Справа № 160/15266/23
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Верба І.О., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
1. 04.07.2023 засобами поштового зв`язку до Дніпропетровського адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , підписана та направлена до суду її представником адвокатом Толстих Олександром Юрійовичем, до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про:
- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області:
- - повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.06.2023 про призначення пенсії за віком за Списком № 2 відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020;
- - з 30.05.2023 призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком за Списком № 2 відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1- р/2020.
2. Ухвалою суду від 06.07.2023 прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), відповідачам встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву та витребуваних судом доказів.
3. 08.08.2023 від ГУ ПФУ в Дніпропетровській області через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, надано витребувані судом докази.
4. 15.08.2023 надійшла відповідь на відзив.
5. Ухвала суду від 06.07.2023 та копія позову одержані ГУ ПФУ в Миколаївській області 04.07.2023 через систему «Електронний суд», що вбачається з довідки, яка долучена до матеріалів справи.
6. На момент звернення позивача до органів Пенсійного фонду загальний страховий стаж становив 31 рік 7 місяців 29 днів, пільговий стаж за Списком № 2 - 16 років 5 місяців 29 днів, вік - 50 років.
7. Позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком за Списком № 2, оскільки на дату звернення він не досягла пенсійного віку, а саме 55 років.
8. Відповідач не врахував при призначенні пенсії рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 (справа 1-5//2018(746/15), у зв`язку із чим позивач вважає рішення про відмову у призначенні пенсії за віком за Списком № 2 протиправним.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧІВ
ГУ ПФУ в Дніпропетровській області
10. З 01.01.2004 питання призначення пенсій за віком у тому числі на пільгових умовах, визначається положеннями Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
11. На час звернення за призначенням пенсії 08.06.2023, ОСОБА_1 досягла повних 50 роки та не досягла пенсійного віку, встановленого пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (55 роки).
12. Відповідно до розрахунку стажу (Форма РС-право), страховий стаж позивача становить 31 рік 07 місяців 29 днів, в тому числі пільговий стаж за Списком № 2 - 16 років 05 місяців 29 днів.
13. Позивач набуде право на пенсію за віком на пільгових умовах після досягненні 55 років.
ГУ ПФУ в Миколаївській області
14. Відповідач у встановлений судом строк відзив не надав.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
15. 08.06.2023 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась до Відділу обслуговування громадян № 25 (сервісний центр) управління обслуговування громадян ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії, вид пенсії - за віком.
- дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 08.06.2023;
- вік заявниці 50 років;
- відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія за віком на пільгових умовах призначається, зокрема, жінкам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах;
- страховий стаж становить 31 рік 07 місяців 29 днів;
- пільговий стаж роботи за Списком № 2 становить 16 років 05 місяців 29 днів;
- результати розгляду документів, доданих до заяви:
1) до страхового стажу не зараховано періоди догляду за дітьми, 13.10.1995, 07.10.2003 років народження, оскільки в свідоцтвах про народження дітей відсутня відмітка про одержання паспорта та відсутні інші документи, що підтверджують факт догляду непрацюючої матері за дітьми до досягнення ними 3-річного віку. За даними трудової книжки НОМЕР_1 від 05.07.1991 заявниця перебувала у трудових відносинах у період 2003-2006 років. Наказ про надання відпустки для догляду за дитиною, ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення нею трирічного віку, відсутній. В реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування наявна інформація про роботу протягом лютого, червня, грудня 2004 року. Згідно з Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 період перебування у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами у період з 01 січня 2004 року по 30 червня 2013 року включно підтверджується свідоцтвом про народження дитини, наказом про надання відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, індивідуальними відомостями про застраховану особу;
2) до пільгового стажу не зараховано періоди роботи:
- згідно з довідкою про підтвердження пільгового характеру роботи від 10.04.2023 № 237:
-- з 18.10.2002 по 15.01.2003, оскільки в довідці не вірно зазначено розділ Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162, чинного на час роботи заявниці;
-- з 16.01.2003 по 30.09.2003, оскільки в Переліку робочих місць, виробництв, професій і посад працівників, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення до атестації робочих місць за умовами праці від 07.08.2001 № 1017 не зазначено до якого Списку № 1 чи Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відноситься посада «машиніст (кочегар) котельні (на вугіллі), у тому числі зайняті видаленням золи з повним робочим днем на поверхні»;
-- з 17.07.2006 по 17.08.2006, оскільки наявна перерва між атестаціями робочих місць за умовами праці від 07.08.2001 № 1017, від 18.08.2006 № 680;
- згідно з довідкою про підтвердження пільгового характеру роботи від 30.05.2023 № 355 з 31.12.2014 по 15.02.2015, оскільки наявна перерва між атестаціями робочих місць за умовами праці від 31.12.2009 № 1008, від 16.02.2015 № 99;
- висновок: відсутнє право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з недосягненням пенсійного віку.
