Справа № 295/10556/23
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2023 року м. Житомир справа № 295/10556/23

категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лавренчук О.В.,

секретар судового засідання Мокрецька К.Г.,

представника позивача Шахрая Володимира Володимировича,

представника відповідача Пехшвелашвілі Надії Юріївни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в Богунський районний суд м. Житомира із позовом до Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, з підстав протиправної, на переконання позивача, бездіяльності щодо не винесення постанови про закінчення виконавчого провадження №71971162.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 14.08.2023 матеріали адміністративної справи направлено за підсудністю до Житомирського окружного адміністративного суду.

До Житомирського окружного адміністративного суду матеріали адміністративної справи надійшли 08.09.2023.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, суддю Лавренчук О.В. призначено головуючою суддею у адміністративній справі.

Суддя своєю ухвалою від 11 вересня 2023 року прийняла позовну заяву до розгляду, відкрила спрощене позовне провадження та призначила судове засідання у справі з викликом сторін до Житомирського окружного адміністративного суду на 22 вересня 2023 року. Зобов"язано відповідача надати до суду у термін до 19.09.2023 належним чином завірену копію матеріалів виконавчого провадження ВП №71971162.

Представник позивача 22.09.2023 надав до суду заяву у якій просить суд витребувати у відповідача докази.

Ухвалою суду від 22.09.2023 повторно витребувано у відповідача належним чином завірену копію матеріалів виконавчого провадження ВП №71971162 (для долучення до матеріалів адміністративної справи) та оригінал (для огляду в судовому засіданні). Постановлено Богунському відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) копії витребуваних документів надати суду у термін до 27 вересня 2023 року, а оригінал - у судове засіданні 02.10.2023.

До суду 27.09.2023 надійшли належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження ВП №71971162.

У судове засідання, призначене на 02.10.2023 прибули представники сторін. Оголошено перерву у судовому засіданні до 03.10.2023.

Представник позивача направив електронною поштою, на адресу суду, додаткові пояснення від 02.10.2023.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача та заперечення представника відповідача, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне

Встановлено, що 03 квітня 2023 року заступник директора Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті - начальник відділу впровадження автоматичної фіксації порушень, розглянувши відомості з матеріалів інформаційного файлу, створеного системою за допомогою технічних засобів, виніс Постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА №00006965 (далі - Постанова №00006965, а.с. 6).

У Постанові №00006965 вказано про вчинення позивачем правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення і постановлено притягнути позивача до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн.

Окрім того, у Постанові №00006965 міститься інформація наступного змісту: "Згідно із частиною другою статті 308 КУпАП у разі несплати ОСОБА_1 , 1965-02-20 р.н. штрафу у строк, установлений частиною другою статті 300-2 КУпАП, у порядку примусового виконання цієї постанови органи державної виконавчої служби з правопорушника стягують штраф у подвійному розмірі 34000,00грн".

Вважаючи постанову №00006965 протиправною, позивач оскаржив її у судовому порядку.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 03 липня 2023 року у справі №295/5360/23 у задоволенні позову відмовлено. Рішення суду набрало законної сили 14.07.2023.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що 19 липня 2023 року ОСОБА_1 сплатив 17000,00 грн штрафу згідно постанови серії АА №00006965 (а.с. 8).

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що 12.05.2023 Департамент державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті звернувся до Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) із заявою №6160/3.7/14-23 про примусове виконання постанови серії АА №00006965 (а.с. 63).

У заяві від 12.05.2023 вказано: "Відповідно до вимог статей 300-2 та 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) надсилаємо для примусового виконання постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно осіб, які мають реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичних осіб) на території України, зазначених у статті 14-3 КУпАП серії АА №00006965 від 03.04.2023 для стягнення з особи: ОСОБА_1 штрафу у розмірі: 34 000,00 (тридцять чотири тисячі) гривень.

У постанові серії АА №00006965 міститься відмітка про те, що вона набрала законної сили 24.04.2023, а строк пред`явлення постанови до виконання до 24.05.2023

Постановою головного державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 14.06.2023 відкрито виконавче провадження ВП №71971162 з примусового виконання постанови серії АА№00006965. У постанові вказано: назва документу: постанова №АА00006965, виданий 03.04.2023; документ видав: Державна служба з безпеки на транспорті; про: стягнення 34000,00 грн штрафу; боржник: ОСОБА_1 ; стягувач: Державна служба з безпеки на транспорті; документ вступив у законну силу (набрав чинності): 24.04.2023.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що відповідачу 24.07.2023 за вх. №18711 надійшла заява стягувача від 21.07.2023 №9614/3.7/14-23 "Щодо часткової сплати" у якій вказано, що боржником частково сплачено суму штрафу в розмірі 17000,00 грн (а.с.90).

