Справа № 520/21355/23
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2023-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2023 р. Справа № 520/21355/23

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, в якому просить суд:

- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, які полягають у прийнятті рішення № 12 від 10.07.2023 року відповідно до якого не зараховано до страхового стажу періоди роботи з 21.11.2011 року по 17.02.2022 року, з 02.03.2022 року по 18.04.2022 року та відмовлено у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- скасувати незаконне рішення №12 від 10.07.2023 року Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області відповідно до якого не зараховано до страхового стажу періоди роботи з 21.11.2011 року по 17.02.2022 року, з 02.03.2022 року по 18.04.2022 року та відмовлено у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до страхового стажу періоди роботи з 21.11.2011 року по 17.02.2022 року, з 02.03.2022 року по 18.04.2022 року відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач звертався до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Проте, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №12 від 10.07.2023 року відмовлено у призначенні ОСОБА_2 пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки в позивача недостатньо загального страхового стажу.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачам надати відзиви на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана до Електронних кабінетів відповідачів в системі "Електронний суд" та ними отримана, що підтверджується довідками про доставку електронного листа.

Представником відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, надіслано до суду відзив на позов, в якому він заперечував проти задоволення позовних вимог зазначивши, що відділом призначення пенсій Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг ГУ ПФУ у Рівненській області було прийнято оскаржуване рішення від 10.07.2023 №12 про відмову в призначені ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. У зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Представником відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, надіслано через систему "Електронний суд" відзив на позов, в якому він заперечував проти задоволення позовних вимог, виходячи з такого. Щодо зарахування до загального страхового стажу періоди роботи з 21.11.2011 року по 17.02.2022 року, з 02.03.2022 року по 18.04.2022 року відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 зазначено, що згідно записів трудової книжки позивач в період з 21.11.2022 по 18.04.2022 працював в філії Уренгой бурение ОО Газпром бурение м. Новий Уренгой район Крайньої Півночі. З 01 січня 2023 року російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року. У зв`язку з викладеним, пенсії громадянам, які проживали / працювали на території російської федерації, призначаються на умовах, визначених Законом України від 09 липня 2003 року № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Отже, до страхового стажу зараховуються періоди роботи на території російської федерації по 31 грудня 1991 року. Згідно з документами, доданими до заяви про призначення пенсії від 03.07.2023 та даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, страховий стаж позивача становить 22 років 07 місяців 08 днів. На підставі вищевикладеного, Головним управлінням правомірно відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування через відсутність необхідного страхового стажу роботи. У зв`язку з чим відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.

Як свідчать матеріали справи, 03.07.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Пенсійного фонду України через електронний кабінет із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту 2 частини 1 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до пункт 4.2 постанови правління ПФУ від 16.12.2020 №25-1 Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України, при прийманні документів працівник сервісного центру реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Вищевказану заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за принципом екстериторіальності передано на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, за результатами розгляду якої рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області № 12 від 10.07.2023 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки в позивача недостатньо загального страхового стажу (а.с. 17).

В обґрунтування відмови в рішенні зазначено, що відповідно до пункту 2 частини 1 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсійний вік становить 55 років, необхідний страховий стаж становить 30 років. Страховий стаж особи становить 25 років 7 місяців 8 днів, пільговий стаж - 21 рік 9 місяців 3 дні. До пільгового стажу роботи за Списком №2 зараховано всі періоди роботи відповідно поданих документів. При цьому, відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 2 частини 1 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» через відсутність необхідного страхового стажу.

У відзиві на позов представник Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області також зазначив, що Головним управлінням відмовлено у зарахуванні до страхового стажу періоди роботи позивача з 21.11.2011 року по 17.02.2022 року, з 02.03.2022 року по 18.04.2022 року, оскільки 01 січня 2023 року російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року.

Не погоджуючись з рішеннями про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту 2 частини 1 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», позивач звернувся до суду з даним позовом.

По суті спірних правовідносин, суд зазначає наступне.

