Справа № 333/6554/23
Суддя: Варнавська Л. О.
Дата ухвалення: 2023-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/6554/23
Провадження № 2-а/333/73/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2023 року суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Варнавська Л.О., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження, -

ВСТАНОВИВ:

07.08.2023 року до суду надійшов позов ОСОБА_1 , поданий представником Михайлишиним А.І. до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому позивач просив скасувати постанову серії АА №00012840 від 26.07.2023 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 132-1 КУпАП. Зазначає, що згідно вказаної постанови 12.07.2023 р. о 21 год. 56 хвил. за адресою: Н-11 м. 76+702 Дніпропетровська область, транспортний засіб DAF XF 105.460 д.н.з. НОМЕР_1 відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених п. 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 7,888 % (3,155 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон. вказана постанова була отримана позивачем 01.08.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення та трекінгом відправлень.

Із вказаною постановою позивач не згодний, вважає її незаконною. Посилається на таке. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Постанова про адміністративне правопорушення, винесена заступником директора Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті начальником відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень ОСОБА_2 не може оцінюватися у якості належного та достатнього доказу, що підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, оскільки заперечується позивачем, а інші докази які б вказували на те, що транспортний засіб позивача допустив рух із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України відповідач позивачеві не надавав.

Також відповідачем не подано будь-яких доказів щодо вимірювання фактичної маси

(ваги) транспортного засобу позивача та доказів перевищення встановлених законодавством вагових норм під час руху великоваговим транспортним засобом автомобільними дорогами і відповідних висновків після проведення замірів. Крім того, у оскаржуваній постанові вказано дозволена максимальна фактична вага 40 тон, при тому що відповідно до пп. б) п. 22.5 Правил дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 максимальне значення для автомобільних доріг державного значення для двовісного автомобіля (тягача) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), становить 42 тони.

Окрім того, всупереч Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України 27.09.2021 № 512 вона не містить інформації про тип транспортного засобу (сідловий тягач, контейнеровоз, вантажний самоскид тощо), взагалі не містить інформації щодо напівпричепа, що ставить під сумнів врахування вказаного критерію при встановленні факту перевищення, встановлених законодавством вагових норм.

Натомість оскаржувана постанова містить лише масу перевищення вагової норми та її відсоток, тобто величину, що підлягає обчисленню шляхом порівняння граничної допустимої фактичної маси типу транспортного засобу з інформацією про фактичну масу транспортного засобу в момент зважування, однак вказаної інформації оскаржувана постанова не містить, та доказів на підтвердження перевищення встановлених законодавством вагової норми не надавалось. Із наявних матеріалів справи не вбачається можливим з`ясувати на основі чого уповноважена особа прийшла до висновку про перевантаження транспортного засобу на 7.888 % (3,155 тони) при дозволеній 40 тон.

Вважає, що постанова не містить належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів у справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не містять ні інформації про тип транспортного засобу, від якого залежить граничний розмір фактичної маси транспортного засобу, рух якого автомобільними дорогами забороняється, ні інформації про фактичну масу (вагу) вказаного в постанові транспортного засобу, ні інформації про вагу (масу) перевищення встановлених законодавством вагових норм для даного типу транспортного засобу під час руху автомобільними дорогами.

Разом із оскаржуваною постановою відповідачем не було надано свідоцтво про повірку ваг, якими здійснювалось зважування, що може свідчити про те що ваги при зважуванні можуть мати надмірну відносну похибку. Більш того, варто зазначити, що з результатів зважування транспортного засобу в русі вбачається, що результати зважування вираховувалися виходячи з того, що клас транспортного засобу - вантажний автомобіль і допустима загальна вага перевезення - 40 000 кг.

