Справа № 140/15333/23
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2023-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2023 року ЛуцькСправа № 140/15333/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

судді Смокович В. І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - ГУ ПФУ в Харківській області, пенсійний орган, відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області, пенсійний орган, відповідач 2) про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Харківській області № 08 від 29.03.2023 про відмову у призначенні пенсії за віком; зобов`язати ГУ ПФУ у Волинській області призначити та виплачувати пенсію за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи» позивачу з 31.03.2023, зарахувавши до страхового стажу період роботи з 04.12.1991 по 15.09.1995 в Карпилівському лісництві згідно довідки про стаж № 368 від 21.03.2023, виданою філією «Камінь-Каширське лісове господарство» ДП «Ліси України» та час зайняття підприємницькою діяльністю з 10.06.2002 по 31.12.2003 та травень, серпень, листопад 2004 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернувся до територіального відділу Пенсійного фонду України за місцем свого проживання з письмовою заявою про призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи», досягнувши необхідного пенсійного віку та надавши необхідний пакет документів для призначення пенсії.

За принципом екстериторіальності заява позивача була розглянута ГУ ПФУ в Харківській області, яким було прийнято рішення № 08 від 29.03.2023 у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

ОСОБА_2 вказує, що відповідно до розрахунку стажу до його стахового стажу не було враховано період роботи з 04.12.1991 по вересень 1995 лісорубом в Карпилівському лісництві згідно довідки про стаж № 368 від 21.03.2023, виданої філією «Камінь-Каширське лісове господарство» ДП «Ліси України» та час зайняття підприємницькою діяльністю у період з 10.06.2002 по 31.12.2004 на підставі свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В03 № 345391 від 10.06.2002 та даних реєстру застрахованих осіб.

З рішенням ГУ ПФУ в Харківській області ОСОБА_1 не погоджується, вважає його не законним та таким, що порушує його конституційне право на соціальний захист.

Вказує, що його місцем реєстрації є село Сошичне Камінь-Каширського району Волинської області, яке віднесено до зони гарантованого добровільного відселення, тому він має право на призначення пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи» із зменшенням пенсійного віку на 6 років при наявності необхідного страхового стажу, який має становити 20 років.

Зазначає, що ГУ ПФУ в Харківській області неправомірно не зараховано до його страхового стажу період роботи з 04.121991 по вересень 1995 лісорубом в Карпилівському лісництві згідно довідки про стаж № 368 від 21.03.2023, виданої філією «Камінь-Каширське лісове господарство» ДП «Ліси України», оскільки довідка містить посилання на первинні документи, зокрема особові рахунки за 1991 1995 роки, тому наявні правові підстави для зарахування цього періоду до страхового стажу.

ОСОБА_2 посилається на те, що індивідуальні відомості про нього, як застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) містить інформацію про сплату страхових внесків в період здійснення ним підприємницької діяльності за період 2002 2004 років, що є умовою для зарахування до страхового стажу періоду з 10.06.2002 по 31.12.2003 на підставі свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В03 № 345391 від 10.06.2002 та періоду травень, серпень, листопад 2004 на підставі даних реєстру застрахованих осіб.

Позивач посилається на те, що на момент звернення за призначенням пенсії він досяг 54-річного віку та за умови зарахування до страхового стажу вказаних спірних періодів, у нього наявний необхідний страховий стаж для призначення пенсії за віком, тому оскаржуваним рішенням йому безпідставно відмовлено у призначенні пенсії, з огляду на що просить позов задовольнити.

В поданому до суду відзиві на позовну заяву № 2000-0902-8/90418 від 04.07.2023 представник ГУ ПФУ в Харківській області позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні з підстав правомірності оскаржуваного рішення (арк. спр. 27).

Ухвала про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та доданими документами були направлені на адресу ГУ ПФУ у Волинській області та отримані ним в зареєстрованому електронному кабінеті в системі «електронний суд» 19 та 26 червня 2023 року відповідно, про що свідчать довідки про доставку електронних листів (арк. спр. 25, 26).

ГУ ПФУ у Волинській області правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалося, доказів у спростування позовних вимог не надало, про причини неподання відзиву суд не повідомило.

У зв`язку із ненаданням ГУ ПФУ у Волинській області відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд, керуючись вимогами частини шостої статті 162 КАС України, дійшов висновку про можливість розгляду даного спору за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 23.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) (арк. спр. 19).

Суд, перевіривши доводи позивача та відповідача у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 22.03.2023 звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області за місцем свого проживання із заявою про призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи».

