Справа № 209/4705/23
Суддя: Лобарчук О. О.
Дата ухвалення: 2023-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
Справа № 209/4705/23
Провадження № 2-а/209/34/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" жовтня 2023 р. м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Лобарчук О.О.

при секретарі: Золотих Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Кам`янське Дніпропетровської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Лащенко Віктор Анатолійович, до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправної та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Лащенко В.А. звернувся до Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська в Дніпропетровській області з позовом, в якому просить: визнати поважними причини пропуску строку для оскарження даної постанови та поновити пропущений строк; визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне

правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному

режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування

(місцезнаходження юридичної особи) на території України» серія АА №00012470 від

24.07.2023 року, складеної старшим державним інспектором відділу впровадження системи

автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на

наземному транспорті, Дорошенко Ольгою Володимирівною, про притягнення

ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 132-1 КУпАП з

застосуванням стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн.; закрити провадження у справі з за відсутності складу адміністративного правопорушення; стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті, , на користь позивачки судові витрати.

В обґрунтування позову вказано, що постановою по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України» серія АА №00012470 від 24.07.2023 року позивачка ОСОБА_1 , притягнута до адміністративної відповідальності, за ч.2 ст. 132-1 КУпАП, із застосуванням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. Позивачка визнана винною у тому, що «07.07.2023 року о 18:38 год., за адресою Н-11, км 76+702 Дніпропетровська область, будучи відповідальною особою допустила рух транспортного засобу з перевищенням нормативних параметрів, зазначених в п.22.5 Правил дорожнього руху України: загальної маси транспортного засобу RENAULT MAGNUM, д.н.з. НОМЕР_1 , на 10,475% (4,19 т), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 т. Зазначене порушення зафіксоване на автоматичному зважувальному комплексі WIM-78. Постанова складена старшим державним інспектором відділу впровадження системи автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, Дорошенко Ольгою Володимирівною. З викладеними в постанові відповідачем обставинами, позивачка категорично не згодна, так як вони не відповідають дійсності. В порушення вимог ст.283 КУпАП, зміст постанови про адміністративне правопорушення складено не вірно, а саме: не зазначена марка, модель, категорію, даних про шинність на вісі транспортного засобу. Постанова винесена відповідачем без повного та належного дослідження всіх обставин справи, необґрунтовано та без врахування права особи на участь у процесі прийнята рішення з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, всупереч вимогам ст. 278- 280 КУпАП. Так, на момент прийняття оскаржуваної постанови відповідачу було відомо, що тягач рухався з напівпричепом, адже у постанові зафіксовано параметри транспортного засобу - 5 осей, навантаження на вісь 1-7 150 кг, 2 - 10 000 кг, 3 - 10 350 кг, 4 - 11 000 кг, 5 - 10 600 кг, загальна маса - 49 100 кг. Зазначене свідчить про те, що в момент руху було зафіксовано ще один транспортний засіб, крім тягача, оскільки у тягача RENAULT MAGNUM тільки 3 осі, напівпричіп, який має 2 осі. Проте відповідач не з`ясував повну інформацію про напівпричіп - не встановив його тип, марку, модель, гранично допустиму загальну масу навантаження. Напівпричіп BLUMHARDT, державний номерний знак НОМЕР_2 , є контейнеровозом, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , проте відповідач цю обставину не встановив. Зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вбачається, що тип причепу - спеціалізований напівпричіп Е, отже відповідно до п.22.5 Правил дорожнього руху допустима загальна вага перевезення для контейнеровозів 42 000 кг. Оскаржувана постанова не містить відомостей про спеціалізований напівпричіп- контейнеровоз-Е BLUMHARDT, державний номерний знак НОМЕР_4 , який був приєднаний до транспортного засобу спеціалізованого вантажного сідлового тягача RENAULT MAGNUM (двовісного), державний номерний знак НОМЕР_5 . Таким чином, транспортному засобу позивачки забороняється рух автомобільними дорогами з фактичною масою понад 42 т, оскільки транспортний засіб є контейнеровозом, згідно з п. 22.5 Правил дорожнього руху масою перевищення для такого транспортного засобу є перевищення понад 42 т, що не відповідає доводам відповідача про перевищення позивачем загальної маси транспортного засобу 40 т. Крім того, оскаржувана постанова не містить відомостей про категорію транспортного засобу, даних про пишність на вісі, тобто така постанова не містить відомостей, на підставі яких встановлено перевищення маси вантажу. Тому відповідач зробив неправильний розрахунок допустимої загальної ваги контейнеровоза, при правильному розрахунку відсутнє перенавантаження. Також, звертає увагу суду на те, що в Постанові, при фіксації транспортного засобу RENAULT MAGNUM, було зафіксовано лише державний номер НОМЕР_5 . При цьому прилад, на який здійснювалась фіксація, не ідентифікував транспортний засіб тягач _ та напівпричіп та не встановив відстань між осями як самого тягача так і напівпричепу. За таких обставин, вважає, що зазначені у спірній Постанові дані щодо перевищення позивачкою маси транспортного засобу на 10,475% є необґрунтованими та нічим не підтверджені, що, в свою чергу, свідчить про те, що відповідач не довів правомірність прийнятого ним рішення відносно позивачки. Крім того, згідно «Товарно-транспортної накладної» №232 від 07.07.2023 року (відвантаження), вказаний сідловий тягач з напівпричепом, в момент - 07.07.2023 року, коли попав на автоматичний зважувальний комплекс WIM-78, перевозив сільгоспродукцію загальною вагою 42 120 кг (в автомобілі - 15 080 кг, а у напівпричепі - 27 040 кг), що підтверджується і «Товарно-транспортною накладною» №555050 від 08.07.2023 року, де зафіксовано приймаючою сільгоспродукщо стороною фактично ту ж саму вагу, що і при відвантаженні - 41 980 кг (в автомобілі - 15 060 кг, а у напівпричепі - 26 920 кг), різниця склала 140 кг. Таким чином, позивачка вважає, що є наявні підстави для визнання протиправною постанову, її скасування та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Ухвалою судді від 28 серпня 2023 року постановлено про прийняття позовної заяви до розгляду за правилами спрощеного провадження та призначення справи до розгляду (а.с.15).

