Справа № 716/1430/23
Суддя: Танасійчук Н. М.
Дата ухвалення: 2023-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 716/1430/23
Провадження № 2-а/727/88/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2023 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді: Танасійчук Н.М.

за участю секретаря: Дячук І.М.

представника позивача Данищука В.В.

представника відповідача Верешко І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області, поліцейського офіцера громади Павлика Андрія Андрійовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду, у якому просить скасувати постанову серії БАВ № 158739 від 02.08.2023 р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, що зафіксоване не в автоматичному режимі (далі Постанова), винесену інспектором ПОГ СВГ ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області Павликом