Справа № 200/4026/23
Суддя: Зеленов А.С.
Дата ухвалення: 2023-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2023 року Справа№200/4026/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Зеленова А.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи справу №200/4026/23 за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, місцезнаходження: 21100, Вінницька область, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе,7) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

26 липня 2023 року через підсистему «Електронний Суд» до Донецького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, в якому позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області №39 від 11.07.2023 про відмову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у призначенні пенсії за віком, відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.07.2023 №2971 про призначення пенсії за віком з 04.07.2023, відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, із зарахуванням до страхового стажу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , періоду роботи з 01.08.1981 року по 22.02.1993 року в «ВРП «Виробничого об`єднання «Дзержинськвугілля» Гастроном «Центральний» магазин №2 (в трудовій книжці російською мовою - «ОРС «Производственного объединения «Дзержинскуголь» Гастроном «Центральный» магазин №2).

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що у липні 2023 вона звернулась до УПФУ в м. Ірпені Київської області із заявою про призначення пенсії за віком, згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-1V від 09.07.2003 р. Заява про призначення пенсії була розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Вінницькій області, за результатом якої прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії №39 від 11.07.2023, у зв`язку з відсутністю необхідної кількості страхового стажу. За доданими документами страховий стаж складає 28 років 2 місяці 27 днів, разом з цим до страхового стажу не було зараховано період роботи з 01.08.1981 року по 22.02.1993 року, згідно запису у трудовій книжці НОМЕР_2 , оскільки відтиск печатки, що посвідчує даний запис не придатний для сприйняття змісту. Вважає рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії за віком із зазначених вище підстав протиправним, та таким, що суперечить вимогам чинного законодавства України і порушує право на отримання пенсії за віком, з огляду на те, що недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права.

01 вересня 2023 року відповідач подав до суду відзив на позов ОСОБА_1 , у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначив наступне. Позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 04.07.2023 звернулася до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії. За принципом екстериторіальності наведена заява розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області. За результатами розгляду заяви та наданих документів, визначено, що її вік на момент звернення становить 60 років. Страховий стаж 28 років 02 місяці 27 днів. За доданими документами до страхового стажу не зараховано період трудової діяльності з 01.08.1981 по 22.02.1993 згідно запису в трудовій книжці НОМЕР_3 , оскільки відтиск печатки, що посвідчує запис, не придатний для сприйняття його змісту. Враховуючи наведене, зазначає, що Головним управлінням прийняте правомірне та обґрунтоване рішення про відмову у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного стажу №39 від 11.07.2023.

04 вересня 2023 року позивач подала до суду відповідь на відзив, у якій додала, що неврахування Пенсійним органом до її страхового стажу спірного періоду роботи є порушенням її конституційних прав на своєчасне отримання належного пенсійного забезпечення.

Ухвалою суду від 31 липня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №200/4026/23, витребувано від відповідача належним чином завірені копії: заяви позивача про призначення пенсії за віком від 04 липня 2023 року та всі додані до неї документи; рішення, прийняте за результатами розгляду заяви позивача про призначення пенсії за віком від 04 липня 2023 року; розрахунок стажу форми РС-право.

01 вересня 2023 року відповідач подав до суду відзив на позов. Витребувані судом документи не надано.

04 вересня 2023 року позивач подала до суду відповідь на відзив.

Відповідач не скористався своїм правом на подання заперечень відповідно до вимог статті 164 КАС України.

Згідно з пунктом 10 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Частиною 4 статті 243 КАС України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до частини 1 статті 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянкою України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 .

Позивач є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою від 25 липня 2022 року №3251- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

04 липня 2023 року позивач звернулась до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За принципом екстериторіальності заява позивача про призначення пенсії за віком була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №39 від 11 липня 2023 року ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії по віку у зв`язку з відсутністю необхідної кількості страхового стажу. До страхового стажу не зараховано період роботи з 01 серпня 1981 року по 22 лютого 1993 року, згідно запису трудової книжки НОМЕР_3 , оскільки відтиск печатки, що посвідчує даний запис не придатний до сприйняття змісту.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року № ETS N 005 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Частиною 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.(ст.71 КАС України).