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Лащенко В.А. не з`явились, письмово просили розглядати справу за їх відсутністю.

Представник Державної служби України з безпеки на транспорті в судове засідання не з`явився. Надали відзив на позовну заяву, в якому, посилаючись на норми Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України, Закону України «Про автомобільний транспорт», Правила перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, постанову Верховного суду від 28.02.2019 року, постанову Верховного суду від 31.07.2019 року, Закону України про дорожній рух», Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, Кодекса України про адміністративні правопорушення, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.4 ст. 229 КАС України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить до наступного висновку.

24 липня 2023 року старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Дорошенко Ольгою Володимирівною ухвалена постанова серії АА № 00012470 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17000,00 грн. (а.с.7).

Відповідно до змісту постанови, ОСОБА_1 визнано винною в тому, що 07 липня 2023 року о 18 год. 38 хв. за адресою Н-11 км 76+702 Дніпропетровська область, будучи відповідальною особою, допустила рух транспортного засобу з перевищенням нормативних параметрів, зазначених в п.22.5 Правил дорожнього руху України: загальної маси транспортного засобу RENAULT MAGNUM, д.н.з. НОМЕР_1 , на 10,475% (4,19 т), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 т., навантаження на строєні осі транспортного засобу на 11,825% (2,838 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на строєні осі 24 тони та відстань між осями понад 1,3 м до 1,4 м.

Фіксація адміністративного правопорушення була здійснена вимірювальним обладнанням автоматичного пункту ваго-габаритного контролю у русі типу WIM 78 WAGA-WIM35, зав.№ 16 (а.с.7).

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу RENAULT MAGNUM, д.н.з. НОМЕР_1 належить ОСОБА_1 (а.с.8)

Відповідно до товарно-транспортної накладної № 232 від 07.07.2023 р., автомобіль RENAULT MAGNUM, д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом марки BLUMHARDT Д.Н.З. НОМЕР_4 був завантажений сільгоспродукцією загальною масою брутто 42120 тон (а.с.9).