17. Суд звертає увагу, що рішення про відмову у призначенні пенсії прийнято ГУ ПФУ в Миколаївській області.
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
19. Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
20. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
21. Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
22. Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV), який набрав законної сили з 01.01.2004.
23. Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
24. Відповідно до пункту 2 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV, який набрав чинності з 01.01.2004, в редакції до 11.10.2017:
- пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди;
- до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди:
- особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення»; у цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
25. Пунктом 2 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV, в редакції з 11.10.2017:
- пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди;
- до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.
26. Відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається:
- працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах;
- до досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 50 років - по 31 березня 1965 року включно; 50 років 6 місяців - з 1 квітня 1965 року по 30 вересня 1965 року; 51 рік - з 1 жовтня 1965 року по 31 березня 1966 року; 51 рік 6 місяців - з 1 квітня 1966 року по 30 вересня 1966 року; 52 роки - з 1 жовтня 1966 року по 31 березня 1967 року; 52 роки 6 місяців - з 1 квітня 1967 року по 30 вересня 1967 року; 53 роки - з 1 жовтня 1967 року по 31 березня 1968 року; 53 роки 6 місяців - з 1 квітня 1968 року по 30 вересня 1968 року; 54 роки - з 1 жовтня 1968 року по 31 березня 1969 року; 54 роки 6 місяців - з 1 квітня 1969 року по 30 вересня 1969 року; 55 років - з 1 жовтня 1969 року по 31 грудня 1970 року;
- працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи;
- зазначене зменшення пенсійного віку для жінок застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.
27. Положеннями статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) встановлено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
28. Згідно із пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:
- працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах;
- до досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 50 років - по 31 березня 1965 року включно; 50 років 6 місяців - з 1 квітня 1965 року по 30 вересня 1965 року; 51 рік - з 1 жовтня 1965 року по 31 березня 1966 року; 51 рік 6 місяців - з 1 квітня 1966 року по 30 вересня 1966 року; 52 роки - з 1 жовтня 1966 року по 31 березня 1967 року; 52 роки 6 місяців - з 1 квітня 1967 року по 30 вересня 1967 року; 53 роки - з 1 жовтня 1967 року по 31 березня 1968 року; 53 роки 6 місяців - з 1 квітня 1968 року по 30 вересня 1968 року; 54 роки - з 1 жовтня 1968 року по 31 березня 1969 року; 54 роки 6 місяців - з 1 квітня 1969 року по 30 вересня 1969 року; 55 років - з 1 жовтня 1969 року по 31 грудня 1970 року.
29. Рішенням Конституційного Суду від 23.01.2020 № 1-р/2020 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII.
30. Згідно із пунктом 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду від 23.01.2020 № 1-р/2020 стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
31. Пунктом 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду від 23.01.2020 № 1-р/2020 встановлено, що застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме:
- «На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам…».
32. Конституційний Суд в пункті 4.1 Рішення від 23.01.2020 № 1-р/2020 зазначив, що статтею 13 Закону № 1788-XII до внесення змін Законом № 213-VIII було передбачено зменшення пенсійного віку для чоловіків і жінок стосовно загального пенсійного віку (60 років для чоловіків і 55 років для жінок) з урахуванням різниці між пенсійним віком у чоловіків і жінок на 10 років для працівників, зайнятих повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, та на 5 років для працівників, зайнятих повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці; зменшення пенсійного віку та стажу для чоловіків і жінок стосовно загального пенсійного віку з урахуванням різниці між пенсійним віком у чоловіків і жінок на 5 років.
33. За приписами статті 44 Закону № 1058-ІV:
-- призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом;
-- звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи;
-- порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення;
-- органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
34. Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії (частина 5 статті 45 Закону № 1058-IV).
35. Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій урегульовано «Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України № 13-1 від 07.07.2014) (у редакції, чинній на момент спірних правовідносин, далі - Порядок № 22-1).
