Справа № 140/17050/23
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2023-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2023 року ЛуцькСправа № 140/17050/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Смокович В. І., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Волинського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до Приватного акціонерного товариства «Каучук» про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені,

ВСТАНОВИВ:

Волинське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (далі ВОВ Фонду соцзахисту осіб з інвалідністю, Фонд, позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Приватного акціонерного товариства «Каучук» (далі - ПАТ «Каучук», підприємство, відповідач) про стягнення на користь держави в особі Волинське ОВФСЗОзІ в дохід державного бюджету 151031,83 грн., в тому числі: 142914,40 грн. адміністративно-господарських санкцій та 8117,43 грн. пені.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що всупереч вимогам частини першої статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» від 21.03.1991 №875-ХІІ (далі Закон №875-ХІІ) відповідачем у 2022 році не забезпечено норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю в кількості однієї особи.

Сума адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю становить 142914,40 грн., яка відповідачем в добровільному порядку не була сплачена. За несвоєчасну сплату адміністративно-господарських санкцій відповідачу нарахована пеня в сумі 8117,43 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача разом із сумою адміністративно-господарських санкцій в примусовому порядку, з огляду на що просить позов задовольнити.

У відзиві на позовну заяву відповідач заявлений позов визнав частково на суму адміністративно-господарських санкцій 36873,16 грн. та пені на суму 2606,38 грн. всього на суму 39479,54 грн. В обґрунтування своєї позиції вказує на те, що при застосуванні алгоритму підрахунку середньооблікової чисельності штатних працівників не було прийнято до уваги наказ по підприємству № 17 від 25.03.2022 про призупинення з працівниками (158 чоловік) дії трудових договорів з 24.02.2022 у зв`язку із збройною агресією РФ проти України, внаслідок чого ця кількість працівників не були включені у штатний розпис підприємства, що вплинуло на припущення помилки при застосуванні алгоритму при підрахунку середньооблікової чисельності штатних працівників за рік, кількості робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, а також при підрахунку суми середньорічної заробітної плати на одного штатного працівника на підприємстві.

Вказує, що правильними вихідними даними для обчислення розміру адміністративно-господарських санкцій та пені є: 162 середньооблікова кількість штатних працівників за 2022 рік; 6 норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю; 5 середньооблікова чисельність штатних працівників, яким встановлено інвалідність; 5973452,59 грн. фонд оплати праці штатних працівників (том 1, арк. спр. 22 - 27).

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи до суду не надходило.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 30.06.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) (том 1, арк. спр. 18).

Суд, перевіривши доводи позивача та відповідача у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

Приватне акціонерне товариство «Каучук» зареєстроване як юридична особа, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (том 1, арк. спр. 28 - 29).

Як вбачається з Витягу з централізованого банку даних з проблем інвалідності (ЦБІ) середньооблікова кількість штатних працівників у 2022 році у відповідача становить 42 особи, кількість осіб з інвалідністю у 2022 році становить 1 особа, фонд оплати праці застрахованих осіб відповідача у 2022 році становив 6002404,81 грн. (том 1, арк. спр. 8).

На підставі цих даних, позивачем визначено, що, кількість інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог статті 19 Закону №875-ХІІ, повинна складати 2 особи.

З використанням інформації Пенсійного фонду України Фондом соціального захисту осіб з інвалідністю було створено розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2022 рік, відповідно до якого сума адміністративно-господарських санкцій становить 142914,40 грн., пеня 8117,43 грн., всього 151031,83 грн. (том1, арк. спр. 5).

У зв`язку з невиконанням відповідачем нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю позивачем направлено претензію № 426/06-08/165 від 26.05.2023, в якій вказано про обов`язок сплатити адміністративно-господарські санкції у розмірі 142914,40 грн. та пеню в сумі 4458,87 грн. станом на 26.05.2023 та роз`яснено порядок нарахування пені за порушення термінів сплати адміністративно-господарської санкції (том1, арк. спр. 9).

У відповідь на вказану претензію ПАТ «Каучук» на адресу позивача направлено лист за вих. № 945-2023 від 21.06.2023 (отриманий позивачем 23.06.2023), у якому відповідач вказує, що в податковому розрахунку сум доходу нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також нарахованого єдиного внеску за 2022 рік допущена помилка, у зв`язку з чим відповідачем готуються уточнюючі розрахунки. Відповідач просить позивача зробити перерахунок нормативу робочих місць, визначеного згідно статті 19 Закону №875-ХІІ та суми адміністративно-господарської санкції, що підлягає до сплати у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за попередній рік, обчисленої відповідно до статті 20 вказаного Закону.

З наведених підстав ПАТ «Каучук» у листі № 945-2023 від 21.06.2023 просить Волинське ОВФСЗОзІ не передавати до суду дані стосовно підприємства до моменту виправлення підприємством помилки у звітності, та як наслідок, взяття до уваги нових даних (том 1, арк. спр. 10).

