Справа № 600/1135/23-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2023-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2023 року м. Чернівці Справа № 600/1135/23-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Левицького В.К., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, другі відповідачі Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з вказаним позовом (з урахуванням уточнених позовних вимог), в якому просить:

визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 07.10.21 №91, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 22.10.2021 №19, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 23.11.2021 №19 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови у призначенні позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2;

зобов`язати відповідачів зарахувати до пільгового стажу роботи позивача період роботи з 25.08.1994 по 25.05.2004 на посаді машиніста холодильних установок, що обслуговують аміачно-холодильні установки та призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з 04.06.2021 з дня подання заяви про призначення пенсії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач та другі відповідачі протиправно відмовили йому в зарахуванні до його страхованого стажу період роботи з 25.08.1994 по 25.05.2004 на посаді машиніста холодильних установок, що обслуговують аміачно-холодильні установки, оскільки атестація робочих місць не залежить від нього.

За вказаною позовною заявою, ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 03.04.2023 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Вказаною ухвалою суду заяву позивача про поновлення строку звернення до суду задоволено. Визнано поважними причини пропуску позивачем строку звернення до суду та поновлено такий строк.

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (далі - відповідач) подало до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечувало проти позову, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість заявлених позивачем вимог. Відповідач зазначав, що підстав для зарахування до пільгового стажу роботи позивача період роботи з 25.08.1994 по 25.05.2004 на посаді машиніста холодильних установок, що обслуговують аміачно-холодильні установки не має, оскільки відсутні відомості про проведення атестації робочих місць за умовами праці.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 22.05.2023 залучено до участі у справі як других відповідачів Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі другий відповідач) подало до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечувало проти позову, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість заявлених позивачем вимог. Другий відповідач зазначав, що підстав для зарахування до пільгового стажу роботи позивача період роботи з 25.08.1994 по 25.05.2004 на посаді машиніста холодильних установок, що обслуговують аміачно-холодильні установки не має, оскільки відсутні відомості про проведення атестації робочих місць за умовами праці. Крім того, другий відповідач зазначав, що відсутні підстави для зарахування позивачу періоду роботи з 01.03.1996 по 11.08.2001, оскільки посада «начальник компресорної дільниці» не передбачено Списками № 1 та № 2.

Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі другий відповідач) подало до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначило, що документами не підтверджено право на зниження пенсійного віку позивача, оскільки довідка від 12.10.2021 №13 не відповідає додатку №5, що передбачений пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, а саме: не зазначено посилання на постанову Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36.

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі другий відповідач) подало до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначало, що за результатами розгляду поданої позивачем заяви та доданих документів до загального страхового стажу зараховані всі періоди роботи ОСОБА_1 та становить 27 років 04 місяці 01 день, з яких пільговий стаж складає - 05 років 11 місяців. До пільгового стажу позивача не зараховано періоди роботи згідно довідки № 30-к від 25.05.2004, оскільки наявні розбіжності в написанні прізвища позивача. Період роботи з 25.08.1994 по 25.05.2004 згідно довідки № 181 від 19.04.2021 не зараховано, оскільки відсутні дані про атестацію робочого місця та в ній зазначені посади, які не відповідають посадам затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2023 №36 Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 04.10.2023 відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача про проведення судового засідання у справі за участю сторін з їх повідомленням (викликом) до суду.

З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Із змісту трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 видно, що в спірний період з 25.08.1994 по 25.05.2004 в ній містяться наступні записи:

- № 12 - 25.08.1994 прийнятий машиністом аміачних холодильних установок 6 розряду наказ №45-к від 25.08.1994;

- № 13 01.03.1996 призначений начальником компресорної дільниці наказ № 9-к від 01.03.1996;

- № 15 - 12.08.2001 переведений машиністом аміачних холодильних установок 6 розряду наказ №19-к від 10.08.2001;

- №16 25.05.2004 звільнений в зв`язку із скороченням п. 1 ст. 40 КЗпП України наказ № 30-к від 25.05.2004 (а.с. 130-136).

Згідно довідки трудового архіву виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 19.04.2021 №182, ОСОБА_1 працював машиністом аміачно-холодильних установ, начальником компресорної ВАТ Чернівецька маслосирбаза та отримував заробітну плату за період з серпня 1994 року по травень 2004 року (а.с. 158, 159).

