Справа № 529/544/23
Суддя: Кириченко О. С.
Дата ухвалення: 2023-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 529/544/23
Провадження № 2-а/529/9/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Кириченко О.С.,

за участі секретаря судового засідання - Бурлиги Н.Л.,

представника позивача - адвоката Тарасенка А.А.,

представника відповідача - Бодак М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт Диканька Полтавської області у режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення серії АА № 00003108 від 23.12.2022, серії АА № 00002958 від 20.12.2022, серії АА № 00004453 від 31.01.2023, серії АА № 00004901 від 07.02.2023, серії АА № 00004603 від 01.02.2023,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанови про накладення адміністративного стягнення серії АА № 00003108 від 23.12.2022, серії АА № 00002958 від 20.12.2022, серії АА № 00004453 від 31.01.2023, серії АА № 00004901 від 07.02.2023, серії АА № 00004603 від 01.02.2023, винесені старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченком В.О. за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, та закрити провадження у справах про адміністративне правопорушення за відсутністю складу правопорушень.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказує, що під час моніторингу Єдиного реєстру боржників України він дізнався, що у Дергачівському відділі державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкриті виконавчі провадження про стягнення з нього заборгованості за вказаними вище постановами про накладення адміністративного стягнення. Позивач вказує, що зазначені постанови винесені з порушенням норм матеріального та процесуального права та є необґрунтованими. Відповідно до договору позички від 01.10.2022 він, позивач, безоплатно передав користувачу ОСОБА_2 в користування належний йому на праві приватної власності транспортний засіб марки «Volvo», модель FH400, 2006 року випуску, двигун № НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований 30.04.2022. Тобто, з 01.10.2022 користувачем цього транспортного засобу є саме ОСОБА_2 . Під час складання оскаржуваних постанов за кермом транспортного засобу був саме ОСОБА_2 , який перевозив своє власне майно для власних потреб. Позивач вказує, що на час складення оскаржуваних постанов він перебував за кордоном та відповідно не міг керувати цим транспортним засобом.Таким чином, оскаржувані постанови стосовно нього були винесені незаконно, без наявності доказів об`єктивної та суб`єктивної сторони правопорушення. В оскаржуваних постановах не були вказані дати набрання законної сили та строк пред`явлення їх до виконання, що є порушенням порядку їх складання. Всупереч відсутності цих відомостей, відповідач надіслав вказані постанови для виконання до Дергачівського ВДВС у Харківському районі Харківської області. Тобто, оскаржувані постанови не відповідають вимогам чинного законодавства, не набрали законної сили і відповідно не підлягають виконанню.Позивач вказує, що також не було здійснено належного його повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності, адже ні він, ні його родичі з моменту складання оскаржуваних постанов та до цього часу за місцем реєстрації не проживають. Позивач зазначає, що дізнавшись про постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, категорично з ними не погоджуючись, він сплатив суми штрафів для уникнення санкцій з боку держави у вигляді можливого арешту рахунків та майна. Разом з тим, добровільна сплата штрафів не є визнанням факту вчинення ним адміністративного правопорушення.