36. Відповідно до пункту 1.1 Порядку № 22-1:
- заява про призначення пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію);
37. Пунктом 1.7 Порядку № 22-1 встановлено, що звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.
38. Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
39. Пунктом 4.3 Порядку № 22-1 встановлено:
- рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи;
- рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
40. Відповідно до пункту 4.7 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
41. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.
щодо проведення атестації робочих місць
42. Відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 (далі - Порядок № 442), пенсії за віком на пільгових умовах за списками виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, а також пенсії, що можуть встановлюватися підприємствами й організаціями за рахунок власних коштів працівникам інших виробництв, професій та посад залежно від умов праці, призначаються за результатами атестації робочих місць.
43. Атестація робочих місць за умовами (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.
44. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між роботодавцем і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
45. Згідно із пунктом 4 Порядку № 442 періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.
46. Результати атестації використовуються для розроблення заходів щодо покращення умов праці і оздоровлення працівників та під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств, установ та організацій, обґрунтування пропозицій про внесення змін до списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
47. Пунктом 3 «Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 (далі - Порядок № 383) встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
48. Згідно з пунктом 4.2 Порядку № 383 результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.
49. Відповідно до пункту 10 Порядку № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.
щодо догляду за дитиною
50. Відповідно до пункту «ж» частини третьої статті 56 Закону № 1788-XII до стажу роботи зараховується час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку.
51. Згідно із пунктом 8 статті 11 Закону № 1058-ІV загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають особи, які доглядають за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відповідно до закону отримують допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та/або при народженні дитини, при усиновленні дитини.
52. Відповідно до пункту 11 «Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 637 від 12.08.1993 (далі - Порядок № 637) час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми встановлюється на підставі:
- свідоцтва про народження дитини або паспорта (у разі смерті дитини - свідоцтва про смерть);
- документів про те, що до досягнення дитиною 3-річного віку мати не працювала.
53. За приписами підпункту 2 пункту 2.1 Порядку № 22-1:
- період перебування у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами у період з 01 січня 2004 року по 30 червня 2013 року включно підтверджується свідоцтвом про народження дитини, наказом про надання відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, індивідуальними відомостями про застраховану особу. Період перебування у відпустці визначається як період, що відповідає тривалості такої відпустки, встановленій статтею 17 Закону України «Про відпустки», а для жінок, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, - тривалості, передбаченій пунктом 10 частини першої статті 30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та передує даті надання відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку;
- якщо за відпусткою для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку жінка не зверталась (у тому числі у разі смерті дитини до закінчення відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами або мертвонародження, про що додатково надається свідоцтво про смерть дитини), надається свідоцтво про народження дитини. У цьому випадку період перебування у відпустці визначається як період непрацездатності за відомостями реєстру застрахованих осіб, що не може перевищувати тривалості такої відпустки, встановленої статтею 17 Закону України «Про відпустки», а для жінок, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи,- тривалості, передбаченої пунктом 10 частини першої статті 30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;
- період перебування у відпустці без збереження заробітної плати для догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку з 01 січня 2004 року по 31 грудня 2004 року підтверджується свідоцтвом про народження дитини та наказом про надання такої відпустки.
VІ. ОЦІНКА СУДУ
54. Право на соціальний захист, що включає право на забезпечення у старості, гарантоване громадянам України частиною першою статті 46 Конституції України.
- до страхового стажу не зараховано періоди догляду за дітьми, 13.10.1995, 07.10.2003 років народження;
- до пільгового стажу не зараховано періоди з 18.10.2002 по 15.01.2003, з 16.01.2003 по 30.09.2003, з 17.07.2006 по 17.08.2006, з 31.12.2014 по 15.02.2015.
щодо визнання протиправним та скасування рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах
(щодо пенсійного віку необхідного для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2)
57. Суд звертає увагу, що спірним у цій справі є досягнення позивачем необхідного віку, який би давав останньому право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.
59. Позивач вважає, що за наявності необхідного стажу роботи та досягненням 50 років він має право на пенсію на пільгових умовах.
60. Натомість відповідач керується Законом № 1058-ІV (в редакції Закону № 2148-VIII), за яким пенсійний вік становить 55 років.
61. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що при призначенні жінкам пенсії відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII (в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII (далі - Закон № 213-VIII)) необхідними умовами були:
1) досягнення 50 років;
2) стаж роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці (за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України).
