Справа № 580/9094/23
Суддя: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
Дата ухвалення: 2023-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

02 жовтня 2023 року Справа № 580/9094/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кульчицького С.О., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду заяву приватного підприємства «Інтертранс-Партнер» про забезпечення позову, подану до подання позову до Черкаської обласної військової адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - дочірнє підприємство «ЧАРЗ-АВТО» про визнання протиправними та скасування рішень про визнання протиправними дій, скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулось приватне підприємство «Інтертранс-Партнер» із заявою про забезпечення позову, в якій просить:

- зупинити дію протоколу конкурсного комітету Черкаської обласної військової адміністрації з питань визначення переможців конкурсу з пасажирських перевезень автомобільним транспортом на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, що проходять територією двох або більше територіальних громад та не виходять за межі області в частині визнання переможцем конкурсу ДП «ЧАРЗ-АВТО» по об`єкту № 24;

- заборонити Черкаській обласній військовій адміністрації укладати договір з перевезення пасажирів на приміському автобусному маршруті і загального користування № 115 «Геронимівка - Червона Слобода» та № 130 «м. Черкаси - с. Мошни», які не виходить за межі території району, з ДП «ЧАРЗ-АВТО» ().

Обгрунтовуючи заяву про забезпечення позову заявник зазначає, що Черкаська обласна військова адміністрація є організатором перевезень пасажирів на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, що проходять територією двох або більше громад та не виходять за межі території Черкаської області.

Між приватним підприємством «Інтертранс-Партнер» та Черкаською районною державною адміністрацією було укладено договори від 04.10.2013 № 55 з перевезення пасажирів на приміському автобусному маршруті загального користування № 130 «м. Черкаси - с. Мошни», який не виходить за межі території району, терміном на 5 років та № 56 з перевезення пасажирів на приміському автобусному маршруті загального користування № 115 «Геронимівка - Червона Слобода», який не виходить за межі території району, терміном на 5 років. Надалі дію цих Договорів було продовжено, шляхом укладання додаткових угод про продовження дії Договорів з перевезення пасажирів від 04.10.2013 № 55 та № 56, до 16.09.2023.

Відповідно до змін, що були внесені до Порядку № 1081, у зв`язку з оголошенням воєнного стану на території України, вбачається, що дія договору з перевезень може бути продовжена з перевізником за взаємною згодою, при цьому дана норма не встановлює обмежень щодо перевізників, якими вже було попередньо продовжено дію договору та які до цього здійснювали обслуговування певного маршруту. Таким чином зі сторони приватного підприємства «Інтертранс-Партнер» були дотримані вимоги Порядку № 1081, щодо продовження дії договору, всупереч зазначеному Черкаська військова обласна адміністрація проігнорувала вимоги чинного законодавства України.

16 серпня 2023 року у газеті «Нова молодь Черкащини» № 32-33 було опубліковано оголошення про проведення конкурсу з визначення пасажирських перевізників автомобільним транспортом загального користування на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, що проходять територією двох або більше територіальних громад та не виходять за межі Черкаської області.

З метою участі в конкурсі з перевезення пасажирів автомобільним транспортом за об`єктом конкурсу № 24 - автобусний маршрут загального користування № 115 «Геронимівка-Червона Слобода» та № 130 «Черкаси - Мошни», приватне підприємство «Інтертранс-Партнер» подало заяву на участь у конкурсі з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування з переліком документів, що визначені ст. 46 Закону № 2344-ІІІ та п. 29 Порядку № 1081.

За результатами засідання конкурсного комітету переможцем по об`єкту № 24 визнано ДП «ЧАРЗ-АВТО» та рекомендовано укласти договір з перевезення пасажирів. Приватне підприємство «Інтертранс-Партнер» не погоджується з вказаним рішенням конкурсного комітету Черкаської обласної військової адміністрації, вважає його протиправним, необґрунтованим та прийнятим з порушенням Порядку № 1081.