Відповідачем Державною службою України з безпеки на транспорті було надіслано до суду відзив на позов, згідно якого відповідач не визнає позов та просить відмовити у його задоволенні у повному обсязі. В обґрунтування відзиву вказано, що оскаржувані постанови після їх винесення було надіслано рекомендованими листами з повідомленням про вручення на поштову адресу позивача: АДРЕСА_1 , тобто на адресу, що міститься в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, вказану самим позивачем при реєстрації транспортного засобу, та підтверджену у позовній заяві. Поштові відправлення № 264 (постанова серії АА № 00003108 від 23.12.2022) та № 411 (постанова серії АА 00002958 від 20.12.2023) були повернуті на адресу відповідача 26.01.2023 через невручення позивачу за закінченням терміну зберігання. Поштові відправлення № 710 (постанова серії АА № 00004453 від 31.01.2023), № 184 (постанова серії АА № 00004901 від 07.02.2023) та № 920 (постанова серії АА № 00004603 від 01.02.2023) згідно даних оператора поштового зв`язку АТ «Укрпошта» були вручені позивачу 09.03.2023. Відповідачем в повній мірі дотримано вимог встановленого порядку повідомлення позивача про винесення постанов про притягнення до адміністративної відповідальності. Натомість, самим позивачем не вжито належних та допустимих заходів щодо їх отримання (щодо постанов серії АА № 00003108 від 23.12.2022 та серії АА № 00002958 від 20.12.2022). Відповідно до абзацу 10 пункту 8 Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 № 512 (далі - Інструкція № 512), постанови АА № 00003108 від 23.12.2022 та АА № 00002958 від 20.12.2022 набрали законної сили 26.01.2023, постанови АА № 00004453 від 31.01.2023, АА № 00004901 від 07.02.2023 та АА № 00004603 від 01.02.2023 набрали законної сили 09.03.2023. Відповідач вказує на безпідставність тверджень позивача про відсутність в оскаржуваних постановах відомостей про дату набрання законної сили, адже відповідно до абзацу 11 пункту 8 Інструкції № 512 інформація про дату набрання постановою законної сили вноситься автоматично засобами системи до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху на підставі даних, що містяться в поштовому повідомленні про вручення адресату постанови або про відмову в її отриманні, яке надійшло від національного оператора поштового зв`язку, або дати повернення до Державної служби України з безпеки на транспорті поштового відправлення з позначкою про його невручення. Доводи позивача щодо порушення відповідачем встановленого порядку повідомлення позивача про винесення щодо нього оскаржуваних постанов шляхом направлення їх на адресу, за якою позивач та його родичі не проживають, не відповідають дійсності та повністю спростовуються фактичними обставинами справи та нормами чинних нормативно-правових актів, оскільки відповідні відомості щодо перебування особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, за межами України до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесені не були, а також три з оскаржуваних постанов згідно даних оператора поштового зв`язку були вручені адресату, тобто позивачу. Постанови серії АА № 00003108 від 23.12.2022 та АА № 00002958 від 20.12.2022 набрали законної сили 26.01.2023, постанови АА № 00004453 від 31.01.2023, АА № 000004901 від 07.02.2023 та АА № 00004603 від 01.02.2023 09.03.2023. Натомість, позивач звернувся до суду з позовною заявою лише 31.03.2023, зазначивши, що дізнався про існування зазначених постанов після моніторингу Єдиного реєстру боржників та отримання від державного виконавця фотокопій оскаржуваних постанов та ознайомлення з підставами їх складання. При цьому, позивачем в позовній заяві не зазначається конкретної дати, коли саме він дізнався про відкриття виконавчих проваджень та отримав фотокопії оскаржуваних постанов. Водночас, з моменту отримання зазначених фотокопій позивачу було достовірно відомо про існування постанов про притягнення до адміністративної відповідальності та їх зміст. Відповідно, позивачем жодним чином не підтверджено, з якої саме дати розпочався перебіг строку звернення до суду з позовною заявою. При цьому, в позовній заяві позивачем не порушується питання про поновлення пропущеного процесуального строку на оскарження постанов та не наводиться доказів на підтвердження того моменту, з якого Позивач дізнався про винесення стосовно нього оскаржуваних постанов про притягнення до адміністративної відповідальності. З огляду на зазначені обставини, позовна заява підлягає залишенню без розгляду з огляду на пропуск встановленого законом процесуального строку на звернення до суду та відсутність клопотання позивача про поновлення такого строку з належним обґрунтуванням наявності поважних підстав для пропуску строку. Під час опрацювання наданих системою матеріалів інформаційного файлу щодо виявленої події порушення в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення посадовою особою Укртрансбезпеки від ЄДРТЗ було отримано інформацію про особу суб`єкта відповідальності відповідно до статті 14-3 КУпАП, а саме особу, за якою зареєстрований транспорт VOLVO FH 400, державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , позивача по справі. При цьому, згідно отриманої інформації відомості щодо належного користувача даного транспортного засобу згідно договору позички транспортного засобу - ОСОБА_2 , як зазначає позивач, до ЄДРТЗ внесені не були. Позивачем до позовної заяви не додано жодних доказів на підтвердження внесення до ЄДРТЗ відомостей щодо належного користувача транспортного засобу VOLVO FH 400, державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 . З огляду на зазначені обставини та відсутність у ЄДРТЗ відомостей щодо належного користувача транспортного засобу на момент виявлення події адміністративного правопорушення та винесення оскаржуваних постанов, відповідно до норм статті 14-3 КУпАП та Порядку № 1174, Інструкції № 512 до адміністративної відповідальності притягнуто власника транспортного засобу ОСОБА_1 , позивача по справі. Оскаржувані постанови містять всі передбачені законодавством відомості, їхній зміст відображає усі істотні ознаки складу правопорушення, усі відомості, які містяться в оскаржуваних постановах, відповідають вимогам чинного законодавства. Зокрема, постанови містять інформацію про перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великоваговим транспортним засобом автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами у вигляді зазначення конкретних вагових параметрів транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, - фактичного навантаження та навантаження з урахуванням похибки. Перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великоваговим транспортним засобом позивача підтверджується загальними результатами зважування, які, у випадку, якщо вони не перевищують нормативні вагові параметри, не підлягають зазначенню у постанові. Фіксація адміністративних правопорушень була здійснена вимірювальним обладнанням автоматичних пунктів: WIM 27, Q-Free HI-TRAC TMU4 WIM, Wim27; WIM13, 13 та WIM 23, Q-Free HI-TRAC TMU4 WIM, зав. No 10028. Прилади автоматичні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі відповідають вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.01.2016 року № 94, на підтвердження чого наявні копії сертифікатів перевірки типу та сертифікатів відповідності. При цьому, здійснення габаритно-вагового контролю відбулося з використанням технічно справного зважувального обладнання, щодо якого проведено періодичну повірку (метрологічну атестацію). Перевищення нормативних вагових параметрів транспортного засобу, визначених пунктом 22.5 ПДР України, було встановлено із врахуванням допустимої похибки вагового комплексу, як передбачено ДСТУ OIML R 134-1:2010 (OIML R 134-1:2006, IDT) Прилади автоматичні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантажень на вісь. Про визнання позивачем факту вчинення ним адміністративного правопорушення свідчить факт добровільної сплати штрафів, про що зазначалося самим позивачем в позовній заяві. Відповідно, у зв`язку з доведенням факту вчинення адміністративного правопорушення та встановленням особи суб`єкта відповідальності є безпідставними вимоги позивача про повернення коштів, сплачених ним до бюджету відповідно до оскаржуваних постанов про накладення штрафу.

