Справа № 320/10263/23
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Кузьменка В.В.,

Василенка Я.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби в Одеській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2023 р. у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної податкової служби в Одеській області до Підприємства з іноземними інвестиціями "Амік Україна" про зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках платника податків,

У С Т А Н О В И В :

До Київського окружного адміністративного суду звернулося Головне управління ДПС в Одеській області із позовом, згідно ст. 283 КАС України, в якому просило прийняти рішення про зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках платника податків Підприємства з іноземними інвестиціями «АМІК Україна».

В обґрунтування позовних вимог, як на підставу для зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках платника податків, позивач посилався на відмову Підприємства з іноземними інвестиціями "Амік Україна" надати доступ до території, приміщень та іншого майна платника податків (з метою зняття проб) на адресі об`єкта під час проведення фактичної перевірки.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2023 р. відмовлено у задоволенні адміністративного позову.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Головне управління Державної податкової служби в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити повністю, при цьому, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.09.2023 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду в порядку письмового провадження на 04.10.2023.

Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, оскільки, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно норм ст. 309 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Головне управління ДПС в Одеській області, керуючись підпунктом 19-1.1.4 пункту 19-1.1 статті 19-1, підпунктом 19-1.1.12 пункту 19-1.1 статті 19-1, статті 20, підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, прийняло наказ № 418-п від 27.01.2023 «Про проведення фактичної перевірки ПІІ «АМІК Україна», з 31.01.2023 тривалістю 10 діб, з визначеним періодом перевірки - з 21.10.2021 року - по дату закінчення фактичної перевірки.

31.01.2023 уповноваженими особами ГУ ДПС в Одеській області було здійснено вихід з метою проведення фактичної перевірки позивача за адресою господарського об`єкту: м. Одеса, вул. Балківська, буд. 44 (АЗС). Платнику податків було вручено наказ № 418-п від 27.01.2023, направлення на перевірку № 968/15-32-09-02, № 969/15-32-09-02 та було розпочато фактичну перевірку.

У період перевірки позивач запитом «Про надання документів» від 31.01.2023, із посиланням на підпункти 20.1.9, 20.1.12, 20.1.13 пункту 20.1 статті 20, статті 84 ПК України, вимагав у представників відповідача в тому числі забезпечити 31.01.2023 спільне з працівниками контролюючого органу зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, які знаходяться за місцем зберігання та/або реалізації, в тому числі, зняття проб. Зняття залишків товарно-матеріальних цінностей проводилося 31.01.2023, що підтверджується даними довідки за результатами перевірки та матеріалами відеоспостереження.

Згідно запиту позивача від 03.02.2023 № 1094/КПР/15-32-09-02 про надання документів, пов`язаних з предметом перевірки, із посиланням на підпункти 20.1.9, 20.1.12, 20.1.13 пункту 20.1 статті 20, статті 84 ПК України, позивач вимагав забезпечити 06.02.2023 спільне з працівниками контролюючого органу зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, які знаходяться за місцем зберігання та/або реалізації, в тому числі, зняття проб.

06.02.2023 о 16.13 складено акт № 350/15-32-09 від 06.02.2023 відмови допуску до територій, приміщень, резервуарів та іншого майна на підтвердження обставини, що представники відповідача відмовилися здійснити допуск до територій, приміщень, резервуарів та іншого майна з метою зняття проб працівників органів Головного управління ДПС в Одеській області на АЗС. Згідно пояснень в акті представника позивача, причина не допуску до зняття проб надана у письмовому вигляді і передана інспекторам з документами. Згідно листа «Щодо зняття проб» наданих у відповідь на запит позивача від 31.01.2023, відповідач вказує, що дія щодо «зняття проб» не передбачена чинним законодавством і що зняття фактичних залишків (вимірювання рівня наповненості резервів) було проведено разом із представниками позивача та вказав на право представників контролюючого органу здійснити контрольні закупки товарів, що реалізуються на АЗС.