62. Законом № 213-VIII, який набув чинності 01.04.2015, необхідними умовами при призначенні пенсії за пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-XII визначено:
1) досягнення 55 років;
2) стаж роботи не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці (за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України).
63. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 № 2148-VIII (далі - Закон № 2148-VIII), текст Закону № 1058-IV доповнений, зокрема, статтею 114, згідно із пунктом 2 частини другої якої на пільгових умовах пенсія за віком, зокрема, призначається:
1) працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах;
2) до досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку, зокрема, 54 роки 6 місяців - з 1 квітня 1969 року по 30 вересня 1969 року.
64. Вказана норма набула чинності з 01.10.2017.
65. Таким чином, з 01.10.2017 правила призначення пенсій за Списком № 2 почали регламентуватись одночасно двома законами, а саме:
1) пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-XII у редакції Закону № 213-VIII від 02.03.2015 та
2) пунктом 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV у редакції Закону № 2148-VIII від 03.10.2017.
66. За конституційним поданням народних депутатів України Закон № 213-VIII перевірявся на відповідність Конституції України.
67. Рішенням № 1-р/2020 Конституційний Суд України визнав неконституційними окремі положення Закону № 1788-ХІІ, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно Конституційний Суд України встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII.
68. Отже, на час виникнення спірних правовідносин Закон № 1788-ХІІ, з урахуванням Рішення № 1-р/2020, встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 для жінок після досягнення 50 років.
69. Таким чином, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-ІV - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 50 років, тоді як другий - у 55 років.
70. Норми зазначених законів регулюють одне і те ж коло відносин, однак, явно суперечать один одному.
71. При цьому, таке регулювання порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14.102010 у справі «Щокін проти України»).
73. З урахуванням викладеного, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV.
74. На час звернення ОСОБА_1 до органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії:
- заявниці виповнилося 50 років, отже позивач досягла необхідного віку, який надає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2;
- страховий стаж становив 31 рік 07 місяців 29 днів,
- пільговий стаж за Списком № 2 становив 16 років 05 місяців 29 днів.
(щодо права позивача на зарахування до пільгового стажу періодів роботи)
(1.1. періоди з 18.10.2002 по 15.01.2003)
75. З розрахунку стажу, здійсненого органом Пенсійного фонду України під час розгляду заяву від 08.06.2023 про призначення пенсії, вбачається, що період з 18.10.2002 по 15.01.2003 зараховано до загального страхового стажу.
76. Період з 18.10.2002 по 15.01.2003 не зараховано до пільгового стажу за Списком № 2, оскільки в довідці не вірно зазначено розділ Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162, чинного на час роботи заявниці.
79. Судом не встановлено, а матеріалами справи не підтверджено, що довідка від 10.04.2023 № 237 оскаржувалась у судовому порядку та визнавалась недійсною.
80. Зважаючи на те, що ГУ ПФУ в Миколаївській області в обґрунтування рішення про відмову в призначенні пенсії посилається виключно на допущені у довідці від 10.04.2023 № 237 посилання на розділ 1 Списку № 2, який не відповідає посиланню на розділ ХХХІІІ Списку № 2 постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162, не зазначаючи при цьому будь-яких обставин того, що за дослідженими ним документами позивач у спірний період не виконував роботу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах по Списку № 2, суд робить висновок, що така невідповідність фактично є помилкою, що не може бути підставою для позбавлення позивача його права на соціальний захист щодо вирішення питань призначення пенсії.
81. Крім того, в системі персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України наявні відомості щодо пільгового (спеціального) стажу позивача за Списком № 2 у спірний період за кодом «ЗПЗ013Б1».
82. З урахуванням викладеного, відповідачем протиправно не зараховано до пільгового стажу за Списком № 2 період роботи позивача з 18.10.2002 по 15.01.2003.
(1.2. період з 16.01.2003 по 30.09.2003)
83. Період з 16.01.2003 по 30.09.2003 не зараховано до пільгового стажу за Списком № 2, оскільки в Переліку робочих місць, виробництв, професій і посад працівників, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення до атестації робочих місць за умовами праці від 07.08.2001 № 1017 не зазначено до якого Списку № 1 чи Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відноситься посада «машиніст (кочегар) котельні (на вугіллі), у тому числі зайняті видаленням золи з повним робочим днем на поверхні».
