Справа № 160/6316/23
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2023-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 вересня 2023 року м. Дніпросправа № 160/6316/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Іванова С.М.,

розглянувши розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 червня 2023 року

у адміністративній справі № 160/6316/23 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 червня 2023 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України щодо визнання протиправним та скасування рішення Міністерства оборони України виражене у формі Протоколу засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №208 від 30.09.2022 року в частині повернення на доопрацювання документів ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги, та у зобов`язанні Міністерство оборони України розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення та виплату їй одноразової грошової допомоги як члену сім`ї (рідній дочці) загиблого у період дії воєнного стану 09.05.2022 року у зв`язку з виконанням обов`язків військової служби військовослужбовця Збройних Сил сержанта ОСОБА_2 .

Зазначене рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку позивачем по справі з підстав неправильного та неповного дослідження доказів і обставини у справі, а також неправильного застосування до спірних правовідносин норм матеріального права, у зв`язку з чим просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити інше рішення про задоволення її вимог у повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що суд першої інстанції не надав оцінки твердженням позивача про те, що відповідач діючого у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 не мав права повертати документи на доопрацювання заявнику, а наведені у протоколі № 208 від 30.09.2022 року висновки про неможливість встановити право заявниці на отримання частки одноразової грошової допомоги відповідно до п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 без надання документів на підтвердження відповідно до Сімейного кодексу України того, що повнолітня дочка, яка перебуває у шлюбі, була членом сім`ї загиблого сержанта ОСОБА_2 - посвідчення «Член сім`ї загиблого» або судового рішення про встановлення факту спільного проживання, ведення спільного господарства та наявності між ними взаємних прав та обов`язків або перебування на його утриманні відповідно до Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (копії документів на підставі яких було призначено пенсію в разі втрати годувальника, судового рішення про встановлення факту перебування на утриманні) на переконання апелянта є безпідставним та таким, що суперечить нормам законодавства України, що що є безумовною та достатньою підставою для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Крім того, на переконання апелянта помилковими є висновки суду першої інстанції стосовно відсутності у позивача права на одноразову грошову допомогу у зв`язку з загибеллю її батька ОСОБА_2 , який був військовослужбовцем, виходячи з того, що на момент загибелі батька вона була вже повнолітньою особою і не була членом сім`ї загиблого батька ОСОБА_2 . Апелянт вважає, що суд у даному випадку не врахував, що вона є дитиною загиблого батька незалежно від віку і належить до сім`ї свого батька навіть тоді, коли спільно з ним не проживає, що прописано у ч.2 статті 3 Сімейного кодексу України, ч.1 ст.1261 ЦК України, пп.14.1.263 п.14.1 ст.14 розділу І Податкового кодексу України, і у рішенні Конституційного суду України від 3 червня 1999 року у справі № 1-8/99 № 5-рп/99 щодо офіційного тлумачення положень пункту 6 статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", частин четвертої і п`ятої статті 22 Закону України "Про міліцію" та частини шостої статті 22 Закону України "Про пожежну безпеку" (справа про офіційне тлумачення терміна "член сім`ї"). Відповідно, апелянт вважає, що її право на отримання одноразової грошової допомоги як члену сім`ї загиблого військовослужбовця сержанта ОСОБА_2 законодавчо визначено, а позиція відповідача та висновки суду першої інстанції стосовно наявності у неї (позивача) правового статусу «повнолітньої особи, а не дитини» та того «що дитина є членом сім`ї своїх батьків незалежно від віку, сімейного стану, працездатності та інших факторів, не знайшло свого нормативного підтвердження положеннями СК України» є хибною та такою, що суперечить Конституції України, Сімейному та Цивільному кодексам.