Представник позивача - адвокат Тарасенко А.А. подав до суду клопотання про поновлення строку на оскарження постанов про накладення адміністративного стягнення. В обґрунтування клопотання вказано, що оскаржувані постанови були прийняті відповідачем в період з 22.12.2022 року 23.12.2022 та 01.02.2023 року 07.02.2023 року. Оскаржувані постанови не були вручені позивачу, тому що він з моменту повно-маштабного вторгнення Російської Федерації на територію України не мешкає за адресою реєстрації: АДРЕСА_1 через постійні обстріли боку Російської Федерації. Позивач постійно перебуває за кордоном, тому не був обізнаний про винесені постанови. В березні 2023 року ОСОБА_1 через Реєстр боржників дізнався про відкриті виконавчі провадження стосовно нього та відразу звернувся до адвоката за захистом своїх прав. 20.03.2023 адвокатом Тарасенком А.А. був надісланий до відповідача адвокатський запит з вимогою надати документи та інформацію, яка стала підставою для винесення оскаржуваних постанов. 27.03.2023 відповідач надіслав представнику позивача запитувані оскаржувані постанови та інформацію про поштові відправлення кореспонденції ОСОБА_1 31.03.2023 позивач вже направив позовну заяву до суду про скасування постанов, тобто впродовж 4 діб, жодним чином не затягуючи час для захисту свого права. У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації позивач виїхав на західну Україну, а потім до Європи, тому отримати поштові відправлення не зміг. Незаповнені графи про дату набрання законної сили оскаржуваними постановами ставлять під сумнів набрання постановами законної сили та пропущення строків позивачем.

Представником позивача подано до суду відповідь на відзив, у якій вказано, що є оскаржувані постанови є незаконними та підлягають скасуванню. Позивач ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі. Належним користувачем тягача згідно з договором позички транспортного засобу є ОСОБА_2 , а позивач є лише власником транспортного засобу, в користуванні якого він не перебуває, в тому числі на дату вчинення адміністративного правопорушення. Отже у діях власника транспортного засобу відсутній склад адміністративного правопорушення. Учасників дорожнього руху не проінформовано належним чином. На відповідних ділянках був відсутний відповідний дорожній знак, що інформує учасників дорожнього руху про фіксацію автоматичними пунктами. Оскаржувані постанови не відповідають вимогам нормативно-правових актів, так як у них відсутні: смуга руху, напрямок руху, державний номерний знак причепу, категорія транспортного засобу, ширина, висота, довжина, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактична міжосьова відстань, фактична шинність (кількість коліс) на вісі, дата набрання постанови законної сили. Обов`язок внесення відомостей про належного користувача до Єдиного державного реєстру транспортних засобів покладається на представника юридичної особи користувача. Таким чином, водій, якому ОСОБА_1 передав в оренду транспортний засіб, зобов`язаний був внести відомості до Єдиного державного реєстру транспортних засобів щодо належного користувача. Невиконання ним цього обов`язку не є підставою для притягнення власника транспортного засобу до адміністративної відповідальності.

