Справа № 759/6763/23
Суддя: Твердохліб Ю. О.
Дата ухвалення: 2023-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/6763/23

пр. № 2-а/759/84/23

04 жовтня 2023 року м.Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Твердохліб Ю.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Департаменту Транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), інспектора з паркування Віняр Руслана Мироновича про визнання дій протиправними та скасування постанови серії 1КІ № від 28.02.2023 року, стягнення упущеної вигоди,

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2023 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до департаменту Транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), інспектора з паркування Віняр Руслана Мироновича про визнання дій протиправними та скасування постанови серії 1КІ № від 28.02.2023 року, стягнення упущеної вигоди та стегнення судового збору.

Свої вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 мотивували тим, що 28.02.2023 року інспектором з паркування Віняром Р.М. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення, серія 1КІ №, про визнання ОСОБА_1 винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на суму 680,00 грн, згідно якої 28.02.2023 року о 10 год. 05 хв. на вул. Хмельницького Богдана, 38 у м. Києві, транспортний засіб автомобіль "ОРЕL", реєстраційний номер НОМЕР_1 , зупинено ближче 10 метрів від виїзду з прилеглої території, чим порушено п. 15.9, и) ПДР України. Постанова про накладення адміністративного стягнення, серія 1КІ № від 28.02.2023 року їм вручено не було. З зазначеною постановою вони не згодні та вважаємо її незаконною з наступних підстав.

28.02.2023 року позивач ОСОБА_1 , за кермом транспортного засобу "ОРЕL", реєстраційний немер НОМЕР_1 не перебувала, того дня за кермом перебував його син ОСОБА_2 і він є особою, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису). 28.02.2023 року у приміщені Господарського суду м. Києва за адресою ( вул. Б. Хмельницького, 44В, м.Київ, 01054) відбулось судове засідання у справі №910/984/23 за позовом ТОВ «Київенерго-Борг» до ЖБК «Моторист» про стягнення боргу, що було призначено на 10:40 год, в якій ОСОБА_2 є представником відповідача ЖБК «Моторист» та через необхідність подати процесуальні документи у справі до канцелярії Господарського суду м. Києва, розгляд якої було призначено на 10 год. 40 хв., він приїхав до суду завчасно, але всі місця для парковки автомобілів були зайняті. Внаслідок зайнятості всіх спеціально відведених місць для паркування автомобілів біля приміщення суду, ОСОБА_2 припаркував автомобіль "ОРЕL", реєстраційний номер НОМЕР_1 близько 9:30 год. навпроти двох кіосків, за адресою м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 38. Того ж дня після судового засідання повернувся на місце, де залиш автомобіль та виявив, що на місці автомобіля "ОРЕL", реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому він приїхав стоїть інше авто. Вказане може свідчити про те, що дана ділянки дороги використовується водіями для паркування своїх транспортних засобів. Вважають, що суб`єкт даного адміністративно правопорушення відсутній, оскільки 28.02.2023 року адміністративне правопорушень передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП позивач ОСОБА_1 не вчиняла.

Відповідно до фото матеріалів з доказової бази по адміністративне правопорушенню позивач ОСОБА_2 , припаркувавши автомобіль "ОРЕL", реєстраційний номер НОМЕР_1 жодним чином не створював перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, підтвердженням того, що дії ОСОБА_2 були правомірними дорожній знак 5.42.1 «Парковка».

Внаслідок участі ОСОБА_2 у заходах, пов`язаних з забезпеченням оборони У країн їм було отримано поранення, що супроводжувались контузією, що призвело до такт захворювань: гіпертонічна хвороба 3 ступеню, дифузний кардіосклероз, недостатніст мітрального клапану 1 ступеню, гостре порушення мозкового кровообігу, синдром Валлегберга-Захарченко, бульбарний синдром з дисфагією та дизартрією, церебральний атеросклероз, дисцикуляторна енцефалопатія 2 ступеню змішаного генезису у вигляді вестибулоатактичного синдрому із статокоординаторними порушеннями, астеноневротичний синдром з помірним порушенням функцій на підставі ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» він є особою, яка брала участь у захисті Батьківщини та має інвалідність 2 групи внаслідок війни. Враховуючи те, що поблизу Господарського суду м. Києва більше вільних місць для стоянки автомобілів не було, та враховуючи те, що йому через погіршення стану здоров`я потрібно виключити будь-які навантаження, залишив авто "ОРЕL", реєстраційний немер НОМЕР_1 навпроти кіосків, як вказано на фото з доказової бази по адміністративному правопорушенню, при цьому не створюючи перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху. 28.02.2023 року о 13:00 год. він ( ОСОБА_2 ), в якості захисника мав прибути до приміщення ДУ «Київський слідчий ізолятор», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13, для проведення слідчих (процесуальних) дій за участі його підзахисного ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження №0000067 від 09.01.2023 року, однак через те, що транспортний засіб автомобіль "ОРЕL", реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому він приїхав було евакуйовано - прибути до приміщення ДУ «Київський слідчий ізолятор» не вдалося. Таким чином неправомірні дії інспектора з паркування ОСОБА_4 завадили ОСОБА_2 , здійснювати свою професійну діяльність, що значно погіршило стосунки між ними та його клієнтом ОСОБА_3 .