Згідно довідки трудового архіву виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 19.04.2021 № 181, ОСОБА_1 працював машиністом аміачно-холодильних установ, начальником компресорної ВАТ Чернівецька маслосирбаза з 25.08.1994 (наказ № 45-к від 25.08.1994) по 25.05.2004 (наказ № 30-к від 25.08.2004). Відповідно до примітки: документи з кадрових питань архівного фонду Р-194 ВАТ Чернівецька маслосирбаза надійшли не в повному обсязі, тому надати картку форми Т-2, атестацію робочих місць немає можливості (а.с. 160).

Відповідно до довідки про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 12.10.2021 №13, виданій ТОВ Холод-Сервіс-Буковина на ім`я ОСОБА_1 видно, що за період з 01.08.2004 по 30.06.2010 позивач виконував роботи по експлуатації обслуговування аміачних компресорів і аміачного обладнання за посадою машиніст аміачно-холодильних установок, що передбачена Списком №2 (а.с. 70).

04.10.2021 позивач звернувся до Головного управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (а.с. 62, 63).

Вказана заява за принципом екстериторіальності спрямована для розгляду до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

За результатами розгляду вказаної заяви, 07.10.2021 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області прийнято рішення за № 91 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за період роботи з 25.08.1994 по 25.04.2004, оскільки відсутні відомості про проведення атестації робочих місць. Крім того, відсутні підстави для зарахування періоду роботи з 01.03.1996 по 11.08.2001, оскільки посада «начальник компресорної дільниці» не передбачено Списками № 1 та № 2 (а.с. 142).

01.11.2021 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повідомило позивача листом за вих. № 2400-1706-8/38327 щодо прийнятого рішення про відмову в призначенні пенсії (а.с. 65-66).

13.10.2021 позивач повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах (а.с. 67, 68).

Вказана заява за принципом екстериторіальності спрямована для розгляду до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

За результатами розгляду повторної заяви, 22.10.2021 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області прийнято рішення за № 19 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку. Зокрема, у рішенні зазначено, що документами не підтверджено право на зниження пенсійного віку, оскільки довідка від 12.10.2021 № 13 не відповідає додатку 5, що передбачений п. 20 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, а саме: не зазначено посилання на постанову Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36. В ході розгляду документів до страхового стажу не зараховано період навчання з 01.09.1982 по 26.06.1990, згідно диплому НОМЕР_2 від 26.06.1990, оскільки не зазначена форма навчання, даний період перетинається з військовою службою і періодом роботи (01.03.1988 по 30.08.1988) (а.с. 69).

19.11.2021 позивач втретє звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах (а.с. 77, 78).

Вказана заява за принципом екстериторіальності спрямована для розгляду до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

За результатами розгляду заяви від 19.11.2021 із врахуванням принципу екстериторіальності, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області 23.11.2021 прийнято рішення за № 19 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального та страхового стажу. У рішення зазначено, що згідно архівної довідки від 19.04.2021 № 181 період з 25.08.1994 по 25.05.2004 неможливо врахувати до пільгового стажу, оскільки відсутня атестація робочого місця. При цьому в період з 01.03.1996 по 11.08.2001 посада начальник компресорної дільниці не передбачена ні Список № 1, а ні Списком № 2. В наказі № 30-к від 25.05.2004 є розбіжності в прізвищі заявника ОСОБА_2 (а.с. 79).

02.12.2021 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повідомило позивача листом за вих. № 2400-1706-8/43474 щодо прийнятого рішення про відмову в призначенні пенсії (а.с. 81).

09.05.2022 на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області надійшло звернення позивача щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах (а.с. 82-83).

20.05.2022 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області розглянувши зазначене звернення позивача у відповідності до вимог Закону України Про звернення громадян повідомило заявника листом № 2400-1702-8/16607 про порядок, умови та про відсутність підстав щодо перегляду рішення про призначення пенсії на пільгових умовах (а.с. 87-88).

25.10.2022 позивач в чергове звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах (а.с. 91 - 92).