Відповідно до ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до абзацу четвертого пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2014 року № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» утворено Укртрансбезпеку, шляхом реорганізації (злиття) Державної інспекції з безпеки на морському та річковому транспорті та Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 103 (далі - Положення № 103), Укртрансбезпека є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

У силу вимог підпунктів 15, 27 пункту 5 Положення № 103 Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює: габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

З наведеного вбачається, що відповідач виконує функції габаритно-вагового контролю транспортних засобів та нараховує відповідну плату за перевищення нормативів допустимої ваги транспортного засобу.

Отже, положеннями чинного законодавства визначені повноваження Укртрансбезпеки щодо контролю за рухом транспортних засобів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, а також порядок здійснення такого контролю.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати від 12 лютого 2020 року у справі № 917/210/19.

Так, засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України від 5 квітня 2001 року № 2344-III «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон № 2344-III), відповідно до частини дванадцятої статті 6 якого державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

У відповідності до абзацу чотирнадцятого частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» визначено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною другою статті 29 Закону України «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Так, єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

У відповідності до пункту 22.5 Правил дорожнього руху за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється. Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Наведеними правовими нормами визначені повноваження Укртрансбезпеки щодо контролю за рухом транспортних засобів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, а також порядок здійснення такого контролю.

При цьому, участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові параметри яких перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, зокрема, навантаження на вісі транспортного засобу, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів, а при перевезенні вантажу без відповідного дозволу настає адміністративно-господарська відповідальність, яка залежить від відсоткового перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм.

У свою чергу, стаття 132-1 КУпАП визначає відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.

Частиною другою ст. 132-1 КУпАП закріплено, що перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 %, але не більше 20 %; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 %, але не більше 30 %; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 %.

Дія частини другої цієї статті поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів. Підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

З матеріалів справи вбачається, що відносно позивача 24.07.2021 державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті винесено постанову про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі у зв`язку з перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до ст.14-3 КУпАП адміністративну відповідальність несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

З огляду на вказане, враховуючи, що транспортний засіб RENAULT MAGNUM, державний номерний знак НОМЕР_1 належить на праві власності саме позивачу, відтак вказана особа є належною особою для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за правопорушення згідно частини другою статті 132-1 КУпАП.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначений Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174 (далі - Порядок № 1174).

У силу вимог до п. п. 2, 16 Порядку № 1174 посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли, тобто упорядковану сукупність відомостей про: транспортний засіб; відповідальну особу, визначену статтею 14-3 КУпАП; наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні; метаданих, сформованих автоматичним пунктом.

У свою чергу, згідно п. 8 Порядку №1174 вимоги до технічних засобів автоматичних пунктів визначаються Технічним регламентом засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2016 року №163.

Відповідно до п. 9 Постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2016 року № 163 «Про затвердження Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки» засоби вимірювальної техніки можуть бути надані на ринку та/або введені в експлуатацію в разі, коли вони відповідають вимогам цього Технічного регламенту.

Згідно п. 2 Порядку № 1174 система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі - система) - взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційно-телекомунікаційної системи.

Фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку (п.7 Порядку №1174).

У відповідності до п.12 Порядку №1174 автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.

Відповідно, посилання позивача на те, що технічний засіб, який проводив вимірювання, передає некоректні дані, є безпідставними, так як технічний засіб фіксації вищевказаних адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі відповідає вимогам вказаного Технічного регламенту.

Доводи позивача про те, що відсутність перевищення нормативних параметрів, визначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України, підтверджується товарно-транспортною накладною № 232 від 07.07.2023 (а.с.9), суд вважає також неприйнятими, з огляду на наступне.

Відповідно до змісту абзацу двадцять сьомого глави 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363, товарно-транспортна накладна не є первинним документом, що підтверджує фактичну масу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться, а використовується виключно для обліку таких товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей.

Відтак, сам факт наявності товарно-транспортної накладної не виключає перевезення, одночасно й інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах, що впливає на загальну вагу транспортного засобу.

В межах спірних правовідносин напівпричіп BLUMHARDT Д.Н.З. НОМЕР_4 , не використовувався як контейнеровоз, оскільки перевезення вантажу не здійснювалось у контейнері.

Саме собою зазначення у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу серії «спеціалізований напівпричіп Н/ПР- контейнеровоз» не є свідченням того, що перевезення вантажу здійснювалось у контейнері.