Відповідачем надано суду заперечення на відповідь на відзив. У цьому запереченні вказано, що доданий позивачем до позовної заяви договір позички транспортного засобу від 01.10.2022 не є юридично значимим документом та не є належним та допустимим доказом передачі транспортного засобу у користування іншій особі, оскільки укладений між позивачем та ОСОБА_2 у простій письмовій формі, без обов`язкового нотаріального посвідчення. Відповідно до чинного законодавства однією з підстав внесення до ЄДРТЗ відомостей про належного користувача є визначення належного користувача безпосередньо власником транспортного засобу у зв`язку з передачею фізичній особі транспортного засобу в користування. Внесення до Реєстру відомостей про належного користувача, якого визначив безпосередньо власник транспортного засобу, здійснюється у сервісному центрі МВС у присутності власника транспортного засобу (його представника за довіреністю) та належного користувача. Вказане повністю спростовує доводи позивача про покладання обов`язку внесення до Реєстру відомостей про належного користування виключно на водія, якому переданий в користування такий транспортний засіб. Натомість, жодних доказів на підтвердження внесення до ЄДРТЗ відомостей щодо належного користувача транспортного засобу VOLVO FH 400, державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , позивачем до позовної заяви не додано. В свою чергу, за відсутності відомостей про належного користувача у ЄДРТЗ, уповноваженій посадовій особі відповідача, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, надаються відомості про особу, за якою зареєстрований транспортний засіб. Внесення відомостей до ЄДРТЗ щодо належного користувача транспортного засобу є виключно правом особи, уповноваженої на подання відповідної заяви в порядку, передбаченому Порядком№ 1197. При цьому, невнесення відомостей до ЄДРТЗ щодо належного користувача транспортного засобу, незалежно від підстав такого невнесення викликає автоматичне визначення відповідальною особою за вчинення адміністративних правопорушень саме особу, за якою зареєстрований транспортний засіб або ж керівника юридичної особи, за якою він зареєстрований (позивача). Організація заходів щодо забезпечення безпеки дорожнього руху на відповідних автомобільних дорогах, зокрема, в частині встановлення відповідних дорожніх знаків, покладається на інші державні органи та органи місцевого самоврядування та виходить за межі повноважень Укртрансбезпеки, визначених Положенням № 103. Позивач посилається на норми законодавства (зокрема, редакцію додатку № 1 до Інструкції № 512), які на момент виникнення спірних правовідносин та винесення оскаржуваних постанов втратили чинність. Зазначення в тексті постанови інших відомостей, зокрема, щодо смуги руху, напрямку руху, державного номерного знаку причепу, категорію транспортного

засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактична міжосьова відстань, фактична шинність (кількість коліс) на вісі положеннями додатку 1 до Інструкції № 512 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин та на теперішній час) не передбачено. При цьому, редакція додатку № 1 до Інструкції № 512, яка передбачала обов`язок зазначення вказаних відомостей в постанові та на яку посилається позивач в обґрунтування позовних вимог, втратила чинність ще 10.06.2022, тобто майже за рік до дати винесення оскаржуваних постанов.

Позивач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, будь-яких заяв чи клопотань суду не подав.

Представник позивача - адвокат Тарасенко А.А. в судовому засіданні підтримав позов в повному обсязі та просив його задовольнити з підстав викладених у позові та раніше наданій відповіді на відзив на позов. Зазначив, що сплачені позивачем штрафи по оскаржуваних постановах не є визнанням позивачем своєї вини у вчиненні адміністративних правопорушень, а здійснені для уникнення можливого накладення арешту на належні йому кошти та майно у разі примусового виконання оскаржуваних постанов.

Представник відповідача - Бодак М.В. в судовому засіданні вказала, що не визнає позов та просила відмовити у його задоволенні у повному обсязі з підстав, вказаних у раніше наданих відзиві на позов та запереченні на відповідь на відзив. Зазначила, що відповідно до ст. 14-3 КУпАП відповідальність за вчинені правопорушення, вказані в оскаржуваних постановах, несе позивач, за яким зареєстровано транспортний засіб, так як відомості про належного користувача цього транспортного засобу ОСОБА_2 до Єдиного державного реєстру транспортних засобів не внесено. Форма та зміст оскаржуваних постанов відповідають вимогам чинного законодавства.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи представників позивача та відповідача, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

З наявної у матеріалах справи копії постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА № 00002958 від 20.12.2022, винесеної старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченком В.О, вбачається, що 27.10.2022 об 11 год 34 хв за адресою М-21, км 192+000, Житомирська область, ОСОБА_1 допустив рух транспортного засобу «Volvo», FH 400, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 13,1 % (2,36 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 18 тон. Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн /а.с. 31-32/.

