Справа № 380/14430/23
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2023 рокусправа № 380/14430/23
Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Братичак У.В., розглянувши в письмовому провадженні, у м. Львові, в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції про визнання протиправною бездіяльності та стягнення коштів, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) звернулася з позовом до Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції (місцезнаходження: вул. Архипенка, 1, м. Львів, 79005; ), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції щодо невиплати грошової компенсації замість належного до видачі речового майна;

- стягнути на користь ОСОБА_1 з Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції компенсацію за неотримане речове майно в розмірі 23066,97 грн. (двадцять три тисячі шістдесять шість грн. 97 коп.).

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що проходила службу з 10.09.1999 по 01.06.2023 на різних посадах начальницького складу в Державній кримінально-виконавчій службі України. Зазначає, що 01.06.2023 звільнена (за власним бажанням) відповідно до наказу начальника Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції та не отримала виплату грошової компенсації за належні до виплати предмети речового майна у розмірі 23066,97 грн., згідно довідки №19 додатка 7 Порядку забезпечення речовим майном персоналу Державної кримінально-виконавчої служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.08.2013 №578.

Ухвалою від 03.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ухвалою про відкриття спрощеного позовного провадження, відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк на подання відзиву з дати отримання ухвали про відкриття провадження. Однак, станом на момент розгляду цієї справи, жодних заяв по суті справи на адресу суду не надходило. При цьому, суд враховує, що згідно ч.4 ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до ч.6 ст.162 цього ж Кодексу, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Наказом Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України від 23.05.2023 № 8/ОС-ЗМУ МЮ/41, звільнено полковника внутрішньої служби ОСОБА_1 (М-097446), начальника сектору контролю за виконанням судових рішень Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, 01 червня 2023 року зі служби у Державній кримінально-виконавчій службі України (за власним бажанням), виплативши грошову компенсацію за невикористані чергові оплачувані відпустки за 2020 рік у кількості 27 діб, 2021 рік у кількості 16 діб, 2022 рік у кількості 45 діб, за 2023 рік у кількості 6 діб, всього 94 доби. Наказано Управлінню бухгалтерського обліку та фінансового забезпечення Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції здійснити відповідні нарахування та провести повний розрахунок з ОСОБА_1 .

Згідно з довідкою №20 від 01.06.2023 про нараховані та виплачені суми грошового забезпечення при звільненні, ОСОБА_1 при звільненні виплачено наступні види грошового забезпечення: посадовий оклад; оклад за спеціальним званням; надбавка за вислугу років; надбавка за особливості проходження служби; премія щомісячна за результатами оперативно-службової діяльності за травень 2023; премія щомісячна за результатами оперативно-службової діяльності за червень 2023; грошова компенсація за невикористані дні відпусток; одноразова грошова допомога при звільненні. В загальному позивачу перераховано на карту 237210,10 грн.

Відповідно до довідки Зхідного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України №19 від 02.06.2023 вартість речового майна, що належить до видачі позивачу становить 23066,97 грн.

Оскільки відповідачем не було здійснено виплату грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» держава забезпечує соціальний захист персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України відповідно до Конституції України, цього Закону та інших законів України. Умови грошового і матеріального забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплата праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються законодавством і мають забезпечувати належні матеріальні умови для комплектування Державної кримінально-виконавчої служби України висококваліфікованим персоналом, диференційовано враховувати характер і умови служби чи роботи, стимулювати досягнення високих результатів у службовій та професійній діяльності і компенсувати персоналу фізичні та інтелектуальні затрати.

На осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України «Про Національну поліцію», а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.08.2013 № 578 «Про забезпечення речовим майном персоналу Державної кримінально-виконавчої служби», затверджений Порядок забезпечення речовим майном персоналу Державної кримінально-виконавчої служби (далі по тексту Порядок № 578), який визначає механізм речового забезпечення персоналу Державної кримінально-виконавчої служби - осіб рядового і начальницького складу, спеціалістів, які не мають спеціальних звань, та працівників, які працюють за трудовими договорами.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 578 речовим забезпеченням є задоволення потреб персоналу у формі одягу, взутті, натільній білизні, теплих і постільних речах, спорядженні, тканинах для пошиття форми одягу, нарукавних знаках і знаках розрізнення, спеціальному одязі та взутті, санітарно-господарському майні, постовому одязі, ремонтних матеріалах (далі - речове майно), що дає змогу створити необхідні умови для виконання персоналом службових завдань.»