Разом з тим, як зазначалося вище, з свідоцтва про реєстрацію напівпричепу НОМЕР_2 , власник ТОВ «АТК «ВЛАДІС», вбачається, особливі відмітки напівпричепу: спеціалізований напівпричіп н/пр-контейнеровоз, отже, враховуючи, що тягач у даному випадку був двовісний, то згідно п. 22.5 ПДР загальна допустима вага перевезення для контейнеровозів 42 000 кг.

На контейнер наявний документ, а саме технічний паспорт на контейнер ZT K 60, заводський № 253. Також на контейнері є позначення контейнера, а саме табличка з позначкою та характеристиками контейнера. Вказана табличка закріплена заводом виробником контейнеру на передній частині напівпричепа з лівої сторони за напрямком руху. Відповідно до технічного паспорту та позначення на контейнері ZT K 60, заводський № 253, яким здійснювалось перевезення, номінальне навантаження контейнера ZT K 60 становить 42 т (42000 кг).

Так, відповідно до формули розрахунку % перевищення за розрахунками спеціаліста щодо перевищення нормативних параметрів становить:

((47950 - 40 000 (10% * 47950)/40 000)* 100%=7,8875 %, де

47950 фактична маса

40000 нормативно дозволена вага на думку відповідача

10% * 47950 похибка пристрою, яка визначається у % відповідно до ДСТУ OIML R

134-1:2010, помножена на фактичну вагу.

Якщо ж за дозволену масу взяти 42000 кг, оскільки відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, перевезення здійснювалось контейнеровозом, то розрахунок матиме наступний результат: ((47950 - 42 000 (10% * 47950)/42 000)* 100%= 2,75 %. Вказане свідчить про те, що розрахунки інспектора щодо перевищення нормативних параметрів є невірними внаслідок використання невірних вихідних даних, а тому склад правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 131-2 КУпАП, згідно оскаржуваної постанови відсутній через відсутність перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм.

Окрім того, відповідно до договору № 06/07-23 від 06.07.2023 оренди контейнера, укладеного між ТОВ «ДВК» та ТОВ «АТК «ВЛАДІС», відповідно до якого Орендодавець зобов`язується передати Орендарю в тимчасове платне користування контейнер ZT K 60, а орендар зобов`язується прийняти в тимчасове платне користування Техніку. Оплата проводиться за фактично надані послуги згідно актів. Ознаки техніки, кількість та марка, її характеристики визначаються у Додатку № 1 до Договору, який є його невід`ємною частиною. Згідно з п. 3.2. Договору передача техніки в оренду здійснюється за актом приймання-передачі, який є невід`ємною частиною Договору. Пунктом 4.2. Договору передбачено, що фактичні строки оренди Техніки визначається відповідно до актів приймання-передачі техніки, без внесення змін до умов договору. Техніка вважається переданою в оренду з дати підписання Сторонами відповідного Акту приймання-передачі.

Відповідно до Додатку № 1 до Договору оренди контейнера № 06/07-23 від 06.07.2023, ТОВ «ДВК» та ТОВ «АТК «ВЛАДІС» визначено перелік техніки що передається в оренду, а саме контейнер ZT K 60, заводський номер 253. Згідно з Додатком 2 від 06.07.2023 до Договору оренди контейнера № 06/07-23 від 06.07.2023, ТОВ «ДВК» та ТОВ «АТК «ВЛАДІС» підписано акт приймання-передачі техніки, відповідно до якого орендар прийняв в оренду контейнер ZT K 60, заводський номер 253.

Згідно з Додатком 3 від 01.08.2023 до Договору оренди контейнера № 06/07-23 від 06.07.2023, ТОВ «ДВК» та ТОВ «АТК «ВЛАДІС» підписано акт приймання-передачі техніки, відповідно до якого орендар прийняв в оренду контейнер ZT K 60, заводський номер 253. Таким чином, перевезення вантажу 12.07.2023 здійснювалось контейнером.

