Справа № 440/9350/22
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2023-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

04 жовтня 2023 року

м. Київ

справа №440/9350/22

адміністративне провадження № К/990/31780/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Тацій Л.В.,

суддів: Стрелець Т.Г., Стеценка С.Г.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 31.01.2023 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 11.07.2023 у справі №440/9350/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, Публічне акціонерне товариство "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта", про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, Публічне акціонерне товариство "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта", в якому просив:

- визнати протиправною бездiяльнiсть управлiння Пенсiйного фонду України в м. Кременчуцi Полтавської областi у процесi призначення пенсiї ОСОБА_1 , розрахунку її розмiру та її перерахунку, яка полягає в не зарахуванні до стажу роботи ОСОБА_1 за списком № 1 окремих перiодiв його роботи, а саме: тривалiстю 2 роки 6 мiсяцiв 11 днiв у пepioдi часу роботи iз 15.08.1989 року по 17.08.2001 року на Кременчуцькому нафтопереробному заводi, а також на АТ "Укртатнафта" (правонаступник заводу); тривалiстю 1 рiк 5 мiсяцiв 21·день у пepioдi часу роботи iз 09.12.2010 року по 30.06.2014 року на ПАТ "Укртатнафта" та тривалiстю 2 мiсяцi 24 днi у перiод часу роботи iз 21.12.2006 року по 13.03.2007 року на ТОВ "Mic"; тривалiстю 2 роки 0 мiсяцiв 30 днiв у періоді часу роботи із 01.07.2014 по 31.07.2016; тривалістю 1 рік 10 місяців 30 днів у періоді часу роботи із 01.08.2016 по 30.06.2018; тривалістю 10 місяців 20 днів у періоді часу роботи із 16.07.2018 по 30.06.2020; тривалістю 11 місяців 24 дні у періоді часу роботи із 01.07.2020 по 31.03.2022;

- зобов`язати Головне управлiння: Пенсiйного фонду України в Полтавськiй областi зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 за списком № 1, який враховувався при призначенні пенсiї за вiком, робота за списком №1, та при її перерахунку 2 роки 6 мiсяцiв 11 днiв у пepioдi часу роботи iз 15.08.1989 року по 17.08.2001 року на Кременчуцькому нафтопереробному заводi, а також на АТ "Укртатнафта" (правонаступник заводу); тривалiстю 1 рiк 5 мiсяцiв 21·день у пepioдi часу роботи iз 09.12.2010 року по 30.06.2014 року на ПАТ "Укртатнафта" та тривалiстю 2 мiсяцi 24 днi у перiод часу роботи iз 21.12.2006 року по 13.03.2007 року на ТОВ "Mic"; тривалiстю 2 роки 0 мiсяцiв 30 днiв у періоді часу роботи із 01.07.2014 по 31.07.2016; тривалістю 1 рік 10 місяців 30 днів у періоді часу роботи із 01.08.2016 по 30.06.2018; тривалістю 10 місяців 20 днів у періоді часу роботи із 16.07.2018 по 30.06.2020; тривалістю 11 місяців 24 дні у періоді часу роботи із 01.07.2020 по 31.03.2022, збільшивши його стаж роботи за списком №1 із 9 рокiв 5 мiсяцiв 21 день до 12 рокiв 0 мiсяцiв 2 днi в перiодi часу iз 15.08.1989 року по 17.08.2001 року; iз 2 роки 1 мiсяць 2 днi до 3 роки 6 мiсяцiв 23 днi у перiодi iз 01.12.2010 року по 30.06.2014 року, iз 0 рокiв 0 мiсяцiв 0 днiв до 0 рокiв 2 мiсяцi 24 днi у перiодi роботи iз 21.12.2006 року по 13.03.2007 року на ТОВ "Mic", а всього збiльшивши стаж його роботи за списком № 1 iз 11 рокiв 6 мiсяцiв 23 дня до 15 рокiв 9 мiсяцiв 19 днiв; збільшивши стаж його роботи за списком №1 до 17 рокiв 10 мiсяцiв 9 днiв за період із 01.08.2016 по 30.06.2018, до 21 рік 9 місяців 9 днів за період із 16.07.2018 по 30.06.2020, до 22 роки 9 місяців 3 дні за період із 01.07.2020 по 31.03.2022;