Згідно п.1 та 2 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Також, у відповідності до ст. 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Статтею 62 Закону № Закону України Про пенсійне забезпечення № 1788-ХІІ передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 2 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до пунктів 3, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

В оскаржуваному рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області № 12 від 10.07.2023 зазначено, що страховий стаж особи становить 25 років 7 місяців 8 днів, пільговий стаж - 21 рік 9 місяців 3 дні. До пільгового стажу роботи за Списком №2 зараховано всі періоди роботи відповідно поданих документів. При цьому, відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 2 частини 1 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» через відсутність необхідного страхового стажу.

У відзиві на позов представник ГУПФУ в Рівненській області також зазначив, що Головним управлінням відмовлено у зарахуванні до страхового стажу періоди роботи позивача з 21.11.2011 року по 17.02.2022 року, з 02.03.2022 року по 18.04.2022 року, оскільки 01 січня 2023 року російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року.

В прохальній частині позову позивач просить суд, зокрема, зобов`язати ГУПФУ в Харківській області зарахувати до його страхового стажу періоди роботи з 21.11.2011 року по 17.02.2022 року, з 02.03.2022 року по 18.04.2022 року.

Відповідно, в даному випадку, спірними є періоди роботи ОСОБА_1 з 21.11.2011 року по 17.02.2022 року, з 02.03.2022 року по 18.04.2022 року.

Згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 від 14.11.1985 року, 21.11.2011 позивач прийнятий слюсарем по обслуговуванню бурових 5 розряду вахтовим методом роботи в управління бурових робіт №2 філії Уренгой бурение ОО Газпром бурение м. Новий Уренгой район Крайньої Півночі. 17.06.2018 переведений слюсарем по обслуговуванню 6 розряду. 17.02.2022 трудовий договір розірвано за ініціативою працівника. З 02.03.2022 по 18.04.2022 позивача прийнято на посаду слюсаря по обслуговуванню бурових 6-го розряду ТОВ "ССТ" (а.с. 13 - 14).

Вищевказані періоди роботи також підтверджено довідкою ТОВ «Газпромбуріння» Філія «Уренгой буріння» ТОВ «Газпром буріння» №550 від 17.02.2022 року та довідкою TOB «ССТ» №75/22 від 18 квітня 2022 року (а.с. 15 - 16).

У відзиві на позов представником Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, щодо зарахування до загального страхового стажу позивача періодів роботи з 21.11.2011 року по 17.02.2022 року, з 02.03.2022 року по 18.04.2022 року зазначено, що згідно записів трудової книжки позивач в період з 21.11.2022 по 18.04.2022 працював в філії Уренгой бурение ОО Газпром бурение м. Новий Уренгой район Крайньої Півночі. З 01 січня 2023 року російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року. У зв`язку з викладеним, пенсії громадянам, які проживали / працювали на території російської федерації, призначаються на умовах, визначених Законом України від 09 липня 2003 року № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Отже, до страхового стажу зараховуються періоди роботи на території російської федерації по 31 грудня 1991 року.

Суд не погоджується з такими твердженнями представника відповідача, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 85, пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України виключно законами визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Згідно з ч.1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

У відповідності до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Відповідно до вимог статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної угоди та членів їх сімей проводиться по законодавству держави, на території якої вони проживають.

Статтею 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення встановлено, що призначення пенсій громадянам держав-учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.

Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Згідно абзацу 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації «Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн» від 14 січня 1993 року, трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Отже, наведені положення вказаних Угод передбачають, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди враховується при встановленні права на пенсію і її обчисленні. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалася трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

Суд звертає увагу, що посилання представника відповідач у відзиві на позов на припинення участі російської федерації в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.92 не приймається до уваги, оскільки таке припинення не стосується (не впливає) періодів трудової діяльності позивача, що мали місце в час дії вказаної Угоди.

Відповідно до Постанови КМУ від 29.11.2022 №1328 «Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення» (надалі Постанова №1328), Україна вийшла з вищезазначеної Угоди. Вказана постанова набрала чинності 02.12.2022. Отже, до набрання чинності Постановою №1328, Україна як держава-учасниця Угоди виконує зобов`язання, взяті згідно із Угодою.

