Справа № 337/4109/23
Суддя: Мурашова Н. А.
Дата ухвалення: 2023-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЄУН 337/4109/23
№2-а/337/75/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2023 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді Мурашової Н.А.

за участю секретаря Бойко Л.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , до Державної служби України з безпеки на транспорті, місце знаходження: м.Київ, вул.Антоновича, б.51, про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

27.07.2023р. (згідно з штампом на поштовому конверті) ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого дії представник - адвокат Василенко О.В., звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить: 1) поновити строк оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, серії АА №00009324 від 07.06.2023р. про накладання на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500,00грн., 2) скасувати рішення Державної служби України з безпеки на транспорті від 12.07.2023р. про відмову в задоволенні його скарги на постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, серії АА №00009324 від 07.06.2023р., 3) визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, серії АА №00009324 від 07.06.2023р. про накладання на нього адміністративного стягнення за ч.2 ст.132-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 грн., 4) стягнути на його користь понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 536,80грн.

Позов мотивує тим, що згідно вказаної постанови 02.05.2023р. о 13.45год. за адресою км.186+337 на дорозі Н-04 Дніпропетровська область, в автоматичному режимі технічним засобом WIM 20, WAGA-W1M35 №7 було зафіксовано, що належний ОСОБА_1 автомобіль MAN TGХ 18.440, д/н НОМЕР_1 рухався із перевищенням нормативних параметрів, зазначених у п.22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 6,988% (2,795 тон), за що передбачена відповідальність ч.2 ст.132-1 КУпАП.

З цією постановою він не згоден, вважає її протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки вона не відповідає вимогам Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України №512 від 27.09.2021р., не містить відомості про істотні показники, які впливають на встановлення складу адміністративного правопорушення, а ті, що наявні, є суперечливими, у зв`язку з чим оскаржувана постанова не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Також зазначив, що в порушення ст.279-1,279-5 КУпАП копія вказаної постанови йому не надсилалась, про її існування йому стало відомо з відповіді Державної служби України з безпеки на транспорті на адвокатський запит від 22.06.2023р., після чого 05.07.2023р. його представник адвокат Василенко О.В. звернувся до відповідача зі скаргою на вищевказану постанову і 18.07.2023р. отримав рішення про відмову в задоволенні скарги. Вважає, що з урахуванням положень ч.2 ст.286 КАСУ останнім днем подачі вказаного позову є 27.07.2023р.

Вказаний позов надійшов до суду 02.08.2023р.

Ухвалою суду від 03.08.2023р. відкрито провадження в адміністративній справі за цим позовом та призначено її розгляд по суті у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Питання поновлення строку звернення до адміністративного суду при відкритті провадження не вирішувалося.

21.08.2023р. до суду надійшов відзив представника відповідача Бугаєнко С.С. на вказаний позов, в якому відповідач позовні вимоги не визнає повністю, просить в позові відмовити.

28.09.2023р. до суду надійшла відповідь представника позивача Василенко О.В. на відзив на позов, в якій позивач підтримав заявлені позовні вимоги повністю.

У відзиві на позов та у відповіді на відзив сторони додаткових відомостей щодо обставин пропуску позивачем ОСОБА_1 строку звернення до суду з цим позовом та відповідних доказів не подали.

В судове засідання сторони не прибули за невідомими причинами, про час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином.

Суд вважає можливим провести судове засідання у відсутність сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Відповідно до ст.5 КАСУ кожна особа має право в порядку, встановленому КАС України, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно з ч.1 ст.122 КАСУ позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Так, згідно з ч.2 ст.286 КАСУ позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до ч.6 ст.161 КАСУ у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Ч.1 ст.169 КАС України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.160,161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно із п.3,5 ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.160,161,172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

За змістом ст.121 КАСУ суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ст.123 КАСУ у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо є підстави, визначені ч.3,4 ст.123 цього Кодексу.

З вказаного слідує, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі встановленням строків для звернення до суду. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Визначення строку звернення до адміністративного суду в системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень в адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом установленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії в часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто, інститут строків в адміністративному судочинстві сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

З аналізу положень ст.123,171 КАСУ випливає, що питання дотримання позивачем строку звернення з позовом з`ясовується судом на стадії відкриття провадження, а його пропуск є підставою для повернення позовної заяви, якщо суд дійде висновку, що причини, з яких його пропущено, не відповідають критеріям поважності.

Суд може повернутися до вирішення питання про дотримання позивачем строку звернення до суду й після відкриття провадження, і, встановивши, що об`єктивних перешкод для своєчасного звернення до суду не існувало, постановити ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

В обох випадках (як і до, так і після відкриття провадження) застосуванню процесуальних наслідків пропуску строку звернення до суду має передувати оцінка судом зазначених у заяві позивача причин пропуску такого пропуску.