- зобов`язати Головне управлiння Пенсiйного фонду України в Полтавськiй областi здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 за віком, робота за списком №1, виходячи з перерахованого згідно рішення суду в цій справі стажу роботи за списком №1, виплатити пенсію в перерахованому розмірі за вирахуванням фактично виплачених сум, виплачувати пенсію у перерахованому розмірі, виходячи із перерахованого згідно рішення в цій справі стажу роботи за списком №1.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 31.01.2023 у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 11.07.2023 рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 31.01.2023 скасовано в частині відмови в позові щодо позовних вимог про визначення пільгового стажу за період роботи у Товаристві з обмеженою відповідальністю " Міс". Ухвалено в цій частині нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо не зарахування до стажу роботи ОСОБА_1 за списком № 1 перiоду його роботи з 21.12.2006 по 13.03.2007 ( 2 мiсяцi 24 днi) у Товаристві з обмеженою відповідальністю" Mic". Зобов`язано Головне управлiння Пенсiйного фонду України в Полтавськiй областi зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 за списком № 1, який враховувався при призначенні пенсiї за вiком та при її перерахунку 2 мiсяцi 24 днi перiод роботи з 21.12.2006 по 13.03.2007 у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Mic". В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 31.01.2023 залишене без змін.

Позивач, не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, подав касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 31.01.2023 в частині, що залишена без змін судом апеляційної інстанції, постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 11.07.2023 скасувати в частині, якою рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 31.01.2023 залишене без змін. В цій частині справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження у справі колегією суддів встановлено таке.

Предметом оскарження в даній справі є бездіяльність відповідача щодо зарахування до стажу роботи за Списком №1, який враховувався при призначенні пенсiї за вiком.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондують положення статті 14 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС України.

Згідно частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За змістом пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Таким чином, справа в силу пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України віднесена до справ незначної складності, яку суд першої інстанції розглянув в порядку спрощеного позовного провадження.

Судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), підлягають касаційному оскарженню у виключних випадках, перелік яких передбачений підпунктами «а»-«г» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Доведення вищезазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

На обґрунтування касаційної скарги заявник зазначає, що особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи, справа має для нього виняткове значення, а касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Оцінивши доводи касаційної скарги в частині посилань на підпункт "в" пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України, колегія суддів вважає, що скаржником не наведено обставин, які б свідчили про наявність у справі ознак її суспільної важливості або фундаментального значення, а також не виділено особливо рідкісних, унікальних вимог, що дають підстави вважати, що вона має значення для уніфікованого розуміння та застосування права для сторін спору.

Суд відхиляє посилання скаржника на положення підпункту "б" пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України з огляду на те, що в обґрунтування вказаного твердження він не навів та не обґрунтував, при розгляді яких саме справ він позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, та яким чином ці обставини впливають на вирішення спору у конкретній іншій справі. Суд зазначає, що лише загальні посилання на такі обставини, за відсутності вмотивованих аргументів, не дають підстав для висновку, що є підстави для відкриття касаційного провадження, з посиланням на підпункт "б" частини п`ятої статті 328 КАС України.

Незмістовним є й посилання на приписи підпункту "а" пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України, так як скаржником не обґрунтовано, в чому саме полягає фундаментальне значення саме даної справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.

В частині наведених у касаційній скарзі обґрунтувань вимог до суду касаційної інстанції така містить посилання на підстави незгоди з рішенням суд апеляційної інстанції щодо застосування нормативно-правових актів та детальний виклад фактичних обставин справи.

Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з встановленими в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами та наданою їм правовою оцінкою не дають підстав для висновку про наявність в даному випадку обставин, наведених у підпунктах "а", "б", "в" пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Крім того, Суд зазначає, що посилання у касаційній скарзі на частину четверту статті 328 КАС України, як на підставу касаційного оскарження судових рішень прийнятих у малозначній справі, не виключає застосування положень пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Верховний Суд звертає увагу на те, що можливість відкриття касаційного провадження у малозначних справах залежить виключно від обставин конкретної справи: її значення для формування єдиної правозастосовчої практики; неможливості спростування особою, яка подає касаційну скаргу, обставин, встановлених оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; значного суспільного інтересу справи чи її виняткового значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; помилкового віднесення судом справи до категорії справ незначної складності.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію "суду права", що розглядає справи, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є "судом фактів".

Зазначене узгоджується з Рекомендаціями № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 цієї Рекомендації скарги в суд третьої інстанції повинні подаватися в першу чергу у рамках таких справ, які заслуговують третього судового розгляду, наприклад справи, які будуть розвивати право або які будуть сприяти однаковості тлумачення закону. Їх коло може бути також обмежене скаргами по тих справах, які стосуються питань права, які мають значення для всього суспільства в цілому. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування того, чому її справа буде сприяти досягненню таких цілей.

Зазначене дає підстави вважати, що за поданою касаційною скаргою оскаржуються судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 257, 328, 333, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 31.01.2023 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 11.07.2023 у справі №440/9350/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, Публічне акціонерне товариство "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта", про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Надіслати скаржнику копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Л.В. Тацій

Суддя С.Г. Стеценко

Суддя Т.Г. Стрелець