Заявник вважає, що не вжиття заходів забезпечення позову, може призвести до тяжких наслідків для приватного підприємства «Інтертранс-Партнер», оскільки відновити господарську діяльність на зазначеному маршруті буде вкрай складно з огляду на передачу цього маршруту іншому перевізнику. Окрім цього заявник вже на протязі багатьох років обслуговує зазначені маршрути таким чином, укладання договору про організацію перевезень з ДП «ЧАРЗ-АВТО» на приміських автобусних маршрутах загального користування № 115 та № 130 позбавить можливості виплачувати заробітну плату водіям, які перебувають в штаті підприємства та повинні забезпечувати перевезення пасажирів на зазначених маршрутах, водночас позбавляє можливості сплати податків, зборів та обов`язкових платежів до бюджету. У разі, якщо договори про перевезення пасажирів будуть укладені з ДП «ЧАРЗ-АВТО», то відповідно навіть якщо позовні вимоги щодо скасування результатів конкурсу будуть скасовані судом, то необхідно буде ініціювати новий судовий процес, щодо визнання недійсними договорів з перевезень, що укладені за протиправним рішенням конкурсного комітету, тож невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити виконання рішення суду або навіть унеможливити його, адже договори, станом на момент ухвалення рішення судом будуть вже укладені.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Заявник подав заяву про забезпечення позову до відкриття провадження у справі.

Інститут забезпечення адміністративного позову регламентовано статями 150, 151 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), які закріплюють підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також способи забезпечення позову в адміністративному процесі.

Згідно ч. 1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частина 2 вказаної статті передбачає, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

За правовою позицією, викладеною у Рішенні Конституційного Суду України від 31 травня 2011 року № 4-рп/2011 у справі за конституційним зверненням громадянки ОСОБА_1 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 376 у взаємозв`язку зі статтями 151, 152, 153 Цивільного процесуального кодексу України, з метою гарантування виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог у процесуальних законах України передбачено інститут забезпечення позову (абзац п`ятий пункту 4 мотивувальної частини).

За змістом вказаних приписів забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті визначених законом заходів з метою створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Підстави забезпечення позову є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

При цьому, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.

У той же час, співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу, дотримання дозволеного законодавством способу забезпечення позову.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 826/8556/17, від 25.04.2019 у справі № 826/10936/18, від 07.04.2020 у справі № 826/13413/18.

Як вбачається з матеріалів заяви, між приватним підприємством «Інтертранс-Партнер» та Черкаською районною державною адміністрацією було укладено договори від 04.10.2013 № 55 з перевезення пасажирів на приміському автобусному маршруті загального користування № 130 «м. Черкаси - с. Мошни», який не виходить за межі території району, терміном на 5 років та № 56 з перевезення пасажирів на приміському автобусному маршруті загального користування № 115 «Геронимівка - Червона Слобода», який не виходить за межі території району, терміном на 5 років. Надалі дію цих Договорів було продовжено, шляхом укладання додаткових угод про продовження дії Договорів з перевезення пасажирів від 04.10.2013 № 55 та № 56, до 16.09.2023.

Відповідно до змін, що були внесені до Порядку № 1081, у зв`язку з оголошенням воєнного стану на території України, вбачається, що дія договору з перевезень може бути продовжена з перевізником за взаємною згодою, при цьому дана норма не встановлює обмежень щодо перевізників, якими вже було попередньо продовжено дію договору та які до цього здійснювали обслуговування певного маршруту. Таким чином зі сторони приватного підприємства «Інтертранс-Партнер» були дотримані вимоги Порядку № 1081, щодо продовження дії договору, всупереч зазначеному Черкаська військова обласна адміністрація проігнорувала вимоги чинного законодавства України.

16 серпня 2023 року у газеті «Нова молодь Черкащини» № 32-33 було опубліковано оголошення про проведення конкурсу з визначення пасажирських перевізників автомобільним транспортом загального користування на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, що проходять територією двох або більше територіальних громад та не виходять за межі Черкаської області.

З метою участі в конкурсі з перевезення пасажирів автомобільним транспортом за об`єктом конкурсу № 24 - автобусний маршрут загального користування № 115 «Геронимівка-Червона Слобода» та № 130 «Черкаси - Мошни», приватне підприємство «Інтертранс-Партнер» подало заяву на участь у конкурсі з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування з переліком документів, що визначені ст. 46 Закону № 2344-ІІІ та п. 29 Порядку № 1081.

За результатами засідання конкурсного комітету переможцем по об`єкту № 24 визнано ДП «ЧАРЗ-АВТО» та рекомендовано укласти договір з перевезення пасажирів. Приватне підприємство «Інтертранс-Партнер» не погоджується з вказаним рішенням конкурсного комітету Черкаської обласної військової адміністрації, вважає його протиправним, необґрунтованим та прийнятим з порушенням Порядку № 1081.