Крім того, системний аналіз положень ст.123 КАСУ дає підстави для висновку, що передумовою настання відповідних наслідків для позивача у спірних правовідносинах є надання можливості останньому скористатися правом подати заяву, в якій вказати інші причини поважності пропущеного строку, ніж ті, які були зазначені в первинній заяві про поновлення строку та визнані судом неповажними.

Верховний Суд в постанові від 23.09.2020р. у справі №640/5645/19 щодо застосування положень ч.3,4 ст.123 КАСУ дійшов висновку, що правила процесуального закону щодо надання можливості позивачу подати заяву про поновлення пропущеного строку або вказати інші причини поважності пропущеного строку, слід застосовувати як на стадії відкриття провадження у справі, так і на стадії розгляду справи після відкриття провадження у справі.

На неможливість залишення позовної заяви без розгляду з підстав пропуску строку звернення до суду без надання позивачеві можливості заявити клопотання про поновлення такого строку Верховний Суд вказував також у постановах від 08.08.2019 у справі №480/106/19, від 11.02.2020 у справі №640/9242/19, від 10.06.2020 у справі №620/1715/19, від 23.09.2020 у справі №640/5645/19, від 03.12.2020 у справі №817/660/18, від 17.03.2021 у справі №160/3092/20, від 18.03.2021 у справі №640/23204/19.

Підстави пропуску строку можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, звернення до суду.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій. Тягар доказування існування таких обставин несе позивач.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 , звертаючись до суду з цим позовом та заявляючи клопотання про поновлення строку звернення, не надав належних та допустимих доказів наявності поважних причин пропуску такого строку.

Як вже зазначалось, цим позовом ОСОБА_1 оскаржує постанову відповідача у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, серії АА №00009324 від 07.06.2023р. про накладання на нього адміністративного стягнення за ч.2 ст.132-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 8500,00грн.

Строк подання цього позову до суду відповідно до ч.2 ст.286 КАСУ становить десять днів з дня вручення оскаржуваної постанови.

Однак, в позовній заяві ОСОБА_1 фактична дата отримання ним копії оскаржуваної постанови не зазначена, доказів на підтвердження цієї обставини до позовної заяви не додано.

Крім того, в позовній заяві ОСОБА_1 вказує на те, що після отримання копії постанови звернувся 05.07.2023р. зі скаргою до Державної служби України з безпеки на транспорті щодо скасування постанови і 18.07.2023р. отримав рішення про відмову в задоволенні скарги, після чого звернувся до суду.

Разом з тим, жодних доказів на підтвердження цих обставин позивачем до позовної заяви також не додано. До позовної заяви додано копію листа Державної служби України з безпеки на транспорті на ім`я Василенко О. (в інтересах ОСОБА_1 ) щодо скарги на постанову у справі про адміністративне правопорушення, який датований 12.07.2023р. При цьому, засвідчено, що це є паперовою копією електронного документу. Відомостей про фактичну дату отримання цього листа матеріали справи не містять.

При цьому, безпосереднє звернення особи до суду за захистом своїх прав та свобод гарантовано Конституцією України. Ні КАСУ, ні КУпАП не передбачають обов`язковості досудового врегулювання спору щодо правомірності рішення суб`єкта владних повноважень у справі про адміністративне правопорушення.

Визначена п.3 ч.1 ст.288 КУпАП можливість оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або суд є правом, а не обов`язком особи, тобто вибір способу оскарження постанови здійснюється особою на власний розсуд.

У зв`язку з цим звернення позивача зі скаргою на постанову про накладання адміністративного стягнення до вищестоящого органу (вищестоящої посадової особи) не може розцінюватись як об`єктивна, непереборна та істотна обставина, що унеможливлювала безпосереднє звернення до суду у встановлені ст.286 КАСУ строки.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 , заявляючи клопотання про поновлення строку звернення до суду з цим позовом, фактично належним чином не обґрунтував поважних причин його пропуску та не надав відповідних доказів, що позбавляє суд можливості вирішити його клопотання по суті.

На підставі вищевикладеного, суд вважає необхідним залишити адміністративний позов ОСОБА_1 без руху, надавши йому строк для усунення вказаних недоліків шляхом подання суду заяви (клопотання) про поновлення строку звернення до суду із зазначенням інших відповідних підстав та поданням доказів на їх підтвердження.

Керуючись ст.5,121-123,160,161,169,171,286 КАС України, ст.288 КУпАП

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення залишити без руху.

Надати позивачу ОСОБА_1 строк для усунення зазначених недоліків десять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити, що в іншому випадку адміністративний позов може бути залишений без розгляду на підставі п.8 ч.1 ст.240 КАС України.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Н.А.Мурашова

28.09.2023