Лист ПАТ «Каучук» № 945-2023 від 21.06.2023 позивачем до уваги прийнятий не був та у зв`язку з несплатою підприємством адміністративно-господарської санкції та пені, розмір яких визначено позивачем на рівні 142914,40 грн. (санкція) та 8117,43 грн. (пеня), Волинське ОВФСЗОзІ звернулося до суду з вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні, що гарантують їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість особам з інвалідністю вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними здібностями і інтересами, визначаються Законом України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» №875-ХІІ від 21.03.1991 (далі Закон №875-ХІІ).

Згідно з частиною третьою статті 18 Закону №875-ХІІ підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини третьої статті 18-1 Закону № 875 державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у особи з інвалідністю кваліфікації та знань, з урахуванням її побажань.

Згідно з частинами першою та другою статті 19 Закону №875-ХІІ для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця. Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування осіб з інвалідністю. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Отже, Законом передбачені гарантії соціального захисту осіб з інвалідністю шляхом встановлення особливих вимог щодо організації робочого місця для такої особи та покладення на підприємства обов`язку забезпечувати для осіб з інвалідністю належні та безпечні умови праці з урахуванням медичних показань.

Частиною першою статті 20 Закону №875-ХІІ визначено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Відповідно до частин першої та третьої статті 18 Закону №875-ХІІ забезпечення прав осіб з інвалідністю на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості. Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, обов`язки роботодавців стосовно забезпечення прав осіб з інвалідністю на працевлаштування полягають:

- у виділенні та створенні робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальних робочих місць;

- у створенні для них умов праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації;

- у забезпеченні інших соціально-економічних гарантій, передбачених чинним законодавством;

- у наданні державній службі зайнятості інформації, необхідної для організації працевлаштування осіб з інвалідністю;

- у звітуванні Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 Порядку подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2007 №70, звіт про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю роботодавці подають (надсилають рекомендованим листом) щороку до 1 березня відділенням Фонду, в яких вони зареєстровані, за формою, затвердженою Мінсоцполітики за погодженням з Держстатом. Інформацію про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування осіб з інвалідністю роботодавці подають до базового центру зайнятості незалежно від місцезнаходження роботодавця за формою, затвердженою Мінсоцполітики за погодженням із Держстатом.

Як вбачається з Витягу з централізованого банку даних з проблем інвалідності, середньооблікова кількість штатних працівників у 2022 році у відповідача складала 42 особи, з них середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність, становила 1 особа; фонд оплати праці застрахованих осіб відповідача у 2022 році становив 6002404,81 грн. (том 1, арк. спр. 8).

Кількість інвалідів штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог статті 19 Закону №875-ХІІ, за умови кількості штатних працівників на підприємстві 47, повинні складати 2 особи.

Наказом директора ПАТ «Каучук» № 17 від 25.03.2022 на час дії воєнного стану в Україні та у зв`язку з неможливістю надання та проведення робіт на підприємстві, призупинено дію трудових договорів з працівниками ПАТ «Каучук» з 24.02.2022. Відповідно до списку працівників, з якими призупинено дію трудового договору (додаток до наказу № 17 від 25.03.2022) їх кількість становить 126 осіб (арк. спр. 30, 31 - 34).

Як убачається з матеріалів справи, та не спростовано позивачем, як суб`єктом владних повноважень, трудові відносини з даними працівниками припинені не були, а мав місце тільки факт призупинення дії трудових договорів у зв`язку з збройною агресією РФ проти України.

З наведених підстав очевидним є факт, що штатна чисельність працівників підприємства не може складати 42 особи, як про це вказано у в Витязі з централізованого банку даних з проблем інвалідності (ЦБІ). При цьому такі дані щодо штатної чисельності працівників були покладені у основу розрахунку адміністративно-господарської санкції.

При цьому відповідач у листі № 945-2023 від 21.06.2023, який отриманий позивачем 23.06.2023, попередив останнього про допущення помилки в податковому розрахунку сум доходу нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також нарахованого єдиного внеску за 2022 рік та подальшу підготовку відповідачем уточнюючих розрахунків. Однак позивачем вказане повідомлення до уваги взято не було та застосовано до відповідача адміністративно-господарську санкцію та пеню.

Суд не має сумнівів у правильності наданого відповідачем розрахунку середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за 2022 рік, який становить 162 особи, оскільки він здійснений з урахуванням усіх факторів, які впливають на цей показник, в тому числі кількість відпрацьованих днів особами з інвалідністю у розрізі місяців, а відповідачем не доведено протилежного.

Разом з тим, відповідач у відзиві на позовну заяву вказує, що для правильного обрахунку адміністративно-господарської санкції береться фонд оплати праці штатних працівників за 2022 рік, який становить 5973452,59 грн. та надає суду відповідний розрахунок (том 1, арк. спр. 45).

