Справа № 280/8144/23
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2023-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

З ПИТАНЬ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ АДМІНІСТРАТИВНОГО ПОЗОВУ

03 жовтня 2023 рокуСправа № 280/8144/23 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративним суд у складі судді Киселя Р.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району в особі Відділу по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей ЗМР (вул. Сєдова, буд. 5, м. Запоріжжя, 69035), третя особа Служба (управління) у справах дітей Запорізької міської ради (вул. Зелінського, буд. 3, м. Запоріжжя, 69126), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

02.10.2023 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району в особі Відділу по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей ЗМР (далі відповідач), третя особа Служба (управління) у справах дітей Запорізької міської ради (далі третя особа 1) та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 (далі третя особа 2), в якій позивач просить суд:

зобов`язати відповідача зібрати непланову Комісію для перегляду висновку від 22.08.2023;

зобов`язати відповідача негайно відкликати попередній висновок від 22.08.2023 з Дергачівського районного суду Харківської області;

зобов`язати третю особу 1 здійснити нагляд та контроль за Комісією районного Органу опіки та піклування (без статусу юридичної особи);

стягнути з відповідача на користь позивача моральну (немайнову) шкоду, що була вчинена позивачу із-за спростування його доказів, неправомірного підходу до розгляду справи та фактичного спростування попереднього розпорядження Голови Району адміністрацію Запорізької міської ради по Вознесенівському району №146-р від 22.05.2023 (про визначення місця проживання сина з позивачем) Висновком від 22.08.2023 (про визначення місця проживання дитини з батьками майже 50/50), чим було завдано нервовий струс малолітньому сину ОСОБА_3 та ряд незручностей і турбот позивачу, щоб довести свою правоту через суд.

Крім того, позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій він просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії висновку Комісії районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, складеного 22.08.2023 року, що дасть можливість усунути невірне толкування цього висновку на засіданні Дергачівського райсуду у справі №335/5024/23 03.10.2023 об 11:30.

В обґрунтування заяви зазначає, що ним поданий до суду цей позов та є підстави вважати, що дана висновок комісії опіки та піклування районної адміністрації по Вознесенівському району ЗМР, виданий 22.08.2023, на вимогу Дергачівського районного суду Харківської області у справі за ЄУН №335/5024/23 у провадженні №2/619/722/2023 про визначення місця проживання малолітньої дитини-інваліда ОСОБА_4 і часів спілкування його з батьками в частині: «За підсумками засідань, враховуючи наявні документи по справі, думки батьків та дитини, комісія дійшла до висновку щодо доцільності визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_5 разом з батьком, ОСОБА_1 , а також про визначення наступного порядку участі ОСОБА_2 у вихованні вказаної дитини: за попередньою домовленістю між батьками дитини: три будні дні на тиждень спілкується та проживає з матір`ю, чотири дні на тиждень дитина спілкується та проживає з батьком. Зазначає, що це суперечить розпорядженню №146-р від 22.05.2023, виданому головою районної адміністрації по Вознесенівському району ЗМР, яким місце проживання дитини визначене з батьком. Зазначений висновок направлено до Дергачівського районного суду Харківської області. Вважає висновок нормативно-правовим актом. Також зазначає, що у разі забезпечення позову буде лише зупинено/відкликано висновок РА ЗМР по Вознесенівському району від 22.08.2023 це дозволить Дергачівському районному суду Харківської області призупинити/відкласти розгляд справи по суті, що запобігне насамперед прийняття судом невірного рішення у справі.

Частиною 1 статті 152 КАС України визначено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити:

1) найменування суду;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності; або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Частиною 4 статті 152 КАС України визначено, що до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

За приписами пп. 6 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду заяви про забезпечення доказів або позову, заяви про видачу виконавчого документа на підставі рішення іноземного суду, заяви про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення встановлена ставка судового збору 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 805,20 грн.

Заява не відповідає вимогам ч. 4 ст. 152 КАС України, оскільки до неї не додані документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Посилання позивача на його звільнення від сплати судового збору на підставі п. 9, 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», не підтверджене належними доказами.

Зокрема, до позову не доданий документ про наявність у позивача статусу особи з інвалідністю 1 або 2 групи (п. 9 ч. 1 ст. 5) або статусу учасника бойових дій, постраждалого учасника Революції Гідності або Героя України (п. 13 ч. 1 ст. 5).

При цьому суддя зазначає, що наявність у позивача статусу законного представника дитини з інвалідністю не змінює того факту, що позивачем за даним позовом є саме ОСОБА_1 , а не його син, який має статус дитини з інвалідністю, тобто в даному випадку позивач діє від свого імені, а не в інтересах дитини.

Крім того, суддя зазначає, що за приписами ч. 2 ст. 151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

В даному випадку позов не містить вимоги про визнання протиправним висновку Комісії районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району від 22.08.2023, а містить лише вимоги про зобов`язання відповідача та третьої особи 1 вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди. Отже, заходи забезпечення позову про вжиття яких просить позивач є очевидно не співмірними з заявленими позовними вимогами.

Крім того, матеріали позовної заяви не містять висновку органу опіки та піклування, датованого 22.08.2023 (доданий висновок, який не містить дату його складання та вихідний номер).

Також суддя зазначає, що відповідно до правових висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 500/6325/17, від 04 липня 2018 року у справі № 496/4271/16-а (К/9901/29090/18), висновок органу опіки та піклування не містить ознак рішення суб`єкта владних повноважень, оскільки не є нормативно-правовим актом чи правовим актом індивідуальної дії - він не породжує прямих юридичних наслідків для сторін та безпосередньо не впливає на їх права й обов`язки, тобто є фактично джерелом доказування при наявності цивільного спору, оскільки несе виключно інформативний характер і на відміну від рішень органу опіки та піклування має рекомендаційний характер.

Отже, висновок, на який посилається позивач, є лише одним з доказів у цивільній справі, носить рекомендаційний характер та не може бути самостійним засобом захисту порушеного права. Цьому документу може бути надана лише оцінка в сукупності з іншими доказами у справі при вирішенні по суті питання, для якого він був складений.

Відповідно, до цього висновку не може бути застосована норма п. 1 ч. 1 ст. 151 КАС України (не може бути зупинена його дія).

За приписами ч. 7 ст. 154 КАС України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 152 цього Кодексу, повертає її заявнику без розгляду, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для повернення заяви без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 152, 154, 243, 248 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - повернути заявнику без розгляду.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України, та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст. ст. 292-297 КАС України, з урахуванням вимог пп. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Суддя Р.В. Кисіль