Позивач ОСОБА_1 є особою похилого віку, їй 73 роки та дізнавшись про те, що інспектором з паркування Віняром Р.М. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення про визнання її винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. З ст. 122 КУпАП і накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу на суму 680 грн, була шокована, зазнала душевних та моральних страждань, які супроводжувались пригніченим емоційним станом, що значно погіршило її самопочуття і негативно вплинуло на стан її здоров`я. Також після того як ОСОБА_2 , повернувся на місце, де залишив автомобіль та виявив, що на тому місці вже стоїть чуже авто зазнав сильного стресу та шоку. ОСОБА_2 не зміг прибути до приміщення ДУ «Київський слідчий ізолятор» для проведення слідчих (процесуальних) дій, не було надано правових послуг його клієнту ОСОБА_3 і таким чином була втрачена (упущена) вигода дохід, який він міг би реально одержати за звичайних обставин, якби його право не було порушене відповідачем в сумі 2500 грн.

Акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу "ОРЕL", реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2 , не отримував, відомості, щодо вказаного акту у доказовій базі по адміністративному правопорушенню також відсутні, таким чином, можна зробити висновок, що даний акт не складався взагалі, інспектор з паркування Віняром Р.М., порушена процедуру тимчасово затримання транспортних засобів, зберігання таких транспортних засобів на спеціальні майданчиках і стоянках, а також їх повернення.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.04.2023 року визначено головуючого суддю Твердохліб Ю.О. (а.с. 17-18).

Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 27.04.2023 року позовну заяву залишено без руху та надано позивача строк для усунення недоліків (а.с. 19-20).

Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 13.06.2023 року відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с. 33-34).

07.07.2023 року до суду надійшов від уповноваженої особи департаменту Транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) Глущенка А.О. відзив на позовну заяву у якому просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відмовити з таких підстав.

Головний інспектор з паркування відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів та оплати послуг управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Віняр Р.М. не є тією особою, яка має відповідати за цим адміністративним позовом, що відповідач обґрунтовує правовою позицією, належним відповідачем має бути Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Головним інспектором з паркування Віняром Р.М. у межах наданих йому повноважень правомірно накладено адміністративне стягнення на позивача. Позивач і сам не заперечує факт зупинки належного позивачу ОСОБА_1 транспортного засобу 28.02.2023 року на вул. Б.Хмельницького, 38 в м.Києві, а обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Доводи позивача про те, що автомобіль "ОРЕL", реєстраційний номер НОМЕР_1 суттєво не перешкоджав дорожньому руху і не створював загрозу безпеки безпеці руху? повністю спростовуються матеріалами фото фіксації адміністративного правопорушення пристроєм терміналом ParkUP. Як вбачається із доданих позивача матеріалів ОСОБА_2 було надано військове посвідчення на його ім`я, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, але ОСОБА_2 не скористався правом та не надав згоду на притягнення його до адміністративної відповідальності і ОСОБА_1 не могла не бути про це обізнаною. Відповідач заперечує проти проти вимог про стягнення з відповідача на користь позивача ОСОБА_2 упущеної вигоди в сумі 2500,00 грн, оскільки позивачем не надано доказів існування договірних відносин, які ним порушені внаслідок дій відповідача, умови договірних відносин, що порушені, посилання про неможливість подолання відстані між вул.Б.Хмельницького, 38 та вул. Дегтярівська, 13 у м.Києві за орієнтовно 2 год., позивач не зазначає у позові термін зайнятості його у Господарському суді м.Києва по справі № 910/984/23 (а.с.40-55).

Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 28.02.2023 року постановою головного інспектора з паркування ОСОБА_4 відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів та оплати послуг управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради Грицак Т.О. визнано винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративного стягнення у вигляді штрафу на суму 680,00 грн. Встановлено, що о 10:05 год. на вул. Б. Хмельницького, 38 у м. Києві, транспортний засіб автомобіль "ОРЕL", реєстраційний номер НОМЕР_1 зупинено ближче 10 метрів від виїзду з прилеглої території, чим порушено п. 15.9, и) ПДР України (а.с. 26).

Згідно доказової бази по адміністративному правопорушенню від 28.02.2023 року, транпортний засіб автомобіль "ОРЕL", реєстраційний номер НОМЕР_1 зупинено ближче 10 м. виїзду з прилеглої території п. 15.09 и), ч. 3 ст. 122 КУпАП, прилад терміналом ParkUP, сума штрафу 680,00 грн та фото матеріали, отримані під час фотозйомки правопорушення (а.с. 7).

28.02.2023 року листом Шевченківського УП ГУНП у м.Києві викликано ОСОБА_2 на 28.02.2023 року о 13:00 год до приміщення ДУ «Київський слідчий ізолятор» для проведення слідчих дій (а.с. 8).

Згідно наказу Військового комісаріату Святошинського районного у м.Києві територіального центру комплектування та соціальної підтримки ОСОБА_2 призваний на військову службу (а.с. 10).

Згідно витягу із наказу від 10.10.2022 року № 220 Міністерства оборони України ОСОБА_2 виключено зі списків особового складу, всіх видів забезпечення та направлено для зняття з військового обліку (а.с. 11).

Згідно витягу з протоколу засідання військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії ЗСУ по встановленню причинного зв`язку захворювань - захворювання ОСОБА_2 пов`язані із захистом батьківщини (а.с. 12).

Згідно акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 28.02.2023 року головного інспектора з паркування Віняром Р.М. відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів та оплати послуг управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради здійснено огляд та тимчасове затримання транспортного засобу автомобіля "ОРЕL", реєстраційний номер НОМЕР_1 та доставлено для зберігання на спеціальний майданчик за адресою м.Київ, вул. Наб.-Лугова, 4 у зв`язку з порушенням ч. 3 ст. 265-4 КУпАП (а.с. 57).

28.02.2023 року ОСОБА_1 звернулась з заявою про повернення транспортного засобу автомобіля "ОРЕL", реєстраційний номер НОМЕР_1 та згідно розписки 28.02.2023 року автомобіль повернуто (а.с. 58).

Статтями 283 і 284 КУпАП визначено форму й передбачено основні вимоги щодо змісту як постанови про накладення адміністративного стягнення, так і рішення, що постановляється в конкретній адміністративній справі.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.01.2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Підпунктом «и» п.15.9 ПДР України зазначено, що зупинка забороняється ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

ПДР України розрізняють поняття зупинки та стоянки транспортних засобів.

Згідно п. 1.10 ПДР України, зупинка - це припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (вивантаження) вантажу, виконання вимог ПДР (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо).

Тобто диспозиція даної статті передбачає обов`язкові умови, за яких припинення руху транспортного засобу вважається зупинкою: це темпоральний критерії - незначний час (до 5 хвилин) та більше у разі, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (вивантаження) вантажу, виконання вимог ПДР.

Положеннями ст.14-2 КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідно до ПДР, а саме дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», забороняється зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Зона дії знаків 3.1 - 3.15, 3.19-3.21, 3.25, 3.27, 3.29, 3.33 - 3.37 - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знаків не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття , перед яким не встановлено знаки пріоритету.

Знак 3.34 може застосовуватися разом з розміткою 1.4 , знак 3.35 - з розміткою 1.10, при цьому зона їх дії визначається за довжиною лінії розмітки.

Відповідно до положень ДСТУ 4100-2014, а саме п.10.5.31 дія знаків 3.1 - 3.15, 3.19-3.21, 3.25, 3.27, 3.29, 3.33-3-37 поширюється від місця установлення до найближчого перехрестя за знаком, а в населеному пункту у разі відсутності перехресть - до кінця населеного пункту. Дія знаків не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) польових, лісових та інших доріг без покриття, перед якими не встановлені знаки пріоритету.

Зазначені знаки повинні бути повторно установлені після закінчення населеного пункту або безпосередньо за перехрестям у разі необхідності збереження обмежень, введених знаком, установленим відповідно до перехрестя або кінця населеного пункту.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно частини 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 77 КАС України, у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підтвердження того факту, що у місця стоянки транспортного засобу позивача діє дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено» суду будь яких належних та допустимих доказів не надано.