84. У додатку № 2 до наказу від 07.08.2001 № 1017 виробництв, робіт, професій, посад і показників зі шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість на яких дає право на пенсію по віку (за старістю) на пільгових умовах на шахті ім. М.І. Сташкова», зокрема, зазначено:
- найменування виробництв, робіт, професій, посад і показників - «машиніст (кочегар) котельні»;
85. При цьому, суд звертає увагу, що атестація робочих місць, затверджена наказом від 07.08.2001 № 1017 була здійснена, зокрема, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах».
87. Також, в системі персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України наявні відомості щодо пільгового (спеціального) стажу позивача за Списком № 2 у спірний період за кодом «ЗПЗ013Б1».
88. З урахуванням викладеного, ГУ ПФУ в Миколаївській противно не зарахувало до пільгового стажу за Списком № 2 період роботи з 16.01.2003 по 30.09.2003, чим порушено права та інтереси позивача на належне пенсійне забезпечення.
(1.3. періоди з 17.07.2006 по 17.08.2006, з 31.12.2014 по 15.02.2015)
89. Відповідач не зарахував до пільгового стажу за Списком № 2 період роботи з 17.07.2006 по 17.08.2006, з 31.12.2014 по 15.02.2015, оскільки наявна перерва між атестаціями робочих місць за умовами праці.
90. Відповідно до довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, які видані ОСОБА_1 :
1) від 10.04.2023 № 237:
- за період з 17.07.2006 по 17.08.2006 виконувала в гірничому виробництві ведення гірничих і інших видів робіт з метою видобутку вугілля, підземним способом за професією машиніст (кочегар) котельні (на вугіллі), у тому числі зайняті видаленням золи з повним робочим днем на поверхні, що передбачено Списком № 2 розділ ХХХІІІ позиція 33. Постанова Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36. Відповідно до пункту другого частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
- дані професії підтверджені результатами атестації робочих місць: наказ від 07.08.2001 № 1017, розпорядження від 18.08.2006 № 680;
2) від 30.05.2023 № 355:
- за період з 08.05.2008 по теперішній час виконувала котельній цех ВСП «Шахта ім. М.І. Сташкова» виробляла теплову енергію у вигляді гарячої води, котельний цех ВСП «Шахта «Дніпровська» виробляє теплову енергію у вигляді гарячої води, для виробничих цілей. Котельні працювали та працюють на твердому палеві, вугіллі за професією, посадою машиніст (кочегар) котельні 3, 4, 5 р. (на вугіллі й сланці), у тому числі зайняті видаленням золи, що передбачена Списком № 2 розділ ХХХІІІ. Підстава: постанова Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36, від 24.06.2016 № 461. Відповідно до пункту другого частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
- атестація робочих місць: наказ від 31.12.2004 № 432, розпорядження від 31.12.2009 № 1008, розпорядження від 16.02.2015 № 99, наказ від 13.02.2020 № 122.
91. Починаючи з 22.08.1992 однією з обов`язкових умов для підтвердження пільгового стажу є документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.
92. Суд зазначає, що за приписами Порядку № 383 вперше атестація робочих місць повинна бути проведена до 22.08.1997 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць).
93. З приводу проведення атестації робочих місць суд зазначає, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
94. Своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
95. Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку № 442 проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.
96. Отже, законодавцем покладено обов`язок проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, а тому її несвоєчасне проведення або неповне проведення не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист.
98. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у період:
- з 17.07.2006 по 17.08.2006 робоче місце позивача атестоване наказом від 07.08.2001 № 1017 (термін дії якого тривав 5 років у відповідності до пункту 4 Порядку № 442). Наступна атестація робочого місця затверджена розпорядженням від 18.08.2006 № 680;
- з 31.12.2014 по 15.02.2015 робоче місце позивача атестоване розпорядженням від 31.12.2009 № 1008 (термін дії якого тривав 5 років у відповідності до пункту 4 Порядку № 442). Наступна атестація робочого місця затверджена розпорядженням від 16.02.2015 № 99.
99. Таким чином, до пільгового стажу позивача за Списком № 2 повинні бути зараховані періоди роботи з 17.07.2006 по 17.08.2006, з 31.12.2014 по 15.02.2015, оскільки у зазначені періоди позивач виконував роботи за професією (посадою), яка віднесена до Списку № 2.
(щодо права позивача на зарахування до страхового стажу періодів догляду за дитиною)
100. До страхового стажу не зараховано періоди догляду за дітьми, 13.10.1995 та 07.10.2003 років народження, оскільки в свідоцтвах про народження дітей відсутня відмітка про одержання паспорта та відсутні інші документи, що підтверджують факт догляду непрацюючої матері за дітьми до досягнення ними 3-річного віку.