У відзиві на апеляційну скаргу позивача, відповідач вказує на безпідставність доводів апелянта та на законність і обгрунтованність рішення суду першої інстанції, яким було повно встановлено усі обставини спірних правовідносин та правильно застосовано до них норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим просить відмовити у задоволені вимог апелянта, та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Обговоривши доводи апеляційної скарги позивача та відзиву відповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин та правильність застосування до норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги позивача виходячи з нижченаведеного

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено при розгляді апеляційної скарги, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком позивачки, ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка отримала призвище дружини « ОСОБА_3 » після укладення шлюбу 27.04.2012 року з ОСОБА_4 , що підтверджено долученими до материалів справи копіями свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 08.08.1991 року (а.с.14) та свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 від 27.04.2012 року (а.с.15).

Відповідно до Сповіщення від 10.05.2022 №7/1907, позивача ОСОБА_1 повідомлено, що її батько сержант ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 під час виконання бойового завдання в районі виконання завдань за призначенням в ході ведення бойових дій в районі н.п. Лиман Донецької області (а.с.16). Загибель ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від ушкодження внаслідок військових дій підтверджено лікарським свідоцтвом про смерть №1818 від 11.05.2022 року (а.с.17) та Довідкою про причину смерті №1818 від 10.05.2022 року, в якій зазначено причину смерті «вибухова травма внаслідок військових дій» (а.с.18), і свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 12.05.2022 року (а.с.19)

Через Кам`янський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки позивачем було подано заяву на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 15000000 грн. як члену сім`ї (донці) загиблого ІНФОРМАЦІЯ_3 її батька сержанта ОСОБА_2 . Зазначену заяву позивача разом з долученими до неї документами Кам`янським районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки було направлено 21.07.2022 року до Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціального підтримки задля призначення позивачу одноразової грошової допомоги згідно постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану одноразової грошової допомоги» від 28.02.2022 № 168 (далі постанова № 168), про що позивача було письмово повідомлено.

Листом від 21.07.2022 року №7/3094 Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціального підтримки було повідомлено ОСОБА_1 , що Міністром оборони України затверджено протокол засідання Комісії Міністерства оборони України №208 від 30.09.2022р. стосовно призначення одноразової грошової допомоги, передбаченої ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року № 2011-XII (далі Закон № 2011-XII), за змістом якого Комісія Міністерства оборони України розглянувши подані документи, дійшла висновку про повернення на доопрацювання документів для призначення одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 2 постанови КМУ від 28.02.2022 року №168 дочці загиблого ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок смерті, пов`язаної із захистом Батьківщини, сержанта ОСОБА_6 .

З долученої до матеріалів справи Виписки з протоколу засідання комісії МОУ з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 30.09.2022 року №208 (а.с.23-24) судом встановлено, що підставою для повернення повернення на доопрацювання документів ОСОБА_7 (сину) та ОСОБА_1 (дочці) загиблого ІНФОРМАЦІЯ_3 при виконанні обов`язків військової служби сержанта ОСОБА_2 з посиланням на те, що «Відповідно до п.2 постанови №168 одноразова грошова допомога виплачується сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону № 2011-XII, а саме: членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Статтею 3 Сімейного кодексу України установлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Щодо утриманців Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. За поданими документами неможливо встановити, чи є повнолітня дочка загиблого, яка перебуває у шлюбі, та повнолітній син особами, що перебували на утриманні ОСОБА_2 . Крім цього, за поданими документами про місце реєстрації сина та дочки неможливо встановити, що вони проживали разом зі своїм батьком, вели з ним спільне господарство і мали взаємні права та обов`язки, а також, чи має син власну сім`ю. Без надання документів, які відповідно до Сімейного кодексу України підтверджують, що син та повнолітня дочка, яка перебуває у шлюбі, були членами сім`ї загиблого сержанта ОСОБА_2 (посвідчення «Член сім`ї загиблого» або судового рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема про факт спільного проживання, ведення спільного господарства та наявність між ними взаємних прав та обов`язків) або перебування на його утриманні відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (копії документів, на підставі яких було призначено пенсію в разі втрати годувальника, судового рішення про встановлення факту перебування на утриманні) неможливо встановити право заявниці на отримання частки одноразової грошової допомоги відповідно до п.2 постанови №168».