Також з наданих відповідачем доказів, а саме з матеріалів фотофіксації цього правопорушення, не вбачається, що автомобіль "ОРЕL", реєстраційний немер НОМЕР_1 , розміщений ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Відповідно до положень ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Неналежне виконання органами державної влади чи місцевого самоврядування своїх повноважень, що призвело до порушення прав людини, свідчить про невиконання державою в особі відповідного органу її головного обов`язку перед людиною - утверджувати та забезпечувати її права.

Окрім цього, відповідно до ст. 8 Конвенції, кожен має право на повагу до його приватного i сiмейного життя, до житла і до таємницi кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатися у здiйснення цього права iнакше ніж згiдно із законом, і коли це необхiдно в демократичному суспiльствi в iнтересах нацiональної i громадської безпеки або економiчного добробуту країни, з метою запобiгання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралi або з метою захисту прав i свобод iнших осіб.

Таким чином, жодні наявні в матеріалах справи докази не обґрунтовують дії інспектора з паркування, внаслідок яких право позивачів на мирне володіння своїм транспортним засобом було порушено та ними понесені необгрунтовані витрати у розмірі 1929,40 грн за евакуацію автомобіля.

Щодо вимоги позивача ОСОБА_2 про стягнення з відповідача упущеної вигоди в сумі 2 500,00 грн суд зазначає наступне.

Господарський кодекс України у ч. 1 ст. 225 містить формулювання «неодержаний прибуток (втрачена вигода)» - це прибуток, на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною.

При цьому саме позивач повинен довести факт протиправної поведінки, спричинення збитків, обґрунтувати їх розмір, довести безпосередній причинний зв`язок між правопорушенням та заподіянням збитків і розмір відшкодування(ст. 614 ЦК України).

При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті щодо їх одержання (ч. 4 ст. 623 ЦК України).

Позивач, який вимагає відшкодування збитків, має довести: неправомірність поведінки особи; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, що є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди; вину завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. (ст. 614 ЦК України).

Відсутність хоча б одного із вказаних елементів, що утворюють склад правопорушення, не дає підстави кваліфікувати поведінку як правопорушення та, відповідно, не може бути підставою застосування відповідальності.

У разі упущеної вигоди мова йдеться не про реальні втрати особи, які вона зробила або зробить, а про ті доходи, які вона недоотримає внаслідок порушення її цивільного права. Незважаючи на те, що неодержаний прибуток - це результат, який не наступив, вимоги про відшкодування збитків у вигляді втраченої вигоди повинні бути належним чином обґрунтовані, підтверджені конкретними підрахунками і доказами на підкріплення реальної можливості отримання відповідних доходів.

Позивач повинен довести також, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою підставою, яка позбавила його можливості отримати прибуток.

Отже, позивачем ОСОБА_2 не доведено факт упущеної вигоди, а тому вимога задоволенню не підлягає.

Щодо решти аргументів сторін, суд звертає увагу, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, суд, з урахуванням п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме: визнання дії інспектора з паркування департаменту Транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) Віняра Р.М. стосовно евакуації транспортного засобу позивача протиправними та стягнення на користь позивача сплачених ОСОБА_1 коштів за евакуацію та зберігання транспортного засобу, в задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

У порядку ч.4 статті 139 КАС України встановлено, що у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Суд вважає, що з департаменту Транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) підлягає стягненню на користь позивача ОСОБА_2 суму сплаченого судового збору в сумі 536,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 72, 77, 122, 241-246 КАС України, ст.ст. 7, 14-2, 122, 152-1, 251, 265-4, 283 КУпАП,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до департаменту Транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) інспектора з паркування Віняр Руслана Мироновича про визнання дій протиправними та скасування постанови серії 1КІ № від 28.02.2023 року, стягнення упущеної вигоди задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення 1КІ № від 28.02.2023 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за частиною 3 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стягнути з Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь ОСОБА_2 кошти сплачені у межах справи про адміністративне правопорушення 1КІ № від 28.02.2023 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за частиною 3 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у розмірі 1 929 (одна тисяча дев`ятсот двадцять дев`ять) гривень 40 копійок за евакуацію автомобіля "ОРЕL", реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

В іншій частині позов залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Позивачі: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , 1976 року народження, громадянин України, РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації, інспектор з паркування Віняр Руслан Миронович, місцезнаходження: м. Київ, вул. Леонтовича, буд. 6, .

Текст рішення виготовлено 04.10.2023 року.

Суддя Ю.О. Твердохліб