Згідно ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, разом з тим, згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність дій суб`єкта владних повноважень, його рішень обов`язок щодо доказування правомірності своїх дій чи бездіяльності, а також рішень покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень, зокрема, не може посилатися на ті докази, які не були покладені би в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було обґрунтовано вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, враховуючи обставини справи? також оцінюючи наявні докази, що містяться у її матеріалах, суд виходив з наступного.

Так, принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулюються Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон №1058-IV у редакції на момент спірних правовідносин).

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону №1058-IV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності;

3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-IV).

Стаття 26 Закону № 1058-IV визначає умови призначення пенсії за віком.

Так, право на призначення пенсії за віком мають особи, які в період з 01.01.2023 по 31.12.2023 досягли віку 60 років за наявності страхового стажу у зазначений період не менше 30 років.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій, урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок №22-1 у редакції на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 1 Порядку №22-1 заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії додаток 1), подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду.

У пункті 2.1 Порядку 22-1 міститься перелік документів, необхідних для призначення пенсії за віком.

Відповідно до пункту 4.1. Порядку 22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

Згідно пункту 4.2. Порядку 22-1, при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб: ідентифікує заявника (його представника); надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії; реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування; проводить опитування свідків для підтвердження стажу відповідно до пунктів 17-19 Порядку підтвердження наявного трудового стажу. Опитування свідків проводиться згідно із пунктом 12 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії; з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис; надсилає запити про отримання необхідних відомостей з відповідних державних електронних інформаційних реєстрів, систем або баз даних згідно з пунктом 2.28 розділу II цього Порядку; повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія; видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 7). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі; повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних реєстрах, системах або базах даних та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповідної інформації.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

За змістом пункту 4.7 Порядку 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження. Якщо пенсію за віком призначено автоматично (без звернення особи), у повідомленні про призначення особі пенсії додатково зазначається інформація про порядок її виплати.

З аналізу зазначеного вбачається, що нормами Порядку №22-1 установлено певний алгоритм дій пенсійного органу до якого надійшла відповідна заява особи про призначення пенсії.

Так, зокрема, вказаним Порядком передбачено, що органи пенсійного фонду здійснюють розгляд питання про призначення не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів приймають відповідне рішення.

У пункті 4.7 Порядку №22-1, зазначено, що орган, що призначає пенсію не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Таким чином, норми вказаного Порядку вимагають від органу який розглядає заяву про призначення пенсії, прийняття саме вмотивованого рішення - тобто ухваленого за наслідками всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів із зазначенням причин відмови.

Разом з цим, згідно зі статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відтак, законодавством встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями про період роботи, що можуть міститися в інших документах.

Порядок ведення трудових книжок на час виникнення спірних правовідносин регулювався "Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях", затвердженою постановою Держкомпраці СРСР №162 від 20.06.1974 (далі Інструкція № 162).

Згідно з п. 2.3 Інструкції № 162 усі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - в день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виробляються арабськими цифрами (число та місяць двозначними).

Записи виконуються акуратно, пір`яною або кульковою ручкою, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольору.

Згідно пункту п.п. б п. 2.17 Розділу 2 Інструкції № 162 всі записи в трудовій книжці за місцем роботи вносяться окремою строкою з посиланням на дату, номер і найменування відповідних документів

Підпункт д) Розділу 2 Інструкції №162 визначає умови заповнення трудової книжки у разі звільнення.

Разом з цим, пунктом 4.1 Розділу 4 Інструкції №162 визначено, що при звільненні робітника або службовця всі записи про роботу, нагородження та заохочення, внесені в трудову книжку за час роботи на даному підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої ним особи та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року за №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Пунктом 1 даного Порядку №637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (пункт 3 Порядку).

Суд зазначає, що вищевказаний Порядок, як вбачається з його назви та змісту, поширюється саме на випадки відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Так, відповідно до відомостей трудової книжки НОМЕР_3 , в період часу з 01 серпня 1981 року по 22 лютого 1993 року позивач перебувала у трудових відносинах з «ВРП «Виробничого об`єднання «Дзержинськвугілля» гастроном «Центральний» магазин №2 (в трудовій книжці мовою оригіналу - «ОРС «Производственного объединения «Дзержинскуголь» Гастроном «Центральный» магазин №2), де протягом вказаного періоду працювала в якості молодшого продавця продовольчих товарів, контролера касира магазину №2 та контролера касира 2 категорії магазину №2.