Разом з тим, в матеріалах виконавчого провадження ВП №71971162 міситься заява адвоката Шахрая Володимира Володимировича за вх. №19545 від 27.07.2023 у якій останній просить винести постанову про закінчення виконавчого провадження. У заяві представник боржника вказує про відсутність підстав для примусового виконання постанови АА №00006965 та зазначає про судове оскарження виконавчого документу та не повідомлення стягувачем органу ДВС про її оскарження. Окрім того, зауважує, що штраф в розмірі 17000,00 грн було сплачено в межах строку, встановленого ч. 1 ст. 307 КУпАП (а.с. 94).

Звертаючись до суду з позовом, позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо не винесення постанови про закінчення виконавчого провадження №71971162.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 55 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VІІІ (далі - Закон №1404) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами статті 2 Закону № 1404 виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону №1404).

За приписами статті 13 Закону №1404 під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 1 частини першої, частини п`ятої статті 26 Закону №1404 виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до вимог статті 299 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення звертається до виконання органом (посадовою особою), який виніс постанову.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що 12.05.2023 Департамент державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті звернувся до Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) із заявою №6160/3.7/14-23 про примусове виконання постанови серії АА №00006965 (а.с. 63).

До суду не надано доказів оскарження ОСОБА_1 дій стягувача - Державної служби України з безпеки на транспорті щодо пред`явлення ним виконавчого документу (постанови серії АА №00006965) до примусового виконання під час його оскарження у судовому порядку.

Постановою головного державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 14.06.2023 відкрито виконавче провадження ВП №71971162 з примусового виконання постанови серії АА№00006965. У постанові вказано: назва документу: постанова №АА00006965, виданий 03.04.2023; документ видав: Державна служба з безпеки на транспорті; про: стягнення 34000,00 грн штрафу; боржник: ОСОБА_1 ; стягувач: Державна служба з безпеки на транспорті; документ вступив у законну силу (набрав чинності): 24.04.2023.

Звертаючись до суду з позовом, позивач стверджує, що ним дотримано строки сплати штрафу в розмірі 17000,00 грн, що встановлені КУпАП.

Суд відмічає, що строки і порядок виконання постанови про накладення штрафу, а також примусове виконання постанови про накладення штрафу визначені статтями 307 та 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Приписами пункту 8 розділу II Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, затвердженої Наказом Міністерстваінфраструктури України 27 вересня 2021 року № 512 визначено, що постанова набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

За приписами статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: - подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; - витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

З аналізу вищенаведених норм КУпАП вбачається, що примусовому виконанню підлягає постанова про накладення штрафу, яка не виконана правопорушником у п`ятнадцятиденний строк з дня її вручення, а в разі оскарження такої постанови з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При цьому в примусовому порядку підлягає стягненню подвійна сума штрафу.

Однак, у даному позовному провадженні не надається правова оцінка дотримання ОСОБА_1 строків сплати штрафу у розмірі 17000,00 грн згідно постанови АА №00006965 від 03.04.2023, оскільки виконавче провадження було відкрито на підставі виконавчого документу, який було пред`явлено до виконання стягувачем.

У силу положень частини першої статті 18 Закону №1404 виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судом при дослідженні постанови серії АА №00006965 від 03.04.2023, яка було пред`явлена до примусового виконання, встановлено наявність відмітки про набрання нею законної сили 24.04.2023.

При вирішенні даної справи суд враховує, що державні виконавці в силу Закону № 1404 не наділені повноваженнями перевірки факту оскарження відповідної постанови (виконавчого документу) в судовому порядку чи отримання правопорушником повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Станом на 14.06.2022, констатувавши відповідність виконавчого документа вимогам статті 4 Закону № 1404-VIII, державний виконавець не мав правових підстав для повернення постанови серії АА №00006965 від 03.04.2023 без прийняття до виконання та був зобов`язаний винести постанову про відкриття виконавчого провадження.

Окрім того, у даному позовному провадженні позивачем не оскаржується постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №71971162 з підстав відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що не набрав законної сили.

У постанові про відкриття виконавчого провадження вказано, що сума стягнення становить 34000,00 грн.

Сторонами визнається, що боржником сплачено штраф у розмірі 17000,00 грн, тобто у розмірі, що є меншим, ніж зазначено у постанові про відкриття виконавчого провадження ВП №71971162.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 39 Закону №1404 виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Частиною 2, 3 статті 39 Закону №1404 передбачено, що постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Матеріали виконавчого провадження не містять доказів відкликання стягувачем виконавчого документу у зв"язку зі сплатою боржником адміністративного стягнення у вигляді штрафу, у повному обсязі. Натомість, наявна заява стягувача від 21.07.2023 №9614/3.7/14-23 "Щодо часткової сплати" у якій вказано, що боржником частково сплачено суму штрафу в розмірі 17000,00 грн.

Враховуючи встановлені обставини справи та наведені вище норми права, якими врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для зобов`язання відповідача винести постанову про закінчення виконавчого провадження.

При прийнятті рішення у даній справі суд врахував позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Підстави для стягнення за рахунок відповідача на користь позивача судових витрат відсутні у зв`язку з відмовою у задоволенні позову.

Частинами першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 242-246, 250, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (майдан Корольова, 3/14, м.Житомир,10014. ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення за правилами, встановленими статтями 287, 296-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Лавренчук