З наявної у матеріалах справи копії постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА № 00003108 від 23.12.2022, винесеної старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченком В.О, вбачається, що 02.11.2022 о 10 год 50 хв за адресою М-21, км 192+000, Житомирська область, ОСОБА_1 допустив рух транспортного засобу «Volvo», FH 400, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 13 % (2,347 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 18 тон. Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн /а.с. 33-34/.

З наявної у матеріалах справи копії постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА № 00004453 від 31.01.2023, винесеної старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченком В.О, вбачається, що 14.12.2022 о 17 год 30 хв за адресою М-21, Виступовичі - Житомир - Могилів - Подільський (через м. Вінницю), км 247+432, ОСОБА_1 допустив рух транспортного засобу «Volvo», FH 400, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,43 % (0,977 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 18 тон. Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500,00 грн /а.с. 35-36/.

З наявної у матеріалах справи копії постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА № 00004603 від 01.02.2023, винесеної старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченком В.О, вбачається, що 20.12.2022 о 16 год 02 хв за адресою М-12, км 208+505, Хмельницька область, ОСОБА_1 допустив рух транспортного засобу «Volvo», FH 400, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 11,445 % (2,06 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 18 тон, навантаження на ординарну вісь транспортного засобу на 9,777 % (1,124 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11,5 тон. Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн /а.с. 37-38/.

З наявної у матеріалах справи копії постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА № 00004901 від 07.02.2023, винесеної старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченком В.О, вбачається, що 28.12.2022 об 11 год 36 хв за адресою М-12, км 208+505, Хмельницька область, ОСОБА_1 допустив рух транспортного засобу «Volvo», FH 400, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 11,54 % (2,077 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 18 тон, навантаження на ординарну вісь транспортного засобу на 8,806 % (1,013 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11,5 тон. Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн /а.с. 39-40/.

Враховуючи те, що оскаржувані постанови були винесені у період часу з 20.12.2022 по 07.02.2023, позивач з моменту повно-маштабного вторгнення Російської Федерації на територію України не мешкає за адресою реєстрації: АДРЕСА_1 через постійні обстріли боку Російської Федерації та постійно перебуває за кордоном, беручи до уваги, що з 24.02.2022 по теперішній час в Україні діє воєнний стан, з метою забезпечення права позивача на доступ до правосуддя, суд дійшов висновку, що клопотання представника позивача підлягає задоволенню та вважає за необхідне поновити позивачу ОСОБА_1 строк для звернення до суду із позовом про оскарження вказаних вище постанов.

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , видано ТСЦ 5641, вбачається, що власником транспортного засобу «Volvo», FH 400, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 є позивач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 /а.с. 25/.

З наявної у матеріалах справи копії договору позички транспортного засобу від 01 жовтня 2022 року вбачається, що позичкодавець ОСОБА_1 безоплатно передає користувачу ОСОБА_2 в користування транспортний засіб марки «Volvo», модель FH400, 2006 року випуску, двигун № НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований 30.04.2022. Позичка за цим договором є строковою, а саме до 31.12.2024 /а.с. 26-27/.

Вказаний договір позички транспортного засобу укладений у простій письмовій формі, без нотаріального посвідчення.

Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 09.07.2020 у справі № 640/1834/19, з огляду на відсутність у чинному законодавстві України на час виникнення спірних правовідносин чіткого визначення поняття "наземний самохідний транспортний засіб" непосвідчення нотаріально договорів позички транспортних засобів не свідчить про недійсність останніх. Аналогічний правовий висновок викладено і в постанові Верховного Суду від 18.11.2019 у справі № 812/1823/17.

Суб`єкт відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП визначається відповідно до ст. 14-3 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені ч. 2 ст. 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 14-3 КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, у випадках, передбачених статтею 279-7 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 279-7 КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою про накладення адміністративного стягнення законної сили: - така особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу; - особа, яка користувалася транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Відповідно до ч. 1 ст. 279-5 КУпАП, у разі якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлюють відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або вантажовідправника.

Відомості, які враховуються під час розгляду справи про адміністративне правопорушення надаються з Єдиного державного реєстру транспортних засобів, ведення якого здійснюється уповноваженими посадовими особами Головного сервісного центру МВС.