Згідно висновків довідки № 1994/15-32-09-02 від 10.02.2023 про результати фактичної перевірки з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства з питань виробництва, зберігання та обігу пального, контроль за виконанням якого покладений на органи ДПС, в ході фактичної перевірки порушень не встановлено.

У зв`язку з відмовою у допуску до проведення зняття проб, позивач звернувся до суду про зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках платника податків.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з того, що:

- ПК України передбачає такий захід податкового примусу, як зупинення видаткових операцій на рахунках платника, проте зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків можливо виключно у випадках накладення арешту на кошти, як виду адміністративного арешту за рішенням суду;

- при цьому, адміністративний арешт майна може бути застосований виключно за наявності обставин, визначених пунктом 94.2 статті 94 ПК України, водночас, серед вказаних підстав відсутня підстава ненадання контролюючому органу вчинити дію щодо зняття проб товарно-матеріальних цінностей під час фактичної перевірки;

- у даному випадку, факт не допуску до проведення фактичної перевірки відсутній, а надані докази підтверджують факт допуску, початку, проведення та завершення фактичної перевірки на АЗС. У матеріалах справи міститься довідка Центрального МУ ДПС по роботі з ВПП від 09.03.2023 за № 1611/5/312-00-13-02-20-Е на підтвердження відсутності податкового боргу, недоїмки зі сплати єдиного внеску, іншої заборгованості з платежів (у тому числі розстроченої, відстроченої, реструктуризованої ), контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи;

- за наслідком розгляду даного спору, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність надання податковим органом обґрунтованих доводів та підстав для задоволення заяви позову про зупинення видаткових операцій відповідача на рахунках такого платника податків на підставі підпункту 20.1.31 пункту 20.1 статті 20 ПК України чи інших підстав щодо застосування адміністративного арешту.

Натомість, апелянт вважає вказані висновки суду першої інстанції помилковими та необґрунтованими, позаяк:

- у разі встановлення факту не допуску посадових осіб контролюючих органів в ході проведення фактичної перевірки до обстеження територій та приміщень, може бути здійснено звернення до суду з питань зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках такого платника у банках та інших фінансових установах;

- оскільки відповідачем було відмовлено посадовим особам контролюючого органу у доступі до території, приміщень та іншого майна, наявні всі підстави для застосування процедури зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків ПІІ «Амік Україна».

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

За змістом ч. 1 ст. 283 КАС України, провадження у справах за зверненням податкових та митних органів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо: 1) зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках/електронних гаманцях платника податків (пункт 1 частини першої статті 283 із змінами, внесеними згідно із Законом № 2888-IX від 12.01.2023); 2) підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків; 3) надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі; 4) зобов`язання керівника підприємства провести інвентаризацію основних фондів, товарно-матеріальних цінностей, які перебували або перебувають під митним контролем чи використовувалися цим підприємством разом із товарами, які були поміщені у відповідний митний режим; 5) стягнення коштів за податковим боргом; 6) зобов`язання платника податків, який має податковий борг, укласти договір щодо переведення права вимоги дебіторської заборгованості цього платника на податковий орган; 7) встановлення тимчасового обмеження керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника у праві виїзду за межі України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, порядок проведення перевірок, права та обов`язки платників податків, адміністративний арешт майна, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються ПК України.

Так, ПК України передбачає такий захід податкового примусу, як зупинення видаткових операцій на рахунках платника (підпункти 20.1.31, 20.1.32 пункту 20.1 статті 20, пункту 89.4 статті 89, пункту 91.4 статті 91 ПК України), зокрема, згідно підпункту 20.1.31 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках/електронних гаманцях такого платника податків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, емітентах електронних грошей (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу), у тому числі при недопущенні посадових осіб контролюючих органів до обстеження територій та приміщень.

Згідно норм підпункту 20.1.32 статті 20 ПК України, право звернення щодо зупинення видаткових операцій платника податків передбачено у разі, якщо платник податків перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених ПК України.