102. Приписами пункту 11 Порядку № 637 встановлено, що до страхового стажу зараховується час догляду за малолітніми дітьми до досягнення ними трирічного віку:
1) непрацюючої матері;
2) на підставі свідоцтва про народження дитини або паспорта (у разі смерті дитини - свідоцтва про смерть) та документів про те, що до досягнення дитиною 3-річного віку мати не працювала.
103. Відповідно до підпункту 2 пункту 2.1 Порядку № 22-1 період перебування у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами у період з 01.01.2004 року по 30.06.2013 включно підтверджується свідоцтвом про народження дитини, наказом про надання відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, індивідуальними відомостями про застраховану особу.
104. При цьому, вимоги про обов`язкову наявність у свідоцтві про народження дитини відмітки про одержання паспорта чинним законодавством не передбачені.
105. Період з 29.03.1994 по 17.11.1998 зараховано позивачу до страхового стажу, що вбачається з розрахунку стажу, здійсненого органом Пенсійного фонду під час розгляду заяви позивача від 08.06.2023 про призначення пенсії.
107. З матеріалів справи судом не встановлено та матеріалами справи не підтверджено, що ОСОБА_1 перебувала у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років.
108. Крім того, до матеріалів справи не надано наказів про надання відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а у рішенні про відмову в призначенні пенсії орган Пенсійного фонду зазначив, що заявниця перебувала у трудових відносинах у період 2003-2006 років. В реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування наявна інформація про роботу протягом лютого, червня, грудня 2004 року.
109. З урахуванням викладеного, ГУ ПФУ в Миколаївській області правомірно зараховані до страхового стажу саме періоди перебування у трудових відносинах у період 2003-2006 років (у тому числі робота протягом лютого, червня, грудня 2004 року на підставі даних з реєстру застрахованих осіб), а не період по догляду за дитиною до 3-х років ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), через відсутність належних підтверджуючих доказів.
111. Крім того, належить зазначити, що бездіяльність це пасивна поведінка суб`єкта, тобто не здійснення/не вчинення дій, які особа повинна була і могла вчинити, тоді як дією є сукупність вчинків кого-небудь, здійснення особою певних функцій/обов`язків у межах наданих повноважень, тощо.
112. Відповідно до пункту 2 розділу 4 Указу Президента України «Про Концепцію вдосконалення судівництва для утвердження справедливого суду в Україні відповідно до європейських стандартів» від 10.05.2006 № 361/2006 адміністративне судочинство спрямоване на захист прав особи у публічно-правових відносинах від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. За своїм статусом у суспільстві учасники таких правовідносин перебувають у нерівних умовах, тому адміністративний суд має вжити всіх передбачених законом заходів, щоб захистити порушені органом влади права особи, в тому числі збирати докази з власної ініціативи, виходити за межі вимог сторін тією мірою, наскільки це необхідно для повного захисту прав особи.
113. Не зарахування періоду роботи позивача до страхового та пільгового стажу є бездіяльністю Пенсійного фонду, яка може бути оскаржена до суду, у зв`язку із чим суд відповідно до частини другої статті 9 КАС України виходить за межі позовних вимог, оскільки це необхідно для повного захисту порушеного права на соціальне забезпечення позивача, та визнає протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Миколаївській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком № 2 періодів роботи з 18.10.2002 по 15.01.2003, з 16.01.2003 по 30.09.2003, з 17.07.2006 по 17.08.2006, з 31.12.2014 по 15.02.2015.
щодо зобов`язання вчинити певні дії
114. Згідно із статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
115. Відповідно до частини третьої статті 245 КАС України у разі скасування індивідуального акта, суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
116. Крім того, Верховний Суд у постанові від 21.03.2019 у справі № 817/498/17 наголосив, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
117. З метою ефективного та повного захисту прав позивача, суд зобов`язує ГУ ПФУ в Миколаївській області:
- зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком № 2 періоди роботи з 18.10.2002 по 15.01.2003, з 16.01.2003 по 30.09.2003, з 17.07.2006 по 17.08.2006, з 31.12.2014 по 15.02.2015;
- призначити ОСОБА_1 з 30.05.2023 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 на підставі пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02.03.2015 № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».