Окрім того, відповідно до ТТН від 12.07.2023 № 7 транспортний засіб марки DAF XF105.460 днз НОМЕР_1 із напівпричепом НОМЕР_3 із Дніпропетровської області, Нікопольського р-ну, с. Павлопілля, вул. Нова, 2 до м. Ізмаїл, вул. Нахімова, 320, перевозив насіння ріпаку врожаю 2023 року. Вага транспортного засобу із вантажем - 41,920т.

Згідно із GPS-трекінгом транспортного засобу DAF XF 105.460 днз НОМЕР_1 , перевезення вказаного вантажу здійснювалось за вказаним маршрутом, на якому встановлено 8 пунктів автоматичного зважування (пункт автоматичного зважування Н-11 Дніпро - Миколаїв, км 76+702 м (WIM78), пункт автоматичного зважування Н-11 Дніпро - Миколаїв, км 144+505 м (WIM45), пункт автоматичного зважування Н-14 Олександрівка-Кропивницький-Миколаїв, км 232+365 (WIM24), пункт автоматичного зважування Н-24 Благовіщенське-Миколаїв, км 220+718 (WIM25), пункт автоматичного зважування М-14 Одеса - Мелітополь - Новоазовськ, км 56+577 (WIM40), пункт автоматичного зважування М-15 Одеса - Рені, км 86+105 (WIM39), пункт автоматичного зважування М-15 Одеса - Рені, км 86+105 (WIM39), пункт автоматичного зважування Т-16-27 КПП Серпневе Тарутине Арциз Сарата, км 72+890 (WIM80), пункт автоматичного зважування М-14 Одеса - Мелітополь - Новоазовськ, км 56+577 м (WIM40)).

Перевезення вказаного вантажу здійснювалось за маршрутом, на якому встановлено 8 (вісім) пунктів автоматичного зважування, на семи із восьми пунктів автоматичного зважування, перевищення вагових параметрів в автоматичному режимі не зафіксовано. І лише на пункті автоматичного зважування Н-11 Дніпро - Миколаїв, км 76+702 м (WIM78) було зафіксовано в автоматичному режимі перевищення вагових параметрів.

Як вказано у самій оскаржуваній постанові та підтверджується ДСТУ OIML R 134-1:2010 похибка пристрою для параметру загальної маси ТЗ становить 10 %, а для навантаження на осі 16 %. У зв`язку із тим, що похибка для маси транспортного засобу під час експлуатації становить 10 %, а для осьового навантаження транспортного засобу під час експлуатації становить 16 % значення осьових навантажень і загальна вага повинні бути різними. Проте, якщо масу осьових навантажень додати отримаємо загальну вагу транспортного засобу (8150+13350+8950+8700+8800=47950), що свідчить про те що дані ваги не вимірюють загальну вагу транспортного засобу, а визначають її шляхом складання осьових навантажень.

Оскаржувана постанова містить масу перевищення вагової норми та її відсоток, тобто величину, що підлягає обчисленню шляхом порівняння граничного допустимого навантаження на вісь і загальної маси транспортного засобу з інформацією про фактичне навантаження на вісь і загальної маси транспортного засобу в момент зважування, однак відповідачем належним чином не обґрунтовано відповідність розміру процентного перевищення нормативного навантаження зазначеному розміру перевищення навантаження, визначеному в тоннах.

Ухвалою судді від 09.08.2023 року провадження по справі відкрито, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

05.09.2023 року до суду надійшов відзив Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому відповідач із позовом не погодився, зазначив таке.

Перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великоваговим транспортним засобом Позивача підтверджується загальними результатами зважування, які, у випадку, якщо вони не перевищують нормативні вагові параметри, не підлягають зазначению у постанові. Таке перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України було встановлено із врахуванням вимірів із урахуванням похибки вагових та габаритних параметрів зазначеного вище транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортного засобу на ділянці автомобільної дороги.

Відсоткове та натуральне значения перевищення максимально допустимої маси транспортних засобів отримується з врахуванням допустимої похибки вимірювання вагового комплексу, яка складає до 10% щодо визначення загальної маси транспортного засобу та 16 % щодо навантаження на осі.