05.01.2023 року ОСОБА_1 звернулась до Міністерства оборони України (Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум) із заявою-вимогою, в якій просила повторно розглянути і прийняти рішення за результатами розгляду питання про призначення та виплату їй одноразової грошової допомоги як члену сім`ї (рідній дочці) загиблого ІНФОРМАЦІЯ_3 у зв`язку з виконанням обов`язків військової служби сержанта ОСОБА_2 відповідно до Закону № 2011-XII та постанови №168 (а.с.25-32).

Листом від 05.03.2023 року №423/вих3ВГ/329 Департамент соціального забезпечення Міністерства оборони України розглянув звернення ОСОБА_1 (вх.№Г-6801 від 16.02.2023) та повідомив, що документи для призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю ОСОБА_8 розглянуто на засіданні Комісії МОУ з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум та ухвалено рішення про повернення їх на доопрацювання з викладенням причин повернення в цьому рішення (протокол від 30.09.2022 №208), і підстав для повторного розгляду Комісією раніше поданих документів немає, оскільки станом на 03.03.2023 до Департаменту соціального забезпечення не надходили додаткові документи, які б підтверджували, що позивачка була членом сім`ї загиблого або перебувала на його утриманні (а.с.45), що і стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, правильно виходив з положень ч.2 ст.19 Конституції України, яка зобов`язує органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, та Закону №2232-XII, яким врегульовано відносини між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначено загальні засади проходження в Україні військової служби.

Зокрема, судом першої інстанції правильно акцентовано увагу на вимоги ст.41 Закону №2232-XII якою встановлено, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених саме Законом № 2011-XII.

Обговорюючи оскаржуване позивачем у цій справі рішення Міністерства оборони України виражене у формі Протоколу засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №208 від 30.09.2022 року в частині повернення на доопрацювання документів ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги, суд першої інстанції правильно спирався на положення ч.1 і п.1 ч.2 ст.16, ч.ч.1-2 ст.161, ч.9 ст.163 Закону №2011-XII, якими прописано підстави та умови призначення та отримання одноразової грошової допомоги та вказується на те, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України, яким 25.12.2013 прийнято постанову №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», якою затверджено відповідний Порядок (далі - Порядок №975).

Саме вказаним Порядком № 975 визначено, що:

- днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть (п.3);

- одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, а якщо одна із зазначених осіб відмовляється від отримання одноразової грошової допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на її отримання. Заява про відмову від отримання одноразової грошової допомоги повинна бути нотаріально посвідчена в установленому законодавством порядку. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262-XII (п.5);

- члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), такі документи: заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги; витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу); витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві. До заяви додаються копії: документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства; свідоцтва про смерть військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста; свідоцтва про народження військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - для виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого (померлого); свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові); документів (відповідних сторінок за наявності), що посвідчують особу (паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту) членів сім`ї, з даними про прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи, до яких внесено відомості про реєстрацію місця проживання, та довідку про реєстрацію місця проживання (у разі коли відомості про реєстрацію місця проживання до таких документів не внесені); свідоцтва про народження дитини - для виплати одноразової грошової допомоги дитині; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, копію сторінки паспорта з такою відміткою); рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування. У разі наявності рішення суду, яке набрало законної сили, з питань призначення та виплати одноразової грошової допомоги члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується допомога, подають уповноваженому органові документи, копії документів, зазначені в абзацах другому-шістнадцятому цього пункту, та копію відповідного рішення суду (п.10).

Суд першої інстанції правильно звернув увагу, що вказаний Порядок № 975 має застосовуватися при вирішенні питання про виплату згідно п.2 Постанови № 168 одноразової грошової допомоги в розмірі 15 000 000 гривень сім`ям загиблих осіб, зазначених у п. 1 цієї Постанови, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у ст.161 Закону № 2011-XII, крім громадян російської федерації або республіки білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.