Варто зауважити, що відповідно до частини 1 статті 70 Віденської конвенції про право міжнародних договорів, якщо договором не передбачається інше або якщо учасники не погодились про інше, припинення договору відповідно до його положень або відповідно до Конвенції звільняє учасників договору від усякого зобов`язання виконувати договір у майбутньому та не впливає на права, зобов`язання або юридичне становище учасників, які виникли в результаті виконання договору до його припинення.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 13 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.

Відтак, Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 підлягає застосуванню при зарахуванні спірного стажу роботи позивача в рф, оскільки вказана Угода була чинною на момент набуття стажу.

Крім того, в рішенні Конституційного Суду України від 07 жовтня 2009 року №25-рп/2009 чітко зазначено, що конституційне право на соціальний захист не може бути поставлене в залежність від факту укладення Україною з відповідною державою міжнародного договору з питань пенсійного забезпечення.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 3 ст. 23 Загальної декларації прав людини, п. 4 ч. 1 Європейської соціальної хартії та ст. 46 Конституції України, працівники у старості мають право на пенсію, що є основним джерелом існування, яка має забезпечувати достатній життєвий рівень.

Оскільки позивач працював у російській федерації в той час, коли усі вищевказані міжнародні договори були чинні (відповідні періоди 2011 - 2022 років), у відповідача не було підстав не зараховувати стаж роботи позивача на території російської федерації.

Суд не приймає до уваги посилання представника Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на постанову Верховного Суду від 29.03.2023 року у справі №360/4129/20 в обґрунтування своїх висновків, що до страхового стажу зараховуються періоди роботи на території російської федерації по 31 грудня 1991 року, оскільки в рамках справи №360/4129/20 розглядалося питання, чи підтверджено період роботи позивача на території рф відомостями індивідуального (персоніфікованого) обліку та (або) документами, що видаються роботодавцями або відповідними державними (муніципальними) органами в порядку, який встановлений законодавством рф, чи сплачувалися страхові внески до Пенсійного Фонду рф за спірний період.

В постанові Верховного Суду відсутні висновки щодо незарахування періодів роботи позивача на території рф з підстав того, що з 01 січня 2023 року російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року зважаючи на те, що спірні правовідносин, які розглядалися в рамках адміністративної справи №360/4129/20, виникли у 2019 році.

При цьому, в постанові від 29.03.2023 року у справі №360/4129/20 Верховний Суд зазначив, що: "обчислення стажу здійснюється згідно із законодавством держави, на території якої відбувалась трудова діяльність; пільговий стаж, набутий на території однієї з цих двох держав, визнається іншою державою. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема у постановах від 14.11.2019 у справі №676/6166/16-а, від 16.04.2020 у справі №555/2250/16-а та від 20.07.2020 у справі № 174/421/17(2-а/174/64/2017)".

Суд також наголошує на тому, що закон не має зворотної дії в часі. До того ж не зарахування стажу роботи чи розмірів заробітної плати в період чинності міжнародної угоди, які працювали за межами України, у зв`язку з денонсацією угоди щодо пенсійного забезпечення з державами, - є неприпустимим та порушує конституційні принципи. Так, працюючи за межами України, особа мала легітимні очікування щодо її пенсійного забезпечення.

Факт роботи позивача на території рф у заявлені позивачем періоди підтверджується копією трудової книжки, яка наявна в матеріалах справи та дійсність якої не ставиться під сумнів відповідачем, жодних недоліків в частині внесених записів відповідачем у спірному рішенні не зазначено.

Крім того, позивачем до заяви про призначення пенсії були додані довідки про доходи на території рф за період з 21.11.2011 року по 17.02.2022 року, з 02.03.2022 року по 18.04.2022 року.

Системний аналіз наведених вище положень Закону України Про пенсійне забезпечення та Порядку № 637 дає змогу дійти висновку, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 07.03.2018 року у справі № 233/2084/17, від 16.05.2019 року у справі № 161/17658/16-а, від 27.02.2020 року у справі №577/2688/17, від 31.03.2020 року у справі №446/656/17, від 21.05.2020 року у справі №550/927/17, що враховується судом при вирішенні даної справи відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України.