Відповідно до положень пункту 2 розділу ІІ Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 № 512 (далі - Інструкція № 512), уповноважена посадова особа здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення шляхом опрацювання інформаційного файлу системою фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі - cистема), необхідного для об`єктивного розгляду справи та винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі (далі - постанова). У разі якщо адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1 КУпАП, зафіксоване в автоматичному режимі, уповноважені посадові особи встановлюють особу, зазначену у частині першій статті 14-3 КУпАП за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів та Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. За запитом уповноваженої посадової особи (за умови ідентифікації такої посадової особи за допомогою кваліфікованого електронного підпису) відповідні органи (підрозділи) Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України надають відомості про належного користувача транспортного засобу, фізичну особу, керівника юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, особу, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи, з обов`язковим дотриманням Закону України «Про захист персональних даних».

Згідно із підпунктом 3 пункту 2 Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1197 від 14.11.2018 (чинного на час винесення оскаржуваних постанов від 20.12.2022, 23.12.2022) та відповідно до підпункту 4 пункту 2 Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1145 від 08.10.2022 (чинного на час винесення оскаржуваних постанов від 31.01.2023, 01.02.2023, 07.02.2023 та на час розгляду справи), належний користувач - фізична особа, яка на законних підставах користується транспортним засобом, що їй не належить, а також керівник юридичної особи (особа, яка виконує повноваження керівника юридичної особи) або працівник, визначений керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу, які в разі внесення щодо них відомостей до Реєстру несуть відповідно до статті 14-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно до пунктів, 5 30 Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1197 від 14.11.2018 (чинного на час винесення оскаржуваних постанов від 20.12.2022, 23.12.2022) внесення до Реєстру відомостей про належного користувача, який користується транспортним засобом на підставі договору оренди (найму, позички), здійснюється в сервісному центрі МВС за заявою належного користувача. Відомості про належного користувача до Реєстру вносяться через: 1) територіальні органи з надання сервісних послуг МВС (далі - сервісні центри МВС); 2) веб-додаток, розміщений на офіційному веб-сайті Головного сервісного центру МВС; 3) Єдиний державний вебпортал електронних послуг.

Відповідно до пункту 3 Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1145 від 08.10.2022 (чинного на час винесення оскаржуваних постанов від 31.01.2023, 01.02.2023, 07.02.2023 та на час розгляду справи), підставою для внесення до Реєстру відомостей про належного користувача є електронна заява або заява, сформована та подана заявниками (власником транспортного засобу (його представником за нотаріально посвідченою довіреністю або за дорученням, якщо власником транспортного засобу є юридична особа) та належним користувачем), якою визначено належного користувача безпосередньо власником транспортного засобу у зв`язку з передачею фізичній або юридичній особі транспортного засобу в користування.

Згідно з пунктами 14, 15, 25 Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1145 від 08.10.2022 (чинного на час винесення оскаржуваних постанов від 31.01.2023, 01.02.2023, 07.02.2023 та на час розгляду справи) внесення до Реєстру відомостей про належного користувача, якого визначив безпосередньо власник транспортного засобу, здійснюється в сервісному центрі МВС у присутності власника транспортного засобу (його представника за довіреністю або за дорученням, якщо власником транспортного засобу є юридична особа) та належного користувача. У разі коли власником транспортного засобу є фізична особа, внесення до Реєстру відомостей про належного користувача або їх виключення через електронний кабінет водія або через ОСОБА_3 здійснюється нею особисто. Внесення до Реєстру відомостей про належного користувача, якого визначив власник транспортного засобу на підставі електронної заяви, здійснюється заявниками через: 1) електронний кабінет водія шляхом заповнення електронної заяви за формою згідно з додатком 1 із накладенням електронних підписів заявників; 2) ОСОБА_3 шляхом заповнення електронної заяви в довільній формі, придатній для сприйняття її змісту, із зазначенням відомостей, передбачених додатком 1, із накладенням віддаленого кваліфікованого електронного підпису Дія. Підпис (Дія ID) або електронного підпису заявників та кваліфікованої електронної печатки технічного адміністратора Порталу Дія.

Позивачем та його представником не надано суду доказів того, що відомості про ОСОБА_2 як належного користувача транспортного засобу «Volvo», FH 400, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 відповідно до договору позички транспортного засобу, внесені до Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

Твердження позивача про те, що саме ОСОБА_2 як належний користувач зобов`язаний був внести відомості до Єдиного державного реєстру транспортних засобів щодо належного користувача і невиконання останнім цього обов`язку не є підставою для притягнення його позивача, як власника транспортного засобу, до адміністративної відповідальності, суд вважає безпідставним, виходячи з наступного.

Відповідно до вказаних вище вимог законодавства України відомості про належного користувача можуть бути внесені до Єдиного державного реєстру транспортних засобів за заявою як належного користувача, так і власника транспортного засобу.

