Справа № 526/2992/23
Суддя: Максименко Л. В.
Дата ухвалення: 2023-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 526/2992/23
Провадження № 2-а/526/30/2023
У Х В А Л А

02 жовтня 2023 року суддя Гадяцького районного суду Полтавської області Максименко Л.В., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії АА № 0001334 від 03.08.2023,

в с т а н о в и в:

21 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії АА № 0001334 від 03.08.2023.

Ухвалою судді від 29.02.2023 позовна заява ОСОБА_1 була залишена без руху, оскільки позивачем не сплачено судовий збір у розмірі 536,80 грн, у описовій та прохальній частині позовної заяви маються розбіжності щодо номеру постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення, у зв`язку з чим необхідно було уточнити позовні вимоги. Також, позивачем не надано належних та допустимих доказів пропуску строку оскарження постанови та докази отримання постанови 09.08.2023. Позивачем в порушення вимог ст. 161 ч.6 КАСУ не подана відповідна заява, яка б відповідала вимогам ст.167 КАС про поновлення пропущеного строку та адвокатом не надано документа, який підтверджував би його повноваження на підписання позову від імені позивача.

На виконання вимог вказаної ухвали позивачем було надано квитанцію про сплату судового збору, договір про надання юридичних послуг від 11.08.2023, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Жагою Е.Г., заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду. Уточненої позовної заяви на виконання ухвали суду не подано.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду представником позивача зазначено, що точної дати надходження оскаржуваної постанови позивачу невідомо, оскільки працівниками поштового зв`язку постанова була передана не позивачу безпосередньо, а члену його сім`ї, який передав її ОСОБА_1 лише 09.08.2023.

Суд враховує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Відтак наведені позивачем обставини не можуть бути підставою для поновлення строку звернення до суду, оскільки не підтверджені належними доказами і залежали виключно від волевиявлення позивача.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що вказані представником позивача у заяві підстави для поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із даною позовною заявою є неповажними.

Крім того, частиною 2 та 5 ст. 44 КАС України визначено, що учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Неподання позивачем на виконання ухвали суду уточненої позовної заяви розцінюється як не усунення недоліків позовної заяви та невиконання своїх процесуальних обовязків.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Європейський суд з прав людини також неодноразово зауважував, що «вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими.* Від судів вимагається вказувати підстави...» (PONOMARYOVv. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

У кожній справі суди мають перевірити наявність підстав для поновлення строку на оскарження, визнати їх виправданими, а також мотивувати свій висновок про наявність поважних причин для поновлення пропущеного процесуального строку. Сама лише вказівка на наявність поважних причин не є належним мотивуванням висновку про поновлення строку і є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до пунктів 1 та 9 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху та у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

З огляду на відсутність підстав для поновлення строку звернення до суду, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 169, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Визнати неповажними підстави пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії АА № 0001334 від 03.08.2023 повернути позивачуразом з матеріалами позову.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Л. В. Максименко