Справа № 380/21713/23
Суддя: Морська Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2023-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

29 вересня 2023 рокусправа № 380/21713/23

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Морська Галина Михайлівна , розглянувши у м. Львові матеріали позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Військова частина НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 яка полягає у не застосуванні з 29.01.2020 при обчисленні ОСОБА_1 розміру посадового окладу та інших видів грошового забезпечення, розмір яких визначається із застосуванням розміру посадового окладу, розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 №704;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 29.01.2020 по 27.04.2020 розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням шляхом застосування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 №704, з урахуванням виплачених сум;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 29.01.2020 по 27.04.2020 основних, додаткових та одноразових видів грошового забезпечення, виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом застосування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 №704, з урахуванням виплачених сум;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 в повному обсязі;

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не врахування січня 2008 року, як місяця за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 01.12.2015 по 28.02.2018;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 із застосуванням січня 2008, як місяця за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця);

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням у складі грошового забезпечення для її обрахунку суми індексації грошового забезпечення;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок розміру одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням у складі грошового забезпечення для її обрахунку суми індексації грошового забезпечення. враховуючи раніше виплачені суми.

Ухвалою від 19.09.2023 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків, а саме: надати заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду та вказати обставини, які можуть бути враховані судом, як поважні для поновлення пропущеного строку із наданням відповідних доказів.

На виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху позивач подав заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, у якій зазначає, що військова частина НОМЕР_1 не надавала йому письмове повідомлення про суми, нараховані та виплачені при звільненні, що порушує вимоги статті 116 КЗпП. З метою проведення перерахунку розміру грошового забезпечення позивач звернувся до відповідача із запитом, проте, лише 18.08.2023 отримав відповідь про відсутність підстав для проведення перерахунку посадового окладу, окладу за військовим званням, індексації грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги. Відтак, вважає, що саме 18.08.2023 він дізнався про порушення свого права.

Розглядаючи подану заяву, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Частиною п`ятою статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду у справах щодо проходження публічної служби встановлюється місячний строк.

Частиною третьою статті 122 КАС України визначено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.2 ст.233 Кодексу законів про працю України (у редакції, яка діяла до 19.07.2022 року) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Таким чином до 19.07.2022 звернення до суду з позовом про стягнення належної заробітної плати не було обмежено строками.

Однак, 19.07.2022 набув чинності Закон України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин № 2352, яким внесено ряд важливих змін до діючого законодавства про працю.

Зокрема, змін зазнали норми законодавства щодо порядку звернення громадян до суду у разі виникнення трудових спорів в частині строків таких звернень.

Частини перша та друга ст.233 Кодексу законів про працю України викладені у наступній редакції:

- працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті (ч.1);

- із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Отже, до 19 липня 2022 року КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 06 квітня 2023 року у справі №260/3564/22, від 19 січня 2023 року у справі №460/17052/21 та від 25.04.2023 у справі №380/15245/22.

Суд відмічає, що підставою для звернення до суду з даним позовом є неправильний обрахунок грошового забезпечення на період з 29.01.2020 по 27.04.2020, не нарахування індексації грошового забезпечення та, як наслідок, неправильний обрахунок одноразової грошової допомоги при звільненні.

Розглядаючи питання початку перебігу строку судом враховано таке.

Підставами позову в частині вимог про перерахунок розміру грошового забезпечення, є те що розмір посадового окладу та окладу за військовим звання, згідно змісту пункту 4 Постанови №704, повинні змінюватись у січні відповідного календарного року, за умови зміни прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Наведена норма вказує на те, що грошове забезпечення військовослужбовці повинно змінюватись щороку з 1 січня, у разі зміни прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відтак, позивач повинен був дізнатись про порушення свого права на отримання належного грошового забезпечення з лютого 2020 року (тобто після нарахування йому грошового забезпечення за січень 2020 року).

Крім того, згідно ч.1 ст.1 Закону України Про індексацію грошових доходів населення від 3 липня 1991 року № 1282-XII, з наступними змінами та доповненнями, індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Як передбачено ч.1 ст.2 цього ж Закону, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Згідно правової позиції Верховного Суду висловленої у постановах від 20.11.2019 року у справі №620/1892/19, від 05.02.2020 року у справі №825/565/17 індексація грошового забезпечення є складовою грошового забезпечення військовослужбовців.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що перебіг строку звернення до суду у спірних правовідносинах починається з наступного дня після отримання військовослужбовцем не проіндексованого місячного грошового забезпечення.

Поряд з цим, до 19.07.2022 позивач не був обмежений будь яким строком для звернення до суду з метою відновлення його порушеного права.

Строкові обмеження виникають лише проте після внесення змін, якими законодавцем встановлено присічний строк для звернення до суду три місяці.

Суд відмічає, що відповідно до пункту першого глави XIX Прикінцевих положень КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2023 року №383 Про внесення змін до розпорядження Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 року № 338 і постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 року № 1236 дію карантину через COVID-19 продовжено до 30 червня 2023 року.

З аналізу наведеного випливає, що строки звернення до суду з позовними вимогами щодо стягнення належним сум при звільненні були продовжені до 30.06.2023.

Щодо твердження позивача про те, що йому не було відомо про нараховані та виплачені при звільненні суми, оскільки відповідач в порушення ст.116 КАС України не надав письмове повідомлення, суд відмічає наступне.

До позовної заяви позивачем долучено копію наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 27.04.2020 №95, у якому визначено всі належні позивачу сум при звільненні.

Суд відмічає, що оскільки про невірне нарахування грошового забезпечення (а саме посадового окладу та окладу за військовим званням) та не проведення індексації позивач мав дізнатися після отримання грошового забезпечення в наступному місяці, а у наказі про звільненні не визначено такі види доплат, тому позивач не був позбавлений права звернення до відповідача із вимогою нарахувати належні суми.

Проте, вчиняти дії щодо захисту його порушеного права позивач почав лише 17.07.2023 (дата звернення до відповідача із заявою), тобто через 3 роки після звільнення з військової служби.

Відтак, суд не приймає посилання ОСОБА_1 отримання відповіді військової частини НОМЕР_1 як на поважність причин пропуску строку звернення до суду. Інших причин пропуску строку звернення до суду, встановленого ст.233 КЗпП України, позивачем не зазначено.

Згідно із п.9 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених ч.2 ст.123 цього Кодексу.

Частиною другою статті 123 КАС України, передбачено, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Аналізуючи зазначені норми та у зв`язку з не наведенням поважності причин пропуску строку звернення до суду, позовна заява підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ч. 4 ст. 169, 243, 248 КАС України

у х в а л и л а :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними разом з доданими документами повернути позивачу.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяМорська Галина Михайлівна