Суд зауважує, що у разі незвернення належного користувача ОСОБА_2 до сервісного центру МВС із відповідною заявою, позивач ОСОБА_1 ,. як власник транспортного засобу, не був позбавлений можливості, навіть перебуваючи за межами України, звернутися із заявою про внесення до Єдиного державного реєстру транспортних засобів відомостей про належного користувача в електронному порядку, що передбачено законодавством України.

Внесення відомостей про належного користувача до Єдиного державного реєстру транспортних засобів є правом, а не обов`язком власника транспортного засобу або особи, якій передано транспортний засіб у користування, отже, нереалізація зазначеного права не звільняє особу від відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Враховуючи те, що позивачем та його представником не надано суду доказів того, що відомості про ОСОБА_2 як належного користувача транспортного засобу «Volvo», FH 400, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , внесені до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, беручи до уваги, що згідно з ч. 1 ст. 14-3 КУпАП суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, може бути належний користувач транспортного засобу, лише за умови, що відомості про такого користувача внесені до Єдиного державного реєстру транспортних засобів і за відсутності внесення таких відомостей суб`єктом правопорушення є особа, за якою зареєстровано транспортний засіб, суд дійшов висновку, що у даному випадку суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП є саме позивач ОСОБА_1 , за яким зареєстровано вказаний транспортний засіб.

Твердження позивача про відсутність належного повідомлення його про винесення оскаржуваних постанов, так як на час винесення цих постанов ні він, ні його родичі не проживають за місцем реєстрації, суд вважає безпідставним, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувані постанови після їх винесення було надіслано рекомендованими листами з повідомленням про вручення на поштову адресу позивача: АДРЕСА_1 , тобто на адресу, що міститься в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, вказану самим позивачем при реєстрації транспортного засобу, та підтверджену у позовній заяві.

Поштові відправлення № 264 (постанова серії АА № 00003108 від 23.12.2022) та № 411 (постанова серії АА 00002958 від 20.12.2023) були повернуті на адресу відповідача через невручення позивачу за закінченням терміну зберігання /а.с. 75-76, 80-81/.

Поштові відправлення № 710 (постанова серії АА № 00004453 від 31.01.2023), № 184 (постанова серії АА № 00004901 від 07.02.2023) та № 920 (постанова серії АА № 00004603 від 01.02.2023) згідно даних оператора поштового зв`язку АТ «Укрпошта» були вручені 09 березня 2023 за довіреністю Мар`єнко для передачі позивачу /а.с. 90, 99, 103/.

Інструкція № 512 покладає на органи Укртрансбезпеки обов`язок саме щодо направлення постанови особі за адресою місця реєстрації (проживання), що відома на момент винесення постанови відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру транспортних засобів, при цьому обов`язку контролюючого органу здійснювати перевірку правильності адреси, що міститься в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, вказаної особою при реєстрації такого транспортного засобу, чи реальності факту проживання особи за даною адресою норми вказаного нормативно-правового акту не передбачають.

Контроль за врученням поштових відправлень належному адресату оператором поштового зв`язку також не входить до сфери повноважень Укртрансбезпеки та стосується виключно питання належного виконання законодавчо встановлених обов`язків оператора поштового зв`язку, що виходить за межі розгляду даної справи.

Таким чином, відповідачем дотримано вимог встановленого порядку повідомлення позивача про винесення оскаржуваних постанов про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до пункту 8 розділу ІІ Інструкції № 512, ст. 279-1 КупАП постанова набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення. Інформація про дату набрання постановою законної сили вноситься автоматично засобами системи до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху на підставі даних, що містяться в поштовому повідомленні про вручення адресату постанови або про відмову в її отриманні, яке надійшло від національного оператора поштового зв`язку, або дати повернення до Державної служби України з безпеки на транспорті поштового відправлення з позначкою про його невручення.

Твердження позивача про незаконність оскаржуваних постанов, так як у них відсутні відомості про дату набрання законної сили, суд не бере до уваги, так як відповідно до абзацу 11 пункту 8 Інструкції № 512 інформація про дату набрання постановою законної сили вноситься автоматично засобами системи саме до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху.