До заяви позивачем було додано в тому числі довідку філії «Камінь-Каширське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» Державного агентства Лісових ресурсів України № 368 від 21.03.2023 про його зайнятість з 04.12.1991 лісорубом на рубках догляду в Карпилівському лісництві по вересень 1995 року; довідку про заробітну плату для обчислення пенсії філії «Камінь-Каширське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» Державного агентства Лісових ресурсів України № 302 від 14.03.2023; свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В03 № 345391 про реєстрацію позивача як фізичної особи-підприємця з 10.06.2002 (арк. спр. 10, 11, 12).

Пунктом 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок №22-1) визначено, що заява на призначення/перерахунок пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (сервісний центр).

Після реєстрації заяви та сканування документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, та відповідно до пункту 4.3. Порядку №22-1 рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку розгляд документів, наданих позивачем провадився за принципом «екстериторіальності» Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області на підставі заяви та наданих документів було винесено рішення № 08 від 29.03.2023 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

У вказаному рішенні пенсійного органу зазначено, що:

- страховий стаж заявника становить 18 років 2 місяці 4 дні;

- документами підтверджено право на зниження пенсійного віку на 6 років;

- за доданими документами до страхового стажу не зараховано період роботи з 04.12.1991 по «вересень 1995 р.» згідно довідки № 368 від 21.03.2023 оскільки в ній відсутній номер та дата наказу на звільнення; зарахування до загального страхового стажу заявника періоду роботи згідно довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № 302 від 14.03.2023 буде переглянуто після надходження акту зустрічної перевірки;

- за доданими документами до страхового стажу не зараховано період догляду за потерпілою дитиною від Чорнобильської катастрофи до досягнення нею 12-річного віку за дітьми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки даний догляд можливо зарахувати лише не працюючій особі, при наявності трудової книжки у періоди, коли особа не працювала; трудова книжка заявником надана не була; неможливо визначити чи працював заявник і втрачена трудова книжка, чи він взагалі не працював у періоди, які могли бути зараховані як догляд за потерпілою дитиною від Чорнобильської катастрофи до досягнення нею 12-річного віку.

- період ведення підприємницької діяльності є трудовою діяльністю і також не зараховується як догляд за потерпілою дитиною від Чорнобильської катастрофи до досягнення нею 12-річного віку: з 10.06.2002 дати державної реєстрації заявника як фізичної особи-підприємця так як не було надано документів, що підтверджують припинення ведення підприємницької діяльності (арк. спр. 6 - 7).

З огляду на зміст заявлених позовних вимог та рішення ГУ ПФУ в Харківській області № 08 від 29.03.2023, спірним у даній справі є призначення позивачу пенсії за віком із зниженням пенсійного віку за умови зарахування до страхового стажу період роботи з 04.12.1991 по 15.09.1995 в Карпилівському лісництві згідно довідки про стаж № 368 від 21.03.2023, виданою філією «Камінь-Каширське лісове господарство» ДП «Ліси України» та час зайняття підприємницькою діяльністю з 10.06.2002 по 31.12.2003 та протягом травня, серпня, листопада 2004 року.

З огляду на це суд зазначає, що суть спору полягає у з`ясуванні питання щодо правомірності не зарахування до страхового стажу позивача вказаних періодів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ), Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV), Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1).

Закон №1058-IV, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України (стаття 81 Закону №1788-ХІІ).

Відповідно до частин першої, третьої статті 44 Закону №1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Статтею 56 Закону №1788-ХІІ визначено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. До стажу роботи зараховується також: будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків; військова служба; навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації.

Відповідно до частин першої, другої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Як установлено судом, рішенням ГУ ПФУ в Харківській області № 08 від 29.03.2023 позивачу відмовлено у призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку у зв`язку з відсутністю необхідного стажу, оскільки до такого стажу не зараховано в тому числі період роботи з 04.12.1991 по 15.09.1995 в Карпилівському лісництві згідно довідки про стаж № 368 від 21.03.2023, виданою філією «Камінь-Каширське лісове господарство» ДП «Ліси України».

Суд констатує, що згідно вимог статті 62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до вимог пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 Порядку №637 обумовлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

За змістом абзацу першого частини другої статті 24 Закону №1058-ІV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

На думку суду, неврахування пенсійним органом періодів страхового стажу, набутого ОСОБА_1 , що підтверджено відповідними довідками, які були надані пенсійному органу з метою призначення пенсії, за період з 04.12.1991 року по вересень 1995 року про працевлаштування позивача та отримання ним заробітної плати, з метою призначення йому пенсії, з посиланням на відсутність номеру та дати наказу на звільнення, не може бути підставою для виключення вказаного періоду роботи з страхового стажу, оскільки це матиме наслідком позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання йому пенсії.