Відтак, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області протиправно не зараховано до загального та пільгового стажу позивача вказані періоди роботи. При цьому, інших підстав для незарахування до загального страхового стажу позивача спірних періодів роботи на території російської федерації (з 21.11.2011 року по 17.02.2022 року, з 02.03.2022 року по 18.04.2022 року), ніж зазначених вище, оскаржуване рішення не містить та судовим розглядом таких також не встановлено.

Оскільки на момент звернення до пенсійного органу позивач досяг віку, визначеного п.2 ч.2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (55 років виповнилося 29.05.2023 року), має загального страхового стажу більше 30 років (зараховано пенсійним органом 25 років 7 місяців 08 днів, зараховано в судовому порядку період роботи з 21.11.2011 року по 17.02.2022 року, з 02.03.2022 року по 18.04.2022 року), пільгового страхового стажу на відповідних посадах за Списком №2 більше 20 років, які не є спірними в даному випадку, отже має право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування

За таких підстав, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області № 12 від 10.07.2023 року про відмову в призначенні пенсії є протиправним та підлягає скасуванню.

Суд звертає увагу, що зважаючи на скасування рішення про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах окремому задоволенню не підлягають позовні вимоги щодо визнання неправомірними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області у прийнятті такого рішення.

З приводу визначення пенсійного органу, на який покладається обов`язок зарахування до страхового стажу періодів роботи та призначення пенсії за віком, слід зазначити наступне.

Відповідно до пунктів 4.1-4.3 розділу ІV постанови правління ПФУ Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058 від 25.11.2005 року № 22-1, заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

При прийманні документів працівник сервісного центру реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Згідно пункту 4.10 постанови правління ПФУ № 22-1, після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи, за місцезнаходженням установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений до позбавлення (обмеження) волі, для здійснення виплати пенсії.

Суд звертає увагу, що наразі вирішується питання зарахування до страхового стажу позивача періодів його роботи, а також призначення пенсії за віком.

Зміст постанови правління ПФУ №22-1 свідчить, що електронну пенсійну справу формує той структурний підрозділ органу, якому за принципом екстериторіальності передається до розгляду заява про призначення пенсії. Та вже після її призначення така електронна пенсійна справа передається до пенсійного органу за місцем фактичного проживання особи-пенсіонера.

Подану позивачем заяву про призначення пенсії 03.07.2023 року за принципом екстериторіальності було передано до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, за результатами розгляду якої в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах було відмовлено.

Зважаючи, що заяву про призначення пенсії розглядало Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, пенсію за віком на пільгових умовах позивачу не призначено, відповідно, не передано електронну пенсійну справу до ПФУ за місцем фактичного проживання позивача, тобто, до Головного управління ПФУ в Харківській області, для її виплати, доказів перебування позивача на обліку в територіальному органі ПФУ за місцем своєї реєстрації матеріали справи не містять, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, позовні вимоги в цій частині, пред`явлені ГУ ПФУ в Харківській області, не підлягають задоволенню.

Також, згідно частини 2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою належного захисту прав позивача на належне пенсійне забезпечення, суд дійшов висновку про вихід за межі позовних вимог та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати до пільгового страхового стажу позивача спірні періоди роботи з 21.11.2011 року по 17.02.2022 року, з 02.03.2022 року по 18.04.2022 року до його загального страхового стажу.

Щодо дати, з якої слід призначити позивачу пенсію, суд зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: 1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1) затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", відповідно до п. 1.6, 1.7 якого, звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Оскільки позивач звернувся до ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах 03.07.2023 року, тобто в межах трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку (55 років виповнилося 29.05.1968 року), пенсія за віком повинна бути призначена позивачу з 30.05.2023 року, тобто з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку.

Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до положень частини 8 статті 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-263, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Короленка, буд. 7, м. Рівне, 33028, ) про визнання дій протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №12 від 10.07.2023 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 21.11.2011 року по 17.02.2022 року, з 02.03.2022 року по 18.04.2022 року згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 від 14.11.1985 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з 30.05.2023 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області ().

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Шевченко О.В.