Н/причеп-контейнеровоз - транспортний засіб спеціалізованого призначення, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів певних категорій-контейнерів.

Також Наказом №363 наведено визначення: вантажний контейнер - одиниця транспортного обладнання багаторазового використання, призначена для перевезення та короткочасного зберігання вантажів без проміжних перевантажень, зручна для механізованого навантаження та розвантаження, завантаження та вивантаження (внутрішній об`єм дорівнює 1 куб.м і більше).

Розрізняють контейнери універсальні, спеціалізовані і контейнери-платформи. Згідно п.17.6. Правил № 363, для перевезення контейнерів перевізник повинен надавати автомобілі (автопоїзди) із бортовими платформами або спеціалізований рухомий склад (низькорамні напівпричепи - контейнеровози, автомобілі із вантажопіднімальними пристроями тощо).

Відповідно до пунктів 17.2-17.5 Наказу №363 передбачено, що забороняється перевозити в універсальних контейнерах вантажі, які швидко псуються, сипучі вантажі без тари, вибухові, займисті, їдкі та отруйні речовини, смердючі вантажі та ті, які забруднюють стіни і підлогу контейнера, а також вантажі, які не можуть бути завантажені в контейнер або вивантажені з нього без застосування вантажно-розвантажувальних механізмів.

Спеціальні контейнери належать вантажовідправникам і вантажоодержувачам та призначаються для перевезення автомобільним транспортом певних видів вантажів, які потребують додержання особливих умов під час транспортування.

Універсальні автомобільні контейнери, що належать перевізникам, повинні мати єдину нумерацію, а також нанесене фарбою, що контрастно виділяється від кольору контейнера, таке маркування:розпізнавальний знак, номер контейнера, найменування власника контейнера: вантажність і маса тари контейнера, кг; внутрішній об`єм контейнера, куб.м, місце, місяць і рік виготовлення контейнера: час останнього капітального ремонту і наступного ремонту контейнера. Номер контейнера наноситься на всіх бокових стінках, даху і всередині контейнера. Універсальні автомобільні та спеціальні контейнери, які належать власникам вантажу, повинні мати маркування, яке запроваджене власником майна. При цьому обов`язково наноситься вантажність і маса тари контейнера, а також внутрішній об`єм контейнера (куб.м).

Після завантаження вантажу вантажовідправник повинен зачинити контейнер, закріпити ручку замка контейнера дротом діаметром не менше 2 мм, опломбувати контейнер у порядку, передбаченому розділом 9 цих Правил, навісити бирку довжиною 120-150 мм і шириною 80-100 мм, на якій зазначаються пункти відправлення та прищначення вантажу і найменування вантажоодержувача ( пункт 17.5 Наказу № 363). Позивачем не надано доказів переведення контейнеру із відповідним пломбуванням.

Ключовим показником є не лише зазначення в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу "спеціалізований напівпричеп-контейнеровоз", а те, що перевезення вантажу має здійснюватись в контейнері. Саме на відповідальну особу покладається додатковий тягар щодо того, щоб контейнеровозом перевозився саме контейнер, який має відповідати ряду вищезазначених вимог аби вважатися таким. Тільки в такому випадку до транспортного засобу може застосовуватися підвищена маса для перевезення вантажу (42т).

Отже позивач здійснював перевезення транспортним засобом, який не є контейнеровозом в розуміння вищезазанчених норм та не використовувався в момент зафіксованого порушення як такий, тому фактична маса такого транспортного засобу має бути не більше 40 тон.

До того ж, суд оцінює критично доводи позивача про те, що в оскаржуваній постанові не зазначено всіх даних, які мають значення для розгляду справи, зважаючи на таке.

Так, відповідно до п. 17 Порядку № 1174 у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, з аналізу оскаржуваної постанови вбачаються усі істотні ознаки складу адміністративного правопорушення.

Отже, з огляду на вищевикладене, суд не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови АА ВМ №00012470 від 24.07.2023 року.

Також, відповідно до ч. 5 ст. 139 КАС України судові витрати належить віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 77, 120, 139, 241-246, 250, 268-271, 286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Лащенко Віктор Анатолійович, до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправної та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 04 жовтня 2023 року.

Суддя Лобарчук О.О.