22 лютого 1993 року у зв`язку з припиненням діяльності магазину №2 в якості державного, позивача було звільнено з підприємства на підставі п.5 ст.36 КЗпП України, у зв`язку з переведенням.

Як раніше було встановлено судом, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №39 від 11 липня 2023 року ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії по віку у зв`язку з відсутністю необхідної кількості страхового стажу.

При цьому, у спірному рішенні встановлено вік заявниці на момент звернення до Пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком 60 років.

Відмовою для призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону №1058 послугувало те, що до страхового стажу не зараховано період роботи з 01 серпня 1981 року по 22 лютого 1993 року, згідно запису трудової книжки НОМЕР_3 , оскільки відтиск печатки, що посвідчує даний запис не придатний до сприйняття змісту.

Водночас, суд вважає за необхідне зазначити, що оскаржуване рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №39 від 11 липня 2023 року, прийняте щодо позивача, не обґрунтовано належним чином, оскільки не містить посилання на будь-яку норму Закону, Порядку або Інструкції, який був порушений при заповненні трудової книжки.

При цьому, у відзиві на позов представник посилається на порушення при заповненні трудової книжки позивача Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58.

Однак, запис дати прийняття на роботу (01 серпня 1981 року) та запис про звільнення (22 лютого 1993 року) був зроблений в момент чинності Інструкції №162, оскільки Інструкція №58 була затверджена 29 липня 1993 року, тобто через п`ять місяців після внесення запису про звільнення позивача.

Таким чином, і посилання при обґрунтуванні своїх доводів на Інструкцію №58 відповідачем є недоречним та безпідставним.

Отже, суд приходить висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №39 від 11 липня 2023 року, прийняте щодо ОСОБА_1 не є обґрунтованим.

Записи у трудовій книжці серії НОМЕР_3 чітко містить відомості щодо роботи позивачки на вищевказаному підприємстві у спірний період, а надання уточнюючих довідок для підтвердження трудового стажу необхідно лише у разі коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи.

Досліджуючи копію трудової книжки, судом не встановлена наявність закреслень чи внесення виправлень. Всі записи здійснені чітким правописом, у чіткій послідовності та у відповідності дати та номеру запису.

Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Як зазначено в п. 4.1 Рішення Конституційного суду України від 02.11.2004 р. N 15-рп/2004 суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки оскаржуване рішення не містить посилання на будь-яку норму Закону, Порядку або Інструкції, який був порушений при заповненні трудової книжки позивачки, тому не відповідає критерію обґрунтованості.

Крім того, суд наголошує, що відповідачем ні у спірному рішенні, ні у відзиві на позов, не ставиться під сумнів вірність записів в трудовій книжці позивачки про прийняття/звільнення у спірні періоди роботи.

Слід врахувати і те, що відповідно до положень частини 3 статті 44 Закону № 1058-IV, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Отже, з наведених норм чинного законодавства вбачається значний обсяг прав та обов`язків в органів Пенсійного фонду при вирішенні питання про призначення пенсії та перевірки наявного стажу роботи для її призначення.

Проте, відповідачем не надано жодних документів, підтверджуючих вчинення будь-яких дій для витребування документів чи проведення перевірки достовірності таких документів.

Дослідивши копію трудової книжки позивача, суд зазначає, що з неї чітко вбачаються періоди роботи позивача з 01 серпня 1981 року по 22 лютого 1993 року у «ВРП «Виробничого об`єднання «Дзержинськвугілля» гастроном «Центральний» магазин №2 (в трудовій книжці мовою оригіналу - «ОРС «Производственного объединения «Дзержинскуголь» Гастроном «Центральный» магазин №2), тому у суду немає підстав вважати, що дані періоди неможливо зарахувати до страхового стажу позивачки.

При таких обставинах суд вважає, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №39 від 11 липня 2023 року є протиправним і підлягає скасуванню.