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є наявність страхового стажу необхідного розміру та визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах.

Зазначений висновок викладено в постановах Верховного Суду від 06.03.2018 у справі №754/14898/15-а, від 17.07.2018 у справі №220/989/17.

Наявність сумнівів у відповідача відповідно до зазначеного законодавства може бути підставою для перевірки, в ході якої має бути встановлено обставини, які перешкоджають зарахуванню періоду роботи до стажу, однак не можуть нівелювати відомості (довідки) надані позивачем та позбавляти особу права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого нею трудового стажу.

Вищевказане узгоджується з позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 06.03.2018 справі №127/9055/17, тому посилання у оспорюваному рішенні пенсійного органу на зарахування до загального страхового стажу заявника періоду роботи згідно довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № 302 від 14.03.2023 після надходження акту зустрічної перевірки є передчасним та таким, що суперечить правовим висновкам Верховного Суду.

Відтак за змістом вищевказаних вимог, позивачем належними доказами підтверджено період його роботи за період з 04.12.1991 року по вересень 1995 року в Карпилівському лісництві, а тому вказаний періоди повинні бути зараховані до страхового стажу.

При цьому суд звертає увагу, що пунктом 27 Порядку №637 передбачено, що у тих випадках, коли в поданому документі про стаж указано лише роки без зазначення точних дат, за дату береться 1 липня відповідного року, а якщо не зазначено число місяця, то ним вважається 15 число відповідного місяця.

Оскільки в довідці № 368 від 21.03.2023 зазначено про працевлаштування позивача з 04.12.1991 по вересень 1995 року, тому відповідно до пунктом 27 Порядку №637 до страхового стажу позивача підлягає зарахуванню період з 04.12.1991 по 15 вересня 1995 року.

Щодо питання зарахування до страхового стажу позивача спірного періоду зайняття ним підприємницькою діяльністю з 10.06.2002 по 31.12.2003 та травень, серпень, листопад 2004 року суд зазначає наступне.

За приписами пункту 3-1 розділу ХV Закону №1058-IV до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди: ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку:

з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності;

з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Враховуючи той факт, що позивач зареєстрований як фізична особа-підприємець з 10.06.2002 року, в силу приписів пункту 3-1 розділу ХV Закону №1058-IV до його страхового стажу для визначення права на призначення пенсії зараховується період з 10.06.2002 (час державної реєстрації фізичною особою-підприємецем після 01.07.2000) за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

ОСОБА_1 у позовній заяві вказує, що за спірний період зайняття ним підприємницькою діяльністю ним було сплачено страхові внески.

Поряд з тим, як убачається з Індивідуальних відомостей про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування у спірний період зайняття підприємницькою діяльністю позивачем були сплачені страхові внески за період з 10.06.2002 (з часу реєстрації державної реєстрації фізичною особою-підприємецем) по 31.07.2002, та за жовтень, грудень 2002 року, січень, березень, липень, жовтень, грудень 2003 року (арк. спр. 13).

При цьому сторонами по справі не доведено, що позивач звільнений від сплати єдиного внеску за період зайняття ним підприємницькою діяльністю, оскільки матеріали справи не містять протилежного.

Відтак, з урахуванням приписів пункту 3-1 розділу ХV Закону №1058-IV до страхового стажу позивача підлягає зарахуванню період ведення ним підприємницької діяльності з 10.06.2002 по 31.07.2002, та періоди за жовтень, грудень 2002 року, січень, березень, липень, жовтень, грудень 2003 року.

З огляду на зміст заявлених позовних вимог, враховуючи встановлені судом факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що рішення ГУ ПФУ в Харківській області № 08 від 29.03.2023 є протиправним в частині не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 за наслідками розгляду його заяви про призначення пенсії від 22.03.2023 періодів роботи згідно довідки № 368 від 21.03.2023 (з 04.12.1991 по 15.09.1995) та періоду зайняття ним підприємницькою діяльністю з 10.06.2002 по 31.07.2002, та періоди за жовтень, грудень 2002 року, січень, березень, липень, жовтень, грудень 2003 року.