Згідно підпункту 89.4 статі 84 ПУ України, у разі якщо платник податків не допускає податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та/або не подає документів, необхідних для такого опису, податковий керуючий складає акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу. Контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках/електронних гаманцях платника податків, заборону відчуження таким платником податків майна та зобов`язання такого платника податків допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу.

Колегія суддів наголошує на тому, що поняття арешт коштів на рахунках та зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків за цілями регулювання податкових правовідносин є тотожними, адже спрямовані на забезпечення виконання платником податків своїх зобов`язань, зокрема щодо погашення податкового боргу, при цьому, за пунктом 94.1 статті 94 ПК України, адміністративний арешт майна платника податків, є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Тобто, як правильно зазначив суд першої інстанції, зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків можливо виключно у випадках накладення арешту на кошти, як виду адміністративного арешту за рішенням суду.

Згідно підпункту 75.1.3 статті 75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

При цьому, пунктом 94.2 статті 94 ПК України, передбачений вичерпний перелік підстав для застосування адміністративного арешту майна, серед яких, зокрема, є відмова платника податків від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Під час розгляду даного спору в суді першої інстанції було досліджено, що факт не допуску до проведення фактичної перевірки відсутній, адже надані до справи фото/відео докази підтверджують факт допуску, початку, проведення та завершення фактичної перевірки на АЗС, зокрема, представниками відповідача було зроблено скріншоти з камер спостереження на АЗС з розбивкою на різні етапи, як то приїзд перевіряючих, оформлення документів у приміщенні адмінбудівлі АЗС (косової зони), відкриття паливних резервуарів тощо (а.с. 100-111).

Таким чином, відсутній факт недопуску посадових осіб перевіряючих на об`єкт перевірки.

Також, позивач не вказує на наявність податкового боргу, як підстави для застосування виняткового способу забезпечення, що підтверджується, довідкою Центрального МУ ДПС по роботі з ВПП від 09.03.2023 за № 1611/5/312-00-13-02-20-Е, за змістом якої підтверджується відсутність податкового боргу, недоїмки зі сплати єдиного внеску, іншої заборгованості з платежів (у тому числі розстроченої, відстроченої, реструктуризованої), контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи.

Колегія суддів зазначає, що порядок проведення фактичної перевірки, визначений ст. 75, 80 ПК України та відповідними підзаконними нормативно-правовими актами, не передбачає процедури зняття проб ТМЦ з пального, водночас, доказів наявності законних підстав щодо вимоги податковим органом проведення процедури «зняття проб» в рамках фактичної перевірки не надано.

Позивач в заяві про зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках платника податків посилається на ст. 84 ПК України, обґрунтовуючи право отримувати предмети та інші матеріали, які подаються на розгляд експерта. Матеріали справи не містять підтвердження факту залучення експерта (заяви платника або рішення керівника контролюючого органу, договорів з експертом) чи наявності обставини щодо необхідності винесення на розгляд експерта вирішення питань, що мають значення для здійснення податкового контролю.

Отже, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність надання податковим органом обґрунтованих доводів та підстав для задоволення заяви позову про зупинення видаткових операцій відповідача на рахунках такого платника податків на підставі підпункту 20.1.31 пункту 20.1 статті 20 ПК України чи інших підстав щодо застосування адміністративного арешту.

Апелянт окрім як посилаючись на норми ст. 84 ПК України та обставини здійснення фактичної перевірки, жодним чином не спростовує висновків суду першої інстанції, покладені в основу відмови в задоволенні позовних вимог, вказуючи на норми законодавства, які не були враховані судом, як і не довів факту недопуску посадових осіб контролюючого органу до здійснення перевірки.

Отже, позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не є підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та прийнято судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, з огляду на що, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби в Одеській області - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2023 р. - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді В.В. Кузьменко

Я.М. Василенко