Так, відповідно до оскаржуваних постанов формула розрахунку % перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними. великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами наступна:

Формула розрахунку % перевищення встановлених законодавством габаритно- вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами:

*% перевищення ((Хфакт Хнорм похибка пристрою)/Хнорм)*100%

Хфакт - фактично зафіксований параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр);

Хнорм - нормативно дозволений параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр) зазначений відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху.

Похибка пристрою регламентовано-допустима похибка вимірювального пристрою параметрів габариту або ваги у відсотках відповідно до ДСТУ OIML R 134-1:2010, помножена на Хфакт при розрахунку використовується у натуральних одиницях (тонна або міліметр), та становить: для параметру довжини 13 - 600 мм, для параметру ширины 13 - 100 мм, для параметру висоти 13 - 60 мм, для параметру загальної маси 13 - 10% від фактичної маси 13, для параметру навантаження на одиночку вісь 13 - 16% від фактичного навантаження на вісь, для параметру навантаження на здвоєні осі ТЗ - 16% від фактичного навантаження на осі, для параметру навантаження на строєні осі Т3 - 16% від фактичного навантаження на осі.

Так, згідно інформаційної карти габаритно-вагового контролю за постановою серії АА No00012840 від 26.07.2023, навантаження на загальну масу транспортного засобу скало 47.950 тон, тобто з перевищенням нормативних параметрів навантаження (з урахуванням похибки пристрою) на 7.888% (3.155 тон).

Отже, розрахунок відсоткового перевищення загальної маси виглядає так:

47950-40 000 - (10% x 47950)/40 000 x 100 = 7.888%

*розміри відсотків перевищення 7.888%, отримані в результаті даних розрахунків, відповідають зазначеному в постанові 3.155 тон це з урахуванням похибки.

Відповідно до частини дванадцятої статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт», державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Згідно статті 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 №30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортнихконтролю під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) копіювати, сканувати документи, які пред`являють водії транспортних засобів під час проведення такої перевірки, та використовувати їх як доказ під час розгляду справ про порушення законодавства; використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, зокрема в автоматичному режимі.

Вказує, що Укртрансбезпека з метою забезпечення виконання покладених на неї законодавством завдань, зокрема в частині здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів, має право: проводити рейдові перевірки (перевірки на дорозі); використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, зокрема в автоматичному режимі.

Законодавством чітко передбачено можливість Укртрансбезпеки здійснювати державний нагляд (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті, зокрема в частині здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів, що включає: здійснення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт (Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 р. №1567); фіксацію адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (Порядок фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 р. № 1174 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16 червня 2021 р. № 623).

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 5 квітня №12 «Деякі питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного стану» установлено, що позитивні результати періодичної, позачергової повірки та повірки після ремонту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, засвідчені відбитком повірочного тавра на таких засобах чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/або оформлені свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного і надзвичайного стану та протягом місяця після його припинення чи скасування, чинні на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або в окремих її місцевостях.

Прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WIM78, WAGA-WIM35, № 16, яким здійснювалась фіксація правопорушення в автоматичному режимі, є справним та придатним до експлуатації, що підтверджується: сертифікатом відповідності UA.TR.113-0619/11F-22; сертифікатом перевірки гипу UA.TR.113-0619-21.

Автоматичний пункт габаритно-вагового контролю у русі станом на час фіксації адміністративних правопорушень, вчинених Позивачем, був обладнаний приладом автоматичним для зважування дорожніх транспортних засобів у русі, який станом на момент фіксації вчинення Позивачем адміністративних правопорушень був справним та готовим до експлуатації, а отже, показники вимірювань навантажень на осі та загальної маси транспортного засобу, визначені ним, є об`єктивними та достовірними відомостями, згідно з Порядком №1174.

Рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують, зокрема:

фактичної маси:

комбіновані транспортні засоби:

двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом 40 тон;

двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 42 тони.

Наказом Міністерства транспорту України від 14 січня 1997 року №363 «Про затвердження правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» зареєстрованим Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 р. за №128/2568, пунктами 17.2-17.5 передбачено, що забороняється перевозити в універсальних контейнерах вантажі, які швидко псуються, сипучі вантажі без тари, вибухові, займисті, ідкі та отруйні речовини, смердючі вантажі та ті, які забруднюють стіни і підлогу контейнера, а також вантажі, які не можуть бути завантажені контейнер або вивантажені з нього без застосування вантажно-розвантажувальних механізмів. Універсальні автомобільні контейнери, що належать перевізникам, повинні мати єдину нумерацію, а також нанесене фарбою, що контрастно виділяється від кольору контейнера, таке маркувания: розпізнавальний знак, номер контейнера; найменування власника контейнера; вантажність і маса тари контейнера, кг, внутрішній об`єм контейнера, куб. м, місце, місяць і рік виготовлення контейнера; час останнього капітального ремонту і наступного ремонту контейнера. Номер контейнера наноситься на всіх бокових стінках, даху і всередині контейнера. Універсальні автомобільні та спеціальні контейнери, які належать власникам вантажу, повинні мати маркування, яке запроваджене власником майна. При цьому обов`язково наноситься вантажність і маса тари контейнера, а також внутрішній об`єм контейнера (куб. м).

Після завантаження вантажу вантажовідправник повинен зачинити контейнер, закріпити ручку замка контейнера дротом діаметром не менше 2 мм, опломбувати контейнер у порядку, передбаченому розділом 9 цих Правил, навісити бирку довжиною 120-150 мм і шириною 80-100 мм, на якій зазначаються пункти відправлення та призначення вантажу і найменування вантажоодержувача (пункт 17.5. Наказу №363).

Надані позивачем документи свідчать, що перевозився сипучий товар насіння ріпаку насипом.

Відповідно до п. 17.9 Наказу міністерства транспорту України No363 No «Про затвердження правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» приймання вантажів для перевезення в контейнерах здійснюється: при наявності Договору - на підставі заявки, а при відсутності Договору разового договору.

Саме договір на перевезення вантажів контейнером є належним доказом надання послуг з перевезення вантажу контейнеровозом.

Позивачем не надано доказів перевезення контейнеру із відповідним маркуванням, та Договором. Зазначене також вказує на відсутність належних доказів перевезення вантажів за допомогою контейнерів.

Таким чином Позивач здійснював вантажні перевезення транспортним засобом, який не с контейнеровозом в розумінні вищезазначених норм, тому фактична маса транспортного засобу повинна бути не більше 40 т.

Дослідивши письмові матеріали, суд прийшов до таких висновків.

Судом встановлено, що заступником начальника відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті 26.07.2023 винесено постанову серії АА №00012840 у відношенні ОСОБА_1 , якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн. За змістом цієї постанови 12.07.2023 р. о 21 год. 56 хв. за адресою Н-11 км 76+702, Дніпропетровська область, автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб DAF XF 105.460, ДНЗ НОМЕР_1 із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 7,888% (3,155 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон. Відповідальною особою за рух цього транспортного засобу є ОСОБА_1 .

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 транспортний засіб DAF XF 105.460, ДНЗ НОМЕР_1 є спеціалізований вантажний сідловий тягач, власником якого є ТОВ «АТК`ВЛАДІС» (а.с.17).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 транспортний засіб KRONE SDP 27 з реєстраційним номером НОМЕР_3 є спеціалізований напівпричіп н/причіп контейнеровоз/самоскид трьохвісний, власником якого є ТОВ «АТК`ВЛАДІС» (а.с.17).

Положеннями п.1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №103 (далі - Положення) визначено, що Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

До основних завдань Укртрансбезпеки віднесено, зокрема здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті.

