Справа № 520/5288/21
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2023-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 р.Справа № 520/5288/21

Другий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , П`янової Я.В. ,

за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАЛ-ОІЛ", Головного управління ДПС у Харківській області 05.10.2021 р. (ухвалене суддею Волошиним Д.А., повний текст якого складено 28.10.2021 р.) по справі № 520/5288/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАЛ-ОІЛ"

до Головного управління ДПС у Харківській області

про визнання протиправним та скасування наказу, скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВАЛ-ОІЛ» (в подальшому ТОВ «ВАЛ-ОІЛ») звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України, в якому просило: визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у Харківській області № 2336 від 23.07.2020 р. про проведення фактичної перевірки господарюючого об`єкта ТОВ «ВАЛ-ОІЛ»; про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 11.03.2021 р., яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у розмірі 1120000 грн.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 19.05.2021 р., яка залишена без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду 28.07.2021 р., адміністративний позов ТОВ «ВАЛ-ОІЛ» в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління ДПС у Харківській області № 2336 від 23.07.2020 р. про проведення фактичної перевірки господарюючого об`єкта Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАЛ-ОІЛ» залишено без розгляду.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.10.2021 р. адміністративний позов задоволено частково, оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 11.03.2021 р. № скасовано в частині застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 240000 грн., в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.10.2021 р. та прийняти рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: вимог Податкового кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.10.2021 р. в частині задоволення позовних вимог та прийняти рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: вимог Податкового кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 14.02.2022 р.: апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області залишено без задоволення; апеляційну скаргу ТОВ «ВАЛ-ОІЛ» задоволено; рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.10.2021 р. по справі № 520/5288/21 скасовано; позов ТОВ «ВАЛ-ОІЛ» задоволено; скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 11.03.2021 р. № .

Постановою Верховного Суду від 20.07.2023 р. касаційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області задоволено частково, постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 14.02.2022 р. у справі № 520/5288/21 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Також у цій постанові Верховним Судом вказано, що суду апеляційної інстанції при вирішенні спору по суті необхідно врахувати правову позицію щодо застосування пункту 128-1.1 статті 128-1 Податкового кодексу України, яка сформована у постанові Верховного Суду від 19.01.2023 р. у справі № 580/9246/21.

Позивач подав до суду апеляційної інстанції письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову, просив апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову залишити без змін.

Відповідач подав до суду апеляційної інстанції письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову, просив апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову залишити без змін.

У судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, проти задоволення апеляційної скарги відповідача заперечував та просив рішення суду першої інстанції в частині задоволення адміністративного позову залишити без змін.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, проти задоволення апеляційної скарги позивача заперечував та просив рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволення адміністративного позову залишити без змін.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги позивача підлягають задоволенню, а в задоволенні апеляційної скарги відповідача необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що на підставі пп. 80.2.5. п. 80.2 ст. 80 (здійснення функцій визначених законодавством у сфері обігу пального), підпунктів 19-1.1.14, 19-1.1.17 п. 19-1.1 ст. 19-1 Податкового кодексу України, ч. 1 ст. 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» контролюючим органом видано наказ від 23.07.2020 р. № 2336 контролюючим органом призначено проведення фактичної перевірки ТОВ «ВАЛ-ОІЛ» за місцем фактичного провадження діяльності у господарських об`єктах, розташованих за адресами вул. Дорожна, буд. 2, с. Сніжків, Валківський район, Харківська обл.; вул. Харківська, буд. 1, смт Старий Салтів, Вовчанський район, Харківська обл.; вул. Дружна, буд. 13, м. Харків; вул. Суворова, буд. 8-г, смт Краснопавлівка, Лозівський район, Харківська обл.; 2 окружна дорога Київ-Довжанський, 482 км, Кільцевий шлях, смт Мала Данилівка, Дергачівський район, Харківська область.

На підставі вищевказаного наказу та направлень на перевірку № 554, № 555 від 23.07.2020 р. посадовими особами контролюючого органу проведено фактичну перевірку ТОВ «ВАЛ-ОІЛ», за місцем здійснення діяльності: вул. Дорожна, буд. 2, с. Сніжків, Валківський район, Харківська обл; вул. Харківська, буд. 1, смт Старий Салтів, Вовчанський район, Харківська обл.; вул. Дружна, буд. 13, м. Харків; вул. Суворова, буд. 8-г, смт Краснопавлівка, Лозівський район, Харківська обл.; 2 окружна дорога Київ-Довжанський, 482 км, Кільцевий шлях, смт Мала Данилівка, Дергачівський район, Харківська обл., за результатами якої складено акт № 1087/20-40-32-01-08/38381921 від 03.08.2020 р., висновками якого встановлені порушення позивачем пп. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 Податкового кодексу України, а саме здійснення господарської діяльності без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників.

На підставі висновків вищевказаного акту відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 25.09.2020 р. про застосування штрафної санкції у розмірі 1680000 грн.