За наслідками розгляду вказаної заяви, 01.11.2022 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області листом за вих. № 2752-2955/Д-17/8-2400/22 повідомило позивача, що за наявними документами підстав для перегляду рішення щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 немає (а.с. 94).

Вважаючи дії та рішення органів Пенсійного фонду протиправними, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Статтею 1 Конституції України визначено, що Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава.

У статті 3 Конституції України зазначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно ст. 22 Конституції України, Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Частиною 1 ст. 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-XII) та Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-ІV), іншими законами і нормативно-правовими актами та міжнародними договорами (угодами), що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення.

Порядок та умови призначення пенсії за віком на пільгових умовах визначено в ст. 13 Закону № 1788-XII.

Відповідно до п. "б" ст. 13 Закону № 1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зокрема, чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Зазначеним нормам кореспондують положення п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону №1058-ІV, відповідно до якого на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Матеріалами справи підтверджується, що на день звернення із заявами про призначення пенсії на пільгових умовах позивач досяг 56 років та мав загальний трудовий стаж 27 років 4 місяців. Другими відповідачами не враховано пільговий стаж позивача відповідно за час роботи позивача машиністом аміачно-холодильних установ, начальником компресорної ВАТ Чернівецька маслосирбаза з 25.08.1994 по 25.05.2004, у зв`язку з відсутністю відомості про проведення атестації робочих місць, документами не підтверджено право на зниження пенсійного віку, оскільки довідка від 12.10.2021 № 13 не відповідає додатку 5, що передбачений п. 20 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, а саме: не зазначено посилання на постанову Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36, посада начальник компресорної дільниці не передбачена ні Список № 1, а ні Списком № 2. В наказі № 30-к від 25.05.2004 є розбіжності в прізвищі заявника ОСОБА_2 .

З метою забезпечення соціального захисту працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (надалі Порядок № 383).

Відповідно до п. 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація (пункт 4.2 Порядку №383).

Згідно з пунктами 4.3, 4.4 Порядку № 383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку. Якщо атестація була вперше проведена після 21.08.1997, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.1992, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Відповідно до пункту 4.5 Порядку №383, якщо атестація з 21.08.1992 не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.1997, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.1992 включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць.

Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 (далі - Порядок) та передбачає, що атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна ж мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація робочих місць відповідно до п. 6 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Пунктами 8, 9 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці визначено, що відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінсоцполітики разом з МОЗ. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговими пенсійним забезпеченням працівників після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Системний аналіз наведених вище приписів дає підстави стверджувати, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах, зокрема, у зв`язку із зайнятістю на шкідливих умовах праці за Списком №2, є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Такими документами можуть бути карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Суд звертає увагу на те, що метою проведення атестації робочих місць є регулювання відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до п. 4 Порядку № 422 відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

На підставі наведеного суд приходить до висновку, що наявність атестації робочого місця, не може бути визначальною обставиною, яка обумовлює право позивача на пільгову пенсію, оскільки працівник не несе відповідальності за не проведення атестації керівником підприємства та організації. Визначальною ознакою є факт роботи позивача на посадах із особливо шкідливими і важкими умовами праці, що передбачені в Списку № 2 та характер роботи, які дають підстави для призначення пільгової пенсії.

Верховний Суд сформулював правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах. Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а зазначила, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, відповідно до пункту б ст. 13 Закону № 1788-XII.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Отже, суд вважає, що не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461, передбачено посаду машиніста холодильних установок, що обслуговують аміачно-холодильні установки (розділ XXXIII).

Таким чином, зайнятість позивача протягом повного робочого дня на посаді машиніста холодильно-аміачної установки належить до посад зі шкідливими і важкими умовами праці та відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Згідно матеріалів справи факт зайнятості позивача, зокрема, на посаді машиніста холодильних установок, що обслуговують аміачно-холодильні установки підтверджується даними трудової книжки.

Таким чином, період роботи позивача з 25.08.1994 по 01.03.1996 та з 12.08.2001 по 25.05.2004 на посаді машиніста холодильних установок, що обслуговують аміачно-холодильні установки, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, підтверджений належними та допустимими доказами, що, у свою чергу доводить протиправність рішень других відповідачів щодо відмови в зарахуванні вказаних періодів роботи позивача до його пільгового стажу.