Відповідно до п.5 Положення Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю; у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення.

Згідно з п.7 Положення Укртрансбезпека для виконання покладених на неї завдань має право, зокрема: використовувати у своїй діяльності транспортні засоби, зокрема спеціалізовані, та засоби вимірювальної техніки; у разі виявлення порушень законодавства щодо габаритно-вагового контролю під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) копіювати, сканувати документи, які пред`являють водії транспортних засобів під час проведення такої перевірки, та використовувати їх як доказ під час розгляду справ про порушення законодавства; використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, зокрема в автоматичному режимі. Укртрансбезпека з метою забезпечення виконання покладених на неї законодавством завдань, зокрема в частині здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів, має право: проводити рейдові перевірки (перевірки на дорозі); використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, зокрема в автоматичному режимі.

З огляду законодавством чітко передбачено можливість Укртрансбезпеки здійснювати державний нагляд (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті, зокрема в частині здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів, що включає: здійснення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт (Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 р. №1567); фіксацію адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (Порядок фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 №1174 (в ред. постанови Кабінету Міністрів України від 16 червня 2021 р. №623).

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 року №1174 (далі - Порядок №1174).

Згідно із ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Стаття 132-1 КУпАП визначає відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами. При цьому, приписами ч. 2 цієї статті визначено наступне порушення:

Перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Дія частини другої цієї статті поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів. Підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Суб`єкт відповідальності за правопорушення, передбачене ч.2 ст.132-1 КУпАП, визначено ст.143 КУпАП, в якій зазначено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно- телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Та обставина, що належний позивачу вантажний сідловий тягач здійснював рух автомобільними дорогами загального користування та перевозив вантаж з перевищенням нормативних параметрів, визначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України без отримання на те спеціального дозволу, формує в його (позивача) діях склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Подія та склад адміністративного правопорушення, які є обов`язковими умовами для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно з положеннями п.17.2-17.5 Наказу міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997 року «Про затвердження правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» передбачено, що забороняється перевозити в універсальних контейнерах вантажі, які швидко псуються, сипучі вантажі без тари, вибухові, займисті, їдкі та отруйні речовини, смердючі вантажі та ті, які забруднюють стіни і підлогу контейнера, а також вантажі, які не можуть бути завантажені в контейнер або вивантажені з нього без застосування вантажно-розвантажувальних механізмів. Універсальні автомобільні контейнери, що належать Перевізникам, повинні мати єдину нумерацію, а також нанесене фарбою, що контрастно виділяється від кольору контейнера, таке маркування: розпізнавальний знак; номер контейнера; найменування власника контейнера; вантажність і маса тари контейнера, кг; внутрішній об`єм контейнера, куб.м, місце, місяць і рік виготовлення контейнера; час останнього капітального ремонту і наступного ремонту контейнера. Номер контейнера наноситься на всіх бокових стінках, даху і всередині контейнера. Універсальні автомобільні та спеціальні контейнери, які належать власникам вантажу, повинні мати маркування, яке запроваджене власником майна. При цьому обов`язково наноситься вантажність і маса тари контейнера, а також внутрішній об`єм контейнера (куб.м).

На офіційному веб-сайті Укртрансбезпеки у мереж Інтернет за посиланням: https://wim.dsbt.gov.ua/r/a/АА00012840/, яке зазначене в оскаржуваній постанові з ідентифікатором доступу, містяться фотознімки транспортного засобу DAF XF 105.460, ДНЗ НОМЕР_1 . На лобовому склі мається напис великими літерами «ВЛАДІС ТРАНС». На фото №5 зображений цей транспортний засіб та видно, що відсутнє маркувания: розпізнавальний знак, номер контейнера; найменування власника контейнера; вантажність і маса тари контейнера, та інша інформація відповідно до вимог Наказу Міністерства транспорту України від 14 січня 1997 року №363 «Про затвердження правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні».