Позивач, не погодившись з вищевказаним податковим повідомленням-рішенням оскаржив його в адміністративному порядку, за результатами розгляду скарги рішенням ДПС України від 23.02.2021 р. № 4190/6/99-00-06-03-01-06 скаргу позивача частково задоволено, скасовано податкове повідомлення-рішення від 25.09.2020 р. № в частині застосованих штрафних (фінансових) санкцій на суму 560000 грн., в іншій частині осаржуване податкове повідомлення-рішення залишено без змін.

Контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № від 11.03.2021 р. на суму штрафної (фінансової) санкції (штрафу) у розмірі 1120000 грн.

Згідно із розрахунком штрафних фінансових санкцій до вказаного податкового повідомлення-рішення, штрафна санкція застосована за відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі 16 витратомірів-лічильників та 20 рівнемірів-лічильників, за які передбачена відповідальність в розмірі 20000 грн. за кожний витратомір/рівномір-лічильник (36*20000=720000) та у зв`язку з встановленням повторності зазначеного порушення за 3 витратоміри-лічильники та 5 рівнемірів-лічильників в розмірі 50000 грн. (8*50000=400000).

Встановлення повторності, допущеного позивачем порушення, обґрунтовано тим, що на АЗС за адресою Кільцевий шлях 2 (окружна дорога Київ-Довжанський, 482 км) смт. Мала Данилівка, первинно вказане порушення встановлено актом перевірки № 240/20/30/РРО/38381921 від 10.07.2020 р., на підставі якого до позивача застосовано штраф податковим повідомленням-рішенням № 0 від 31.07.2020 р.

Не погоджуючись із вищевказаним податковим повідомленням-рішенням звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з протиправності застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 240000 грн., оскільки податкове повідомлення-рішення № 0 від 31.07.2020 р. скасовано в судовому порядку, що підтверджує відсутність факту вчинення позивачем повторно будь-якого з порушень, передбачених абзацом 1 пункту 128-1.1 статті 128-1 Податкового кодексу України, яке тягне за собою накладення штрафу в розмірі 50000 гривень за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник, а також за кожне необладнане місце відпуску пального наливом з акцизного складу або за кожне місце отримання та відпуску спирту етилового, та/або незареєстрований витратомір-лічильник/витратомір-лічильник спирту етилового.

Відмовляючи у задоволенні іншої частини позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивачем зберігалося та здійснювалась реалізація пального в період з 01.04.2020 р. по 31.07.2020 р. за відсутності реєстрації витратомірів-лічильників, рівнемірів-лічильників в Реєстрі, то контролюючим органом правомірно встановлено наявність порушення вимог п.п. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 Податкового кодексу України та застосовано штрафну (фінансову) санкцію. Крім того, оскільки контролюючий орган був допущений до проведення фактичної перевірки, то наведені позивачем доводи про відсутність підстав для призначення перевірки не є взагалі порушеннями, які вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та, відповідно, на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із пп. 14.1.6 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, акцизний склад акцизний склад - це приміщення або територія на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального.

Розпорядник акцизного складу - суб`єкт господарювання, який одержав ліцензію на право виробництва спирту етилового, алкогольних напоїв, зареєстрований платником акцизного податку, або суб`єкт господарювання - платник акцизного податку, який здійснює виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізацію пального на акцизному складі та має документи, що підтверджують право власності або користування приміщеннями та/або територією, що відносяться до акцизного складу (пп. 14.1.224 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).

Згідно із пп. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 Податкового кодексу України акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану за кодами згідно з УКТ ЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 91 00, 2711 12 93 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 30 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00, 2711 14 00 00, 2711 19 00 00, 2901 10 00 10 - також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі (далі - рівнемір-лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.

Витратоміри-лічильники та резервуари повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, проведені відповідно до законодавства, а рівнеміри-лічильники повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, або калібрування, проведені відповідно до законодавства. У разі відсутності позитивного результату повірки або оцінки відповідності, або калібрування витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників для цілей цього Кодексу акцизні склади, на яких вони розташовані, вважаються необладнаними витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.

Платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати: а) усі розташовані на акцизних складах резервуари, введені в експлуатацію, витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники у розрізі акцизних складів - в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі; б) усі акцизні склади - в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового. Забороняється здійснення реалізації пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівнемірів-лічильників та резервуарів, без реєстрації акцизного складу.

Відповідно до пп. 12 підрозділу 5 Розділу XX Податкового кодексу України, розпорядники акцизних складів відповідно до вимог цього Кодексу зобов`язані обладнати акцизні склади витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками та зареєструвати їх в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі в такі строки: акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів, - не пізніше 1 січня 2020 року.

Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що розпорядники акцизних складів зобов`язані були обладнати акцизні склади витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками та зареєструвати їх в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі. Законодавцем також було визначено і граничний строк для такого обладнання та реєстрації, зокрема по акцизному складу, де розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів, - не пізніше 1 січня 2020 року.