Доводи позивача про те, що учасників дорожнього руху не проінформовано належним чином про фіксацію автоматичними пунктами (фотозйомку та/або відеозапис) фактів правопорушень, оскільки на відповідних ділянках були відсутні відповідні дорожні знаки, що інформують учасників дорожнього руху про фіксацію автоматичними пунктами, суд не бере до уваги, оскільки організація заходів щодо забезпечення безпеки дорожнього руху на відповідних автомобільних дорогах, зокрема, в частині встановлення відповідних дорожніх знаків, відповідно до вимог законодавства України покладається на інші державні органи та органи місцевого самоврядування та виходить за межі повноважень Укртрансбезпеки, визначених Положенням про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103. Крім того, доказів, які б підтверджували відсутність таких знаків на маршруті транспортного засобу «Volvo», FH 400, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , позивачем не подано суду.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною 2 цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Згідно з пунктом 3 розділу ІІ Інструкції № 512, під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу та встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Державної служби України з безпеки на транспорті, уповноважена посадова особа виносить сформовану системою у автоматичному режимі постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції.

Як вбачається із оскаржуваних постанов, в них наявні відомості про найменування органу та посадової особи, який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, стосовно якої розглядається справа, опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, прийняте у справі рішення, транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак, технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, розмір штрафу та порядок його сплати, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення, відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу, адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації, а також дату та час фіксації здійснення вимірювання, навантаження на одиночну вісь.

Зміст оскаржуваних постанов відображає усі істотні ознаки складу правопорушення.

Враховуючи вказане вище, суд вважає безпідставними доводи позивача стосовно невідповідності оскаржуваних постанов вимогам додатку № 1 до Інструкції № 512, оскільки встановлені ст. 283 КУпАП обов`язкові вимоги до змісту постанови дотримані відповідачем, а вказана Інструкція, як підзаконний нормативно-правовий акт, визначає перелік інформаційних даних, які можуть, а не повинні, міститися у постанові в залежності від обставин вчинення порушення.

Твердження позивача про відсутність в оскаржуваних постановах, всупереч додатку № 1 до Інструкції № 512, відомостей про смугу руху, напрямок руху, державний номерний знак причепу, категорію транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі, є безпідставним, так як положеннями чинного додатку № 1 до Інструкції № 512 (на час винесення оскаржуваних постанов) зазначення вказаних відомостей у постанові не передбачено. Крім того, така інформація не є обов`язковою для встановлення складу правопорушення інкримінованого позивачу та зазначається уповноваженою особою в залежності від об`єктивного складу правопорушення.

За змістом диспозиції норми ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, для визначення складу адміністративного правопорушення з`ясуванню та перевірці підлягає факт перевищення вагової норми та її відсоток, тобто величини, що підлягає обчисленню шляхом порівняння граничної допустимої фактичної маси типу транспортного засобу з інформацією про фактичну масу транспортного засобу в момент зважування.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження порушення позивачем п. 22.5 ПДР відповідачем надано інформаційні карти габаритно-вагового контролю, фотографії транспортного засобу в момент вчинення правопорушення, сертифікати перевірки типу, сертифікати відповідності.

Зі змісту оскаржуваних постанов вбачається, що відповідними вимірювальними обладнанням автоматичного пункту було зафіксовано перевищення загальної маси транспортного засобу та її відсоток.

Вимірювальне обладнання відповідає вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.01.2016 № 94, що підтверджується наявними у матеріалах справи сертифікатами перевірки типу та сертифікатами відповідності, чинними на момент вчинення правопорушень та винесення оскаржуваних постанов /а.с. 82-86, 90-94, 104-106/.

Крім того, відповідачем надано до суду роздруківки фотоматеріалів транспортного засобу «Volvo», FH 400, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснених у момент фіксації проїзду транспортного засобу через автоматичний пункт /а.с. 72-74, 77-80, 87-89, 96-98, 100-103/.

Оскаржувані постанови містять інформацію про технічний засіб, яким в автоматичному режимі зафіксовано правопорушення, що співпадає з посиланнями на технічний прилад, які зазначені в інформаційних картках габаритно-вагового контролю.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що розгляд справ про адміністративне правопорушення відбувся з урахуванням всіх обставин справи, у відповідності до ст. 280 КУпАП, оскаржувані постанови винесені уповноваженою особою, є обґрунтованими та відповідають встановленим законом формі та змісту.

В свою чергу, доказів на підтвердження пред`явлених позовних вимог та доведеності неправомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП позивач та його представник суду не надали, а судом, в ході розгляду справи, таких обставин не було встановлено.

Враховуючи вказані вище обставини, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 77, 90, 139, 243-246, 255, 286, 297 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення серії АА № 00003108 від 23.12.2022, серії АА № 00002958 від 20.12.2022, серії АА № 00004453 від 31.01.2023, серії АА № 00004901 від 07.02.2023, серії АА № 00004603 від 01.02.2023 - відмовити.

Рішення набирає законної сили через десять днів з дня його ухвалення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено 29 вересня 2023 року.

Головуючий О.С. Кириченко