Оскільки, суд прийшов до висновку про протиправність рішення ГУ ПФУ в Харківській області № 08 від 29.03.2023 у частині не зарахування до страхового стажу позивача періоду його роботи з 04.12.1991 по 15.09.1995 та зайняття позивачем підприємницькою діяльністю з 10.06.2002 по 31.07.2002, та періоди за жовтень, грудень 2002 року, січень, березень, липень, жовтень, грудень 2003 року, разом з тим підлягають задоволенню позовні вимоги в частині зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 вказаних періодів.

Оскільки виконання рішення суду в частині зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу позивача спірні періоди потребуватиме вчинення пенсійним органом дій щодо проведення нового розрахунку страхового стажу, тому позовні вимоги про зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області призначити позивачу пенсію зі зниженням пенсійного віку підлягають до задоволення частково шляхом прийняття судом рішення про зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення йому пільгової пенсії, зарахувавши до страхового стажу періоди його роботи 04.12.1991 по 15.09.1995 та зайняття позивачем підприємницькою діяльністю з 10.06.2002 по 31.07.2002, та періоди за жовтень, грудень 2002 року, січень, березень, липень, жовтень, грудень 2003 року.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На переконання суду, відповідачі, як суб`єкти владних повноважень, не довели правомірність оскаржуваного в даній справі рішення, в частині не зарахування до страхового стажу позивача періоду його роботи з 04.12.1991 по 15.09.1995 та зайняття позивачем підприємницькою діяльністю з 10.06.2002 по 31.07.2002, та періоди за жовтень, грудень 2002 року, січень, березень, липень, жовтень, грудень 2003 року. Поряд з тим, судом встановлено, що у іншій частині спірне рішення щодо не зарахування до страхового стажу позивача спірних періодів у межах заявлених позовних вимог винесене правомірно та ґрунтується на вимогах закону.

Таким чином, з урахуванням з наданих суду статтею 245 КАС України повноважень суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково у спосіб визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Харківській області № 08 від 29.03.2023 у частині не зарахування до страхового стажу позивача періоду його роботи з 04.12.1991 по 15.09.1995 та зайняття позивачем підприємницькою діяльністю з 10.06.2002 по 31.07.2002, та періоди за жовтень, грудень 2002 року, січень, березень, липень, жовтень, грудень 2003 року та зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення йому пільгової пенсії, зарахувавши до страхового стажу періоди його роботи 04.12.1991 по 15.09.1995 та зайняття позивачем підприємницькою діяльністю з 10.06.2002 по 31.07.2002, та періоди за жовтень, грудень 2002 року, січень, березень, липень, жовтень, грудень 2003 року.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частиною першою, третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Визначаючи суму судового збору, яка підлягає відшкодуванню на користь позивача, суд виходить з заявленого розміру позовних вимог щодо зарахування до страхового стажу спірних періодів та розміру позовних вимог, які задоволені в цій частині, що становить 80 % від заявлених вимог та обраного судом ефективного способу захисту порушених прав, свобод та інтересів позивача протиправними діями/рішення відповідача.

Отже, враховуючи, що позов підлягає до задоволення частково, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Харківській області (яким винесено рішення про відмову у призначенні пенсії) необхідно стягнути судовий збір в сумі 858,88 грн. (вісімсот п`ятдесят вісім гривень вісімдесят вісім копійок), який сплачений відповідно до платіжної інструкції № 0.0..1 від 10.06.2023 (арк. спр. 4) та зарахований до спеціального фонду Державного бюджету, що підтверджується відповідною випискою (арк. спр. 18).

Керуючись статтями 139, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, Харківська область, місто Харків, Майдан Свободи, Держпром, 3, під. 2 пов., ідентифікаційний код юридичної особи 14099344), Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22В, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826) про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 08 від 29 березня 2023 року у частині не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 04 грудня 1991 року по 15 вересня 1995 року та зайняття підприємницькою діяльністю з 10 червня 2002 року по 31 липня 2002 року, та періоди за жовтень, грудень 2002 року, січень, березень, липень, жовтень, грудень 2003 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22 березня 2023 року про призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи», зарахувавши до страхового стажу періоди роботи 04 грудня 1991 року по 15 вересня 1995 року та зайняття підприємницькою діяльністю з 10 червня 2002 року по 31 липня 2002 року, та періоди за жовтень, грудень 2002 року, січень, березень, липень, жовтень, грудень 2003 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 858,88 грн. (вісімсот п`ятдесят вісім гривень вісімдесят вісім копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.І. Смокович