Суд перевірив доводи позову про наявність у позивача договорів оренди контейнера ZT K 60, технічного паспорту на нього та позначення контейнера (таблички з позначкою та характеристиками контейнера, яка закріплена заводом виробником контейнеру на передній частині напівпричіпа з лівого боку за напрямком руху). Проте, вищевказаним наказом встановлені норми, що маркування повинно бути зроблено фарбою, що контрастно виділяється від кольору контейнера, а саме: розпізнавальний знак; номер контейнера; найменування власника контейнера; вантажність і маса тари контейнера, кг; внутрішній об`єм контейнера, куб.м, місце, місяць і рік виготовлення контейнера; час останнього капітального ремонту і наступного ремонту контейнера. Номер контейнера наноситься на всіх бокових стінках, даху і всередині контейнера. Як вбачається з дослідженого фото на лівій боковій стінці, даху номер контейнеру відсутній, також не видно іншу інформацію.

Згідно з положеннями статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» причіп - транспортний засіб без власного джерела енергії, пристосований для буксирування автомобілем; напівпричіп - причіп, вісь (осі) якого розміщено позаду центра мас транспортного засобу (за умови рівномірного завантаження) і який обладнано зчіпним пристроєм, що забезпечує передачу горизонтальних і вертикальних зусиль на інший транспортний засіб, що виконує функції тягача.

Положеннями пункту 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року №363 визначено, що сідельний тягач - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для буксирування напівпричепа.

Таким чином, напівпричіп - це транспортний засіб без джерела енергії та самостійно пересуватись і перевозити вантажі по дорогах не може, отже рушійною силою для нього є саме тягач, який є основним транспортним засобом, котрий здійснює перевезення вантажів власник якого є суб`єктом адміністративної відповідальності за порушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, в тому числі за ст.132-1 КУпАП. Отже максимально допустимі вагові параметри складають 40 тон (загальна маса) та 22 тони (навантаження на строєні осі).

Відповідно до наказу Міністерства транспорту України від 14 січня 1997 року №363 "Про затвердження правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні" дано визначення н/причеп-контейнеровоз - транспортний засіб спеціалізованого призначення, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів певних категорій-контейнерів.

Згідно товарно-транспортної накладної від 12.07.23 №7 автомобілем DAF д.н.з. НОМЕР_5 з напівпричепом д.н.з. НОМЕР_3 перевозився вантаж насіння ріпаку вагою 25220 кг. Навантаження маса брутто 41920 кг ( нетто 25220 кг, тара 16700 кг), вага авто, причіпа з вантажем 44 т (а.с.27).

Згідно технічного паспорту повна маса без навантаження транспортного засобу DAF д.н.з. НОМЕР_5 складає 7530 кг; маса без навантаження напівпричепу д.н.з. НОМЕР_3 складає 7450 кг; маса контейнера серійний номер 253 складає 3440 кг (а.с.16), тобто повна вага автомобіля на якому перевозився вантаж складає 18420 кг. Згідно товаро-транспортної накладної №7 від 12.07.2023 року перевозилось насіння ріпаку масою нетто 25220 кг. Тобто, вага автомобіля на якому перевозився вантаж разом з вантажем складає 43640 кг (7520+7450+3440+25220). Тобто, заміряна автоматичним комплексом габаритно-вагового контролю вана з урахуванням максимально дозволеної похибки складає 43155 тон, що навіть менше ніж вага вантажу та вага транспортного засобу, розрахована арифметично, виходячи з технічних показників транспортних засобів, зазначених у свідоцтві про реєстрацію.

Статтею 86 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Однак, позивачем не надано доказів того, що на розміщеному напівпричепі знаходився саме контейнер із відповідним маркуванням. Зазначене підтверджується і фотознімками, зробленими під час фіксації факту порушення.