Стосовно періоду роботи позивача з 01.03.1996 по 12.08.2001 на посаді начальника компресорної дільниці, то суд погоджується з твердженнями відповідача та других відповідачів, що вказана посада не передбачена ні Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, а ні Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах .

Таким чином, відсутні підстави для задоволення позовних вимог в цій частині.

Позовна вимога про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови у призначенні позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 також задоволенню не підлягає, оскільки Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області не приймалось рішення про відмову позивачу у призначенні позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Враховуючи, що відповідачі не зарахувавши спірні періоди роботи позивача з 25.08.1994 по 01.03.1996 та з 12.08.2001 по 25.05.2004 на посаді машиніста холодильних установок, що обслуговують аміачно-холодильні установки, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не дотримались вимог ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", тому, суд вважає, що оскаржувані рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах прийнято другими відповідачами без урахування всіх обставин по справі, що мають значення для його прийняття та без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямовані оскаржувані рішення.

З урахуванням викладеного, з метою ефективного захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправними та скасувати рішення Головного управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області від 07.10.2021 № 91, Головного управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 22.10.2021 № 19, Головного управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області від 23.11.2021 № 19.

Стосовно вимоги позивача про зобов`язання відповідачів зарахувати до пільгового стажу роботи позивача період роботи з 25.08.1994 по 25.05.2004 на посаді машиніста холодильних установок, що обслуговують аміачно-холодильні установки та призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з 04.06.2021 з дня подання заяви про призначення пенсії, суд зазначає наступне.

Згідно з Рекомендацією Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, яка прийнята Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями необхідно розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Доцільно відзначити, що здійснення дискреційних повноважень може в деяких випадках передбачати вибір між здійсненням певних дій і нездійсненням дії.

Акт, прийнятий у ході здійснення дискреційних повноважень, підлягає контролю відносно його законності з боку суду або іншого незалежного органу.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 2 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Пунктом 10 ч. 2 ст. 245 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Отже, законодавець передбачив обов`язок суду змусити суб`єкт владних повноважень до правомірної поведінки, а не вирішувати питання, які належать до функцій і виключної компетенції останнього (дискреційні повноваження), тому втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження наведеного органу та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

З огляду на суть та характер спірних відносин, зважаючи на необґрунтованість і передчасність прийняття оскаржуваних рішення про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, суд вважає, що належним способом захисту порушених прав позивача буде, окрім визнання протиправним та скасування вказаних рішень, зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області, як орган до якого позивачем було подано заяви про призначення пенсії, повторно розглянути заяви позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням висновків суду.

Стосовно ефективності такого способу захисту варто зазначити, що суд має право визнати бездіяльність суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язати вчинити певні дії. Суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд і зазначати будь-яку підставу для відмови.

Втім, наведених обставин не встановлено, а оцінка судом правомірності, фактично, оскаржуваних рішень стосувалася лише тих мотивів, які наведено у ньому.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, судовий збір підлягає стягненню пропорційно до розміру задоволених вимог на загальну суму 536,80 грн на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єктів владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, оскаржувані рішення яких визнано протиправними та скасовано.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 72 77, 90, 134, 241 - 246, 250 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 07.10.2021 № 91 про відмову в призначенні пенсії.

3. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 22.10.2021 № 19 про відмову в призначенні пенсії.

4. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 23.11.2021 № 19 про відмову в призначенні пенсії.

5. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повторно розглянути заяви ОСОБА_1 від 04.10.2021, 13.10.2021, 19.11.2021 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням висновків суду.

6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 судові витрати (судовий збір) у сумі 178,93 грн.

7. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 судові витрати (судовий збір) у сумі 178,93 грн.

8. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 судові витрати (судовий збір) у сумі 178,93 грн.

8. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Згідно ст. 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до ст. ст. 293, 295 КАС України рішення суду першої інстанції може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Повне найменування учасників процесу:

позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 );

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (площа Центральна, 3, м. Чернівці, );

другий відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, );

другий відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (вул. Соборна, 7а, м. Кропивницький, );

другий відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (Мадан Свободи, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, ).

Суддя В.К. Левицький