Абзацом 4 пункту 18 підрозділу 5 розділу XX Податкового кодексу України встановлено, що вимоги пункту 128-1.1 статті 128-1 цього Кодексу застосовуються до розпорядників акцизних складів, на яких розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів - з 1 квітня 2020 року.

Тобто, вищевказаними пунктами підрозділу 5 Розділу XX Податкового кодексу України встановлені строки для виконання обов`язку платником податку для облаштування акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками рівня пального у резервуарі та реєстрації таких в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, а також передбачено дату з якої до таких платників застосовуються вимоги пункту 128-1.1 статті 128-1 Податкового кодексу України.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідальності за недотримання вказаного строку (не пізніше 1 січня 2020 року), тобто, за несвоєчасне обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками та їх реєстрацію в відповідному Єдиному державному реєстрі нормами Податкового кодексу України не передбачено.

Відповідно до п. 109.1 ст. 109 Податкового кодексу України, податковим правопорушенням є протиправне діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно із п. 128-1.1 ст. 128-1 Податкового кодексу України, необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі, а також необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового витратоміра-лічильника спирту етилового на місці отримання та відпуску спирту етилового, розташованого на акцизному складі, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 20000 гривень за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник, а також за кожне необладнане місце відпуску пального наливом з акцизного складу або за кожне місце отримання та відпуску спирту етилового, та/або незареєстрований витратомір-лічильник/витратомір-лічильник спирту етилового.

Тобто, складовою правопорушення, визначеного пункту 128-1.1 статті 128-1 Податкового кодексу України, за яке передбачена штрафна санкція, є саме необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників.

Вимогами чинного законодавства не передбачена відповідальність за порушення строку обладнання або реєстрації зазначених рівнемірів та витратомірів.

Застосування п. 128-1.1 ст. 128-1 Податкового кодексу України можливе виключно у випадку необладнання та/або відсутності реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі, як передбачено диспозицією вказаної норми. Порушення строків обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками та реєстрації їх в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі (передбачених підпунктом 12 підрозділу 5 Розділу XX Податкового кодексу України), якщо на час проведення перевірки встановлено їх наявність на акцизних складах та їх реєстрація в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, не може бути підставою для застосування до платника податків п. 128-1.1 ст. 128-1 Податкового кодексу України.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постанові Верховного Суду від 19.01.2023 р. у справі № 580/9246/21.

Судовим розглядом встановлено, що згідно із даними податкової інформації у Реєстрі ТОВ «ВАЛ-ОІЛ» зареєстровано 27.08.2020 р. коригуючу Довідку про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри (далі - Довідка) з уніфікованим номером акцизного складу 1002293, згідно якого вбачається що встановлено та зареєстровано витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники 27.08.2020 р.

Згідно із даними податкової інформації у Реєстрі ТОВ «ВАЛ-ОІЛ» зареєстровано 26.08.2020 р. коригуючу Довідку про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри (далі - Довідка) з уніфікованим номером акцизного складу 1002294, згідно якого вбачається що встановлено та зареєстровано витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники 26.08.2020 р.

Згідно із даними податкової інформації у Реєстрі ТОВ «ВАЛ-ОІЛ» зареєстровано 27.08.2020 коригуючу Довідку про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри (далі - Довідка) з уніфікованим номером акцизного складу 1002296, згідно якого вбачається що встановлено та зареєстровано витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники 27.08.2020 р.

Згідно із даними податкової інформації у Реєстрі ТОВ «ВАЛ-ОІЛ» зареєстровано 19.08.2020 р. коригуючу Довідку про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри (далі - Довідка) з уніфікованим номером акцизного складу 1002295, згідно якого вбачається що встановлено та зареєстровано витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники 19.08.2020 р.

Таким чином, оскільки на час винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення позивачем зареєстровані витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідачем 11.03.2021 р. податковим повідомленням-рішенням № безпідставно притягнуто позивача до відповідальності,передбаченої п. 128-1.1 ст. 128-1 Податкового кодексу України, у зв`язку з чим оскаржуване податкове повідомлення-рішення необґрунтоване та підлягає скасуванню.

Із врахуванням вищевикладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає помилковим висновок суду першої інстанції про правомірність застосування контролюючим органом до позивача штрафної (фінансової) санкції на підставі п. 128-1.1 ст. 128-1 Податкового кодексу України.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4 ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення, у разі неправильного застосування норм матеріального права.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.10.2021 р. та прийняти постанову, якою позов ТОВ «ВАЛ-ОІЛ» задовольнити, скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області № від 11.03.2021 р.

Керуючись ст. ст. 243, 272, 286, 308, 315, 316, 317, 322, 325, 326, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАЛ-ОІЛ" задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.10.2021 по справі № 520/5288/21 скасувати.

Прийняти постанову, якою позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАЛ-ОІЛ" задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області № від 11.03.2021 р.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді О.А. Спаскін Я.В. П`янова
Повний текст постанови складено 02.10.2023 року