А порушені права підлягають захисту шляхом: зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.07.2023 про призначення пенсії за віком з 04.07.2023, відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, із зарахуванням до страхового стажу періоду роботи з 01.08.1981 року по 22.02.1993 року в «ВРП «Виробничого об`єднання «Дзержинськвугілля» Гастроном «Центральний» магазин №2 (в трудовій книжці російською мовою - «ОРС «Производственного объединения «Дзержинскуголь» Гастроном «Центральный» магазин №2).

Суд вважає за необхідне звернути увагу відповідача на те, що відповідно до вимог частини другої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно норм статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин;

4) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

5) як розподілити між сторонами судові витрати;

6) чи є підстави допустити негайне виконання рішення;

7) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Норми статті 245 КАС України визначають повноваження суду при вирішенні справи. Так, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Рішення суду, згідно положень статті 246 КАС України, складається з вступної, описової, мотивувальної і резолютивної частин.

У вступній частині рішення зазначаються:

1) дата і місце його ухвалення;

2) найменування суду;

3) прізвище та ініціали судді або склад колегії суддів;

4) прізвище та ініціали секретаря судового засідання;

5) номер справи;

6) ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи;

7) вимоги позивача;

8) прізвища та ініціали представників учасників справи та прокурора.

В описовій частині рішення зазначаються:

1) стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача;

2) заяви, клопотання учасників справи;

3) інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо).

У мотивувальній частині рішення зазначаються:

1) обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини;

2) докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення;

3) мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову;

4) чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку;

5) норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування;

6) норми права, на які посилалися сторони, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування;

7) мотиви, з яких у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суд, відмовляючи у позові, дійшов висновку, що оскаржуване рішення, дія чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень визнано судом таким, що вчинено відповідно до вимог частини другої статті 2 цього Кодексу.

У резолютивній частині рішення зазначаються:

1) висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної із заявлених вимог;

2) розподіл судових витрат;

3) строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження;

4) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та по батькові (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін (для фізичних осіб), за його наявності, або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України.

Суд зазначає, що висновки суду, викладені в мотивувальній частині його рішення є в однаковій мірі обов`язковими для врахування суб`єктом владних повноважень при здійсненні своїх повноважень на виконання рішення суду, як і висновки, визначені в резолютивній частині рішення.

Отже, суд зауважує, що при визначенні меж встановлених зобов`язань необхідно враховувати як резолютивну, так і мотивувальну частини судового рішення. Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсумовуючи, суд приходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду з даним адміністративним позовом сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн, що підтверджується квитанцією про сплату №3219.

Таким чином, судовий збір у розмірі 1073,60 грн підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Посилання відповідача щодо заборони використання коштів Головного управління на цілі, не передбачені цим Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» є необґрунтованими з підстав того, що нормою статті 139 КАС України прямо передбачено стягнення за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі при задоволенні позову сторони (позивача) всіх судових витрат.

Керуючись Конституцією України, положеннями Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, місцезнаходження: 21100, Вінницька область, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе,7) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області №39 від 11.07.2023 про відмову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у призначенні пенсії за віком, відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області (, місцезнаходження: 21100, Вінницька область, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе,7) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) від 04.07.2023 про призначення пенсії за віком з 04.07.2023, відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, із зарахуванням до страхового стажу періоду роботи з 01.08.1981 року по 22.02.1993 року в «ВРП «Виробничого об`єднання «Дзержинськвугілля» Гастроном «Центральний» магазин №2 (в трудовій книжці мовою оригіналу - «ОРС «Производственного объединения «Дзержинскуголь» Гастроном «Центральный» магазин №2).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області (, місцезнаходження: 21100, Вінницька область, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе,7) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Рішення прийнято в нарадчій кімнаті в порядку спрощеного провадження 03 жовтня 2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Повідомити сторін, що заяви по суті справи, заяви з процесуальних питань, клопотання, пояснення, додаткові письмові докази, висновки експертів, можуть бути ними подані в електронному вигляді на електронну пошту суду або через особистий кабінет в системі Електронний суд.

Направлення даного рішення суду здійснювати шляхом електронного листування на електронні адреси учасників справи.

Інформацію щодо роботи суду можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://adm.dn.court.gov.ua.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя А.С. Зеленов