Суд не погоджується з тим, що фонд оплати праці штатних працівників ПАТ «Каучук» за 2022 рік становить суму 5973452,59 грн., оскільки такі дані не узгоджуються з даними у відомостях про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам, відповідно до яких у розрізі кварталів та місяців 2022 року загальна сума нарахованої заробітної плати працівникам підприємства за 2022 рік, з якої нараховано та утримано єдиний внесок, становить 6185385,65 грн. (том 1: арк. спр. 205 - 113, 215 - 222, 223 - 224; том 2: арк. спр. 11 - 12, 13 - 14, 16 - 17, 61 - 62, 63 - 64, 66 - 67, 110 - 111, 112 - 113, 115 116).

Таким чином, при фонді оплати праці штатних працівників ПАТ «Каучук» за 2022 рік, який становить 6185385,65 грн. та середньооблікової чисельності штатних працівників за вказаний період у кількості 162 особи, середньорічна заробітна плата на підприємстві з урахуванням наказу про призупинення дії трудових договорів на час дії воєнного стану, становить 38181,39 грн.

При середньообліковій чисельності штатних працівників за 2022 рік у кількості 162 особи, норматив робочих місць для осіб з інвалідністю становить 6 осіб.

Відповідно до відомостей, наданих відповідачем, за період 2022 року на ПАТ «Каучук» у середньому було працевлаштовано 5 осіб з інвалідністю, зокрема (за повні місяці роботи) у січні - 7 осіб, лютому - серпні - 6 осіб, у вересні - грудні - 4 особи (том 1, арк. спр. 43).

Таким чином, сума адміністративно-господарської санкції, що підлягає сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2022 рік обчисленої відповідно до статті 20 Закону №875-ХІІ повинна становити 38181,39 грн.

В силу вимог частини четвертої статті 20 Закону №875-ХІІ адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону. При цьому, до правовідносин із стягнення адміністративно-господарських санкцій, передбачених цим Законом, не застосовуються строки, визначені статтею 250 Господарського кодексу України.

У визначений законом строк відповідачем адміністративно-господарська санкція в добровільному порядку сплачена не була.

Відповідно до частини другої статті 20 Закону №875-ХІІ порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

При зверненні до суду позивачем надано розрахунок пені за несвоєчасну сплату адміністративно-господарської санкції за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за період з 18.04.2023 по 27.06.2023 (том 1 арк. спр. 5).

З урахуванням розміру адміністративно-господарської санкції, яка визначена судом на рівні 38181,39 грн., пеня за несвоєчасну її сплату за період з 18.04.2023 по 27.06.2023, обрахована за правилами частини другої статті 20 Закону №875-ХІІ становить 2168,70 грн.

Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 50 Закону України «Про зайнятість населення» від 05 липня 2012 року №5067-VІ роботодавці зобов`язані, зокрема, своєчасно та в повному обсязі у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, за погодженням з центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики у галузі статистики, подавати територіальним органам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, інформацію про попит на робочу силу (вакансії).

Отже, своєчасно та в повному обсязі надавши інформацію про попит на вакансії, роботодавець фактично вживає залежних від нього передбачених законом заходів для відповідності середньооблікової чисельності працюючих інвалідів установленим нормативам, тобто заходів для недопущення господарського правопорушення.

Вказані висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 26.06.2018 (справа №806/1368/17) та в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України враховуються при вирішенні цієї справи.

Разом з тим, відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він вжив залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення, яке полягає у не забезпеченні середньооблікової чисельності працюючих осіб з інвалідністю відповідно до установленого нормативу у 2022 році.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно із частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частинами першою - третьою статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо.

На час розгляду надої справи позивачем суду не надано доказів правомірності застосування до відповідача адміністративно-господарської санкції за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі 142914,40 грн. та пені за несвоєчасність її сплати за період з 18.04.2023 по 27.06.2023 в сумі 8117,43 грн.

З огляду на викладені обставини, сукупність встановлених судом фактів та відповідних їм правовідносин, недоведеність позивачем застосування до відповідача адміністративно-господарських санкцій у заявленому розмірі із-за ігнорування повідомлення відповідача про допущені помилки у бухгалтерських документах, беручи до уваги, що відповідач не вжив усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення, яке полягає у не забезпеченні середньооблікової чисельності працюючих осіб з інвалідністю відповідно до установленого нормативу у 2022 році, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково у спосіб стягнення з відповідача на користь Держави в особі Волинського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю адміністративно-господарських санкцій в сумі 38181,39 грн. та пені в сумі 2168,70 грн.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Зважаючи на відсутність документально підтверджених судових витрат пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 77, 243 - 246, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Волинського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (43008, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Писаревського, 3А, ідентифікаційний код юридичної особи 13369882) до Приватного акціонерного товариства «Каучук» (45605, Волинська область, Луцький район, село Голишів, вулиця Ниливайка, 3, ідентифікаційний код юридичної особи 13507918) про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Каучук» на користь Держави в особі Волинського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю адміністративно-господарські санкції в сумі 38181,39 грн. (тридцять вісім тисяч сто вісімдесят одна гривня тридцять дев`ять копійок) та пеню в сумі 2168,70 грн. (дві тисячі сто шістдесят вісім гривень сімдесят копійок), а всього 40350,09 грн. (сорок тисяч триста п`ятдесят гривень дев`ять копійок).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.І. Смокович