118. Задовольняючи позов в частині призначення пенсії з 30.05.2023, суд звертає увагу, що за приписами статті 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків:
1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
119. Позивач досяг пенсійного віку (50 років) ІНФОРМАЦІЯ_4 , а за призначенням пенсії звернувся 08.06.2023, тобто, не пізніше трьох місяців з дня досягнення пенсійного віку.
120. Вирішуючи питання щодо органу Пенсійного фонду, який має обов`язок щодо поновлення порушеного права позивача, суд зазначає, що пунктом 4.2 Порядку № 22-1, у редакції на час подання заяви про призначення пенсії, визначено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
121. У зв`язку із чинністю вказаної норми Порядку № 22-1 ГУ ПФУ в Миколаївській області розглянуто заяву позивача про призначення пенсії, який у розглянутому спорі є органом, що призначає пенсію.
122. Таким чином, суд зобов`язує ГУ ПФУ в Миколаївській вчинити дії, направлені на поновлення порушених ним прав позивача.
VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ
123. При вирішення спору по суті враховані правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні від 21.04.2021 у зразковій справі № 360/3611/20 з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2021, рішення у якій є зразковим для справ, у яких предметом спору є: оскарження дій територіального органу ПФУ щодо вирішення питання про призначення пенсії на пільгових умовах, для працівників, зайнятих повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці. Обставини зразкової справи, які обумовлюють типове застосування норм матеріального права: а) позивачем є особа, яка: звернулась до ПФУ за призначенням пенсії після 23.01.2020 з підстав, визначених статтею 13 Закону № 1788-ХІІ; на момент звернення досягла: чоловіки - 55 років, жінки - 50 років; набула стаж роботи, визначений статтею 13 Закону № 1788-ХІІ; б) відповідачем є орган ПФУ, уповноважений на вирішення питання про призначення пенсії.
124. Адміністративна справа, яка розглядається судом, відповідає ознакам типової справи, оскільки в оскаржуваному у цій справі рішенні підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 є відсутність відповідного віку.
125. На підставі частини третьої статті 291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.
126. Визначивши належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про зобов`язання повторно розглянути заяву від 08.06.2023 про призначення пенсії, вид пенсії - за віком.
127. Суд звертає увагу, що відповідно до пункту 4.10 Порядку № 22-1 після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації, фактичного проживання) особи, за місцезнаходженням установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений до позбавлення (обмеження) волі, для здійснення виплати пенсії.
128. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач зареєстрований у с. Богинівка Синельниківського району Дніпропетровської області.
129. У розглянутому спорі органом, що призначає пенсію та якого зобов`язано вчинити дії, направлені на поновлення порушених ним прав позивача судом визначено ГУ ПФУ в Миколаївській області.
130. Оскільки, за приписами пункту 4.10 Порядку № 22-1 виплата пенсії здійснюється органом Пенсійного фонду за місцем проживання (реєстрації, фактичного проживання) особи, тому у суду відсутні підстави для зобов`язання ГУ ПФУ в Миколаївській області нарахувати та виплатити пенсію.
131. Крім того, судом не встановлено та матеріалами справи не підтверджено, що ГУ ПФУ в Дніпропетровській області приймались рішення за наслідками розгляду заяви позивача від 08.0.2023 про призначення пенсії.
132. З урахуванням вище викладеного, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог викладених до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, оскільки зазначеним управлінням не вчинялось будь-яких дій та не приймалось будь-яких рішень пов`язаних з розглядом заяви позивача від 08.06.2023, а отже права позивача ГУ ПФУ в Дніпропетровській області не порушені.
133. Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, у тому числі із виходом за межі позову, із присудженням на користь позивача понесених судових витрат на сплату судового збору за подання позову немайнового характеру.
134. Керуючись статтями 241-246, 263 КАС України, суд, -
136. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо незарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком № 2 періодів роботи з 18.10.2002 по 15.01.2003, з 16.01.2003 по 30.09.2003, з 17.07.2006 по 17.08.2006, з 31.12.2014 по 15.02.2015.
138. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області:
- зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком № 2 періоди роботи з 18.10.2002 по 15.01.2003, з 16.01.2003 по 30.09.2003, з 17.07.2006 по 17.08.2006, з 31.12.2014 по 15.02.2015;
- призначити ОСОБА_1 з 30.05.2023 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 на підставі пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02.03.2015 № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».
139. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
140. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області судові витрати на сплату судового збору у розмірі 1073,60 грн.
141. Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 КАС України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 КАС України.
Суддя І.О. Верба