачається, що нежитлові будівлі, які належать позивачу на праві власності, за вимогами ДК 018-2000 віднесені до класу (код 1271) «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства», та використовується ним безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, як сільськогосподарським товаровиробником, що підтверджується експертним висновком АС12 №2306601 від 07.2023 року, наданим Державним Підприємством "Державний науково-дослідний інститут автоматизованих систем в будівництві" (а.с.20-23).

В свою чергу податковий орган не довів, що позивач використовував належні йому на праві власності об`єкти нерухомості у будь-який іншій, відмінній від сільськогосподарської діяльності спосіб.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові по справі №380/10802/22 від 09 травня 2023 року.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд вважає, що нежитлові будівлі розташовані за адресами: вулиця Б.Хмельницького, 108/1, с. Глинськ, Світловодський район, Кіровоградська область, вулиця Б.Хмельницького 108, с. Глинськ, Світловодський район, Кіровоградська область, вулиця Леніна 43, с.Глинськ, Світловодський район, Кіровоградська область фактично є нерухомістю сільськогосподарського товаровиробника, яка використовується ним у своїй діяльності.

Відтак, нерухомість за цією адресою не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в силу положень пункту "ж" підпункту 266.2.2. пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України, а тому спірні податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду 24 квітня 2020 року у справі № 540/2206/19, щодо застосування пп. «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України у подібних правовідносинах.

Відповідно до частин першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, здійснені позивачем документально підтверджені судові витрати на оплату судового збору у сумі 1073,60 грн. (а.с.8) підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Представник позивача надав заяву про компенсацію судових витрат понесених за надання професійної правничої допомоги (а.с.80).

Відповідно до частини першої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною першою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За приписами ч.ч.3, 4 ст.134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Водночас частинами четвертою, п`ятою статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Так, на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу надані копії: договору про надання правничої допомоги б/н від 05.06.2023, додаткового договору № 1 до договору про надання правової допомоги № б/н від 05.06.2023, а також акту виконаних робіт по додатковому договору № 1 від до договору про надання правової допомоги № б/н від 05.06.2023 від 12.06.2023, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, ордер (а.с.9-10, 51-55).

Предметом згідно додаткового договору № 1 до договору про надання правової допомоги № б/н від 05.06.2023 є підготовка та направлення до суду позовної заяви від ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 03.04.2023 року №0-1127, №0-1127, №0-1127.

При цьому гонорар за послуги становить 7000 грн., та позивач зобов`язується перерахувати на поточний банківський рахунок Адвокатського бюро Гармаш і Партнери впродовж 30 днів з дати набрання законної сили рішення суду 1 інстанції (а.с.54).

На час ухвалення рішення, доказів оплати послуг адвоката суду не надано.

З огляду на положення ст.134 КАС України стягненню підлягають не лише фактично понесені витрати у зв`язку із наданням правничої допомоги, а і ті витрати, які підлягають сплаті. Даний висновок узгоджується з позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 21 січня 2021 року (справа №280/2635/20 провадження №К/9901/29763/20).

Таким чином, дослідивши умови укладеного договору про надання правової допомоги, докази та додатковий договір № 1, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення на користь позивача витрат за надання професійної правничої допомоги у розмірі 7000 грн.

Керуючись ст.ст.132, 134, 139, 243-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби України у Кіровоградській області від 03.04.2023 року №0-1127, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання у розмірі 318,50 грн. за платежем Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2022 рік, стосовно нежитлової будівлі розташованої за адресою: АДРЕСА_7 .

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби України у Кіровоградській області від 03.04.2023 року №0-1127, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання у розмірі 3115,45 грн. за платежем Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2022 рік, стосовно нежитлової будівлі розташованої за адресою: АДРЕСА_6 .

4. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби України у Кіровоградській області від 03.04.2023 року №0-1127, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання у розмірі 16645,85 грн. за платежем Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2022 рік, стосовно нежитлової будівлі розташованої за адресою: АДРЕСА_5 .

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) здійснені ним судові витрати на оплату судового збору в сумі 1073,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Кіровоградській області ().

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) здійснені ним судові витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 7000,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Кіровоградській області ().

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду С.В. ДЕГТЯРЬОВА