Пунктом 9 Порядку № 578 встановлено, що забезпечення речовим майном осіб із числа персоналу здійснюється в міжрегіональних територіальних органах, установах виконання покарань, слідчих ізоляторах, воєнізованих формуваннях, закладах освіти, державній установі «Центр пробації» та уповноважених органах з питань пробації, державній установі «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» та закладах охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби, державній установі «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України», на підприємствах, де вони проходять службу або працюють. Поставлення на речове забезпечення осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби (далі - особи рядового і начальницького складу) в органі чи установі, на підприємстві здійснюється на підставі наказу керівника органу чи установи, підприємства про призначення на посаду та атестата на предмети речового майна (далі - речовий атестат) за формою згідно з додатком 1, а в разі присвоєння особі первинного спеціального звання або призначення на посаду спеціалістів, які не мають спеціальних звань, та працівників, які працюють за трудовими договорами, - на підставі відповідного наказу керівника органу чи установи, підприємства.

Пунктом 23 Порядку № 578 визначено, що грошова компенсація замість предметів речового майна особистого користування, що підлягають видачі особам рядового і начальницького складу, виплачується згідно з пунктом 60 цього Порядку. Вартість предметів речового майна особистого користування визначається ДПтС відповідно до їх закупівельної вартості.

За приписами пункту 27 Порядку № 578, під час звільнення із служби особам рядового і начальницького складу за їх бажанням може видаватися речове майно особистого користування, яке не було ними отримано на день звільнення, або виплачуватися грошова компенсація за нього, розрахована із закупівельної вартості, яка діяла на 1 січня року виникнення права на отримання такого майна.

Розмір грошової компенсації за неотримане речове майно визначається пропорційно часу, що минув з моменту виникнення права на отримання речового майна, до дати звільнення із служби (не враховуючи місяць звільнення).

Відповідно до п. 60 Порядку, для виплати персоналу грошової компенсації за належні до отримання предмети речового майна особистого користування оформляється довідка про виплату грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна за формою згідно з додатком 7 у двох примірниках, перший з яких подається бухгалтерії органу чи установи, підприємства для виплати компенсації, другий додається до арматурної картки.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що позивач при звільненні, залежно від її бажання, могла отримати як недоотримане речове майно, так і грошову компенсацію за нього.

Виходячи з наведеного, грошова компенсація, як один із двох альтернативних способів забезпечення працівника кримінально-виконавчої служби належним йому речовим майном у разі звільнення, виплачується особам рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі звільнення зі служби. При цьому реалізація способів забезпечення працівника належним йому речовим майном у разі звільнення здійснюється шляхом волевиявлення, а саме поданням заяви (рапорту).

Відтак, необхідною підставою для виплати особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби під час звільнення грошової компенсації замість предметів речового майна особистого користування є саме відповідна заява співробітника, а не факт його звільнення.

Натомість, матеріалами справи не підтверджено, що позивач зверталася з відповідною заявою до відповідача щодо виплати грошової компенсації замість предметів речового майна особистого користування, що підлягали видачі позивачу. Відсутні також докази відмови відповідача від виплати грошової компенсації позивачу на підставі її заяви.

Вказані обставини жодним чином не були спростовані позивачем у позовній заяві.

Отже, у відповідача був відсутній обов`язок під час звільнення позивача щодо виплати її грошової компенсації замість предметів речового майна особистого користування, тому

Відтак, з огляду на передчасність позовних вимог, у суду відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Враховуючи висновки суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 132, 159, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

у задоволені позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяБратичак Уляна Володимирівна