Оцінюючи спірні у цій справі правовідносини з урахуванням вищенаведених норм чинного законодавства, суд виходив з того, що у даному публічно-правовому спорі є з`ясування наявності у позивача правового статусу дитини загиблого військовослужбовця ОСОБА_8 або приналежності позивача по відношенню до ОСОБА_8 в статусі члена сім`ї останнього як необхідних умов для виникнення у позивача права на одержання одноразової грошової допомоги у розумінні ст.16-1 Закону № 2011-XII.

За вказаних у попередньому абзаці обставин, судом першої інстанції детально проаналізовано положення ч.ч.1-4 ст.3, ч.ч. 1-2 ст.6 СК України та акцентовано увагу на тому, що ч.1 ст.6 СК України кореспондуються зі ст. 1 Закону України від 26.04.2001 № 2402-III «Про охорону дитинства» (далі - Закон № 2402-III) відповідно до якої дитина - це особа віком до 18 років (повноліття), якщо згідно з законом, застосовуваним до неї, вона не набуває прав повнолітньої раніше, що у сукупності призвело до обґрунтованого висновку, що на момент загибелі свого військовослужбовця ОСОБА_8 позивач вже мала правовий статус повнолітньої особи, а не дитини, оскільки за загальним правилом особа втрачає правовий статус дитини із набуттям повноліття.

Оскільки позивач є повнолітньою особою, задля вирішення питання щодо наявності у неї права на одноразову грошову допомогу відповідно до ст.16-1 Закону № 2011-XII як члена сімї загиблого військовослужбовця, суд першої інстанції також правильно вдався до перевірки тверджень позивача про її належність до кола членів сім`ї її батька ОСОБА_8 на момент загибелі останнього, у зв`язку з чим судом було проаналізовано не лише положення ст.3 СК України у порівнянні з фактичними обставинами у цій справі, а й узято до уваги відповідно до ч.5 ст.242 КАС України правову позицію Верховного Суду з питань аналогічних даному публічно-правовому спору, яка викладалася у постановах від 06.07.2022 по справі № 240/5809/19 та від 17.04.2019 по справі № 456/1258/17, внаслідок чого суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що факт спільного проживання та ведення спільного побуту позивачем з її загиблим батьком не знайшов свого належного нормативного підґрунтя та документального підтвердження під час розгляду даної справи.

З огляду на викладені вище обставини суд першої інстанції правильно звернув увагу на те, що позивач не мала правового статусу дитини або члена сім`ї свого батька - загиблого військовослужбовця ОСОБА_8 на момент загибелі останнього, і відповідно у неї відсутнє право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до ст.16-1 Закону № 2011-XII.

Зазначене вище у сукупності призвело суд першої інстанції до правильного висновку про правомірність рішення відповідача, викладеного у протоколі №208 від 30.09.2022 року щодо повернення на доопрацювання документів для призначення одноразової допомоги дочці загиблого ІНФОРМАЦІЯ_3 військовослужбовця сержанта ОСОБА_8 внаслідок смерті, пов`язаної із захистом Батьківщини.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, визнає їх законними і обґрунтованими та такими, що не спростовуються доводами апеляційної скарги позивача, які є лише власним помилковим трактуванням правового статусу дитини або члена сім`ї військовослужбовця у розумінні положень ст.16 та ст.16-1 Закону № 2011-XII.

Зокрема, посилання апелянта на відсутність повноважень Міністерства оборони України на повернення заявнику документів на доопрацювання спростовується абз.2 п.2 Порядку № 975 яким визначено, розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження всіх зазначених документів приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявника з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.

Твердження апелянта про неврахування судом факту її звернення з заявою про отримання одноразової грошової допомоги до внесення змін до внесення змін у ст.16-1 Закону № 2011-XII ніяким чином не спростовують рішення суду першої інстанції в зазначеній частині, оскільки ні до прийняття Закону «Про внесення змін до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"» ні після набрання чинності ст.16-1 Закону № 2011-XII у новій редакції - не змінювалося законодавче тлумачення поняття «дитини» (ст.6 СК України) та «члена сім`ї» (ст.3 Сімейного кодексу України) у розумінні Закону № 2011-XII.

Інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому не вимагають детальної відповіді або спростування.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 315, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.М. Іванов