Судом встановлено, що заявляючи клопотання про забезпечення адміністративного позову, приватне підприємство «Інтертранс-Партнер» посилається на те, що рішення конкурсного комітету Черкаської обласної військової адміністрації є протиправним, необґрунтованим та прийнятим з порушенням Порядку № 1081, який передбачає, що у зв`язку з оголошенням воєнного стану на території України, вбачається, що дія договору з перевезень може бути продовжена з перевізником за взаємною згодою, при цьому дана норма не встановлює обмежень щодо перевізників, якими вже було попередньо продовжено дію договору та які до цього здійснювали обслуговування певного маршруту.

Проте, суд звертає увагу, що очевидна протиправність дій та рішення суб`єкта владних повноважень це вчинення ним таких дій (прийняття рішення), які взагалі не передбачені законодавством України, або вчинення дій суб`єктами, які не наділені компетенцією у відповідній сфері.

Заявником оскаржуються рішення відповідача, прийняття яких належить до повноважень саме Черкаської обласної військової адміністрації, у зв`язку з чим очевидна протиправність саме оскаржуваних дій та рішень суб`єкта владних повноважень (Черкаської обласної військової адміністрації) та їх наслідків має бути встановлена під час розгляду справи по суті.

Заявник також звертає увагу, що прийняття конкурсним комітетом протиправного рішення в частині визнання переможцем конкурсу ДП «ЧАРЗ-АВТО» та не вжиття заходів забезпечення позову, може призвести до тяжких наслідків для приватного підприємства «Інтертранс-Партнер», оскільки відновити господарську діяльність на зазначеному маршруті буде вкрай складно з огляду на передачу цього маршруту іншому перевізнику. Також це позбавить можливості сплати податків, зборів, обов`язкових платежів до бюджету та виплачувати заробітну плату водіям, які перебувають в штаті підприємства.

Проте, згідно з ст. 1 Закону України Про підприємництво від 07 лютого 1991 року № 698-XII підприємництво - це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством.

Таким чином, підприємницька діяльність здійснюється на власний ризик підприємця. Отже, підприємство приймає на себе будь-які наслідки підприємницької діяльності як позитивні так і негативні. Перекладання відповідальності за ведення власної діяльності та інших суб`єктів є недопустимим.

Проте, заборона укладати на час вирішення справи в суді Черкаській обласній військовій адміністрації договори з перевезення пасажирів на приміському автобусному маршруті і загального користування № 115 «Геронимівка - Червона Слобода» та № 130 «м. Черкаси - с. Мошни», які не виходить за межі території району, з ДП «ЧАРЗ-АВТО», впливає на порушення інтересів територіальної громади м. Черкаси та Черкаської області, а саме - для забезпечення безперебійного проїзду жителів міста Черкаси та Черкаської області, оскільки зупинивши дію протоколу конкурсного комітету Черкаської обласної військової адміністрації, взагалі зупиниться перевезення пасажирів на вказаних маршрутах.

Таким чином, суд вважає, що такі заходи забезпечення позову, як заборона Черкаській обласній військовій адміністрації укладати договір з перевезення пасажирів на приміському автобусному маршруті і загального користування № 115 «Геронимівка - Червона Слобода» та № 130 «м. Черкаси - с. Мошни», які не виходить за межі території району, з ДП «ЧАРЗ-АВТО», не є адекватними предмету позову, оскільки стосуються необмеженого кола осіб.

Суд звертає увагу, що при вчиненні дій з метою проведення конкурсних процедур, вжиття заходів забезпечення позову, які б перешкоджали таким діям суперечить частині 6 ст. 151 КАС України, якою передбачено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

Подібна правова позиція викладена у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.03.2023 в адміністративній справі № 580/6360/22.

За правилами частини 1 статті 77 КАС України тягар доведення необхідності вжиття заходів забезпечення позову з наданням відповідних доказів покладається саме на заявника, який ініціює таке клопотання.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність мотивів та підстав, передбачених ст. 150 КАС України, які є обов`язковими для постановлення ухвали про забезпечення позову, оскільки в матеріалах відсутні докази того, що невжиття заходів забезпечення позову будь-яким чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду чи порушує права та інтереси заявника.

Отже, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви приватного підприємства «Інтертранс-Партнер» про забезпечення позову.

Керуючись ст. 77, 78, 90, 150-154, 241, 243, 248, 256, 294, 295 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