Слід зробити висновки, що позивач здійснював вантажні перевезення транспортним засобом, який є контейнеровозом в розумінні вищезазначених норм, але не використовувався в момент зафіксованого порушення як контейнеровоз, тому фактична маса транспортного засобу повинна бути не більше 40 т, з якої, відповідно, здійснювався розрахунок перевищення порівняно з фактичною масою 47,950 т порівняно з дозволеними 40 тонами.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у Постанові від 29.01.2020 року у справі №814/1460/16.

Надані позивачем докази не спростовують факту перевищення вагових параметрів, зафіксованих в автоматичному режимі. Інформація, яка формує об`єктивну сторону порушення, не лише міститься в постанові, але й підтверджуються інформаційними файлами та даними фотофіксації.

Відповідно до інформаційної карти габаритно-вагового контролю за постановоюАА №00012840, загальна маса належного позивачу транспортного засобу з урахуванням похибки в момент вчинення порушення склала 43,155 тон, тобто більше за максимально дозволену масу порівняно з 40 тонами на 3,155 тон, що і відображено в оскаржуваній постанові. Крім того, відповідність маси транспортного засобу з урахуванням похибки, підтверджена товарно-транспортною накладною від 12.07.23 р. №7, згідно якої вага транспортного засобу з вантажем склала 44 тони.

Перевищення параметрів зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху України було встановлено із врахуванням вимірів із урахуванням похибки вагових та габаритних параметрів зазначеного вище транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортного засобу на ділянці автомобільної дороги.

Відсоткове значення перевищення максимально допустимої маси транспортного засобу отримується з врахуванням допустимої похибки вимірювання вагового комплексу, яка складає до 10% щодо визначення загальної маси транспортного засобу.

Враховуючи можливу максимально дозволену похибку автоматичного комплексу габаритно-вагового контролю, відсоткове перевищення загальної маси транспортного засобу здійснюється за формулою: Мфакт-Ммакс - 10%*Мфакт х І00% Ммакс, де Мфакт - фактична маса транспортного засобу, зафіксована в автоматичному режимі; Ммакс - максимально допустима п. 22.5. Правил загальна маса транспортного засобу;

Отже, фактично зафіксована загальна маса транспортного засобу автоматичним комплексом габаритно-вагового контролю склала 47950 кг замість 40000 кг дозволених.

Розрахунок відсоткового перевищення загальної маси виглядає так: (47950 - 40 000 - 10% * 47950) / 40 000) * 100 = 3155 кг (перевищення з урахуванням максимальної похибки в обидві сторони) /40 000*100 = 7,888 %.

Розміри відсотків 7,888 % (маса), отримані в результаті даних розрахунків, відповідають зазначеним в оспорюваній постанові.

Отже, факт перевищення позивачем нормативних параметрів транспортних засобів, визначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України доведено належними, допустимими та достовірними доказами, що пов`язано із правомірністю порядку проведення габаритно-вагового контролю, а також використання при проведенні останнього належного технічного приладу.

Доводи позову про відсутність відомостей про повірку приладу автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів не знайшли свого підтвердження, оскільки наданими відповідачем сертифікатом відповідності UA.TR.113-0619/11F-22 виданого 13.04.2021 р. та чинного до 12.04.2031 р.; сертифікатом перевірки гипу UA.TR.113-0619-21 виданого27.12.2022 р. та чинного до 26.12.2023 р. вказані доводи спростовуються.

Доводи позову не спростовують факт наявності події адміністративного правопорушення за ч.2 ст.132-1 КУпАП, а отже, враховуючи, що сам по собі факт перевищення позивачем нормативних параметрів транспортних засобів, визначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України доведений належними, допустимими та достовірними доказами, що пов`язано із правомірністю порядку проведення габаритно-вагового контролю, а також використання при проведенні останнього належного технічного приладу, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовної заяви та про правомірність оскаржуваної постанови.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 77, 194, 139, 205, 242, 286, 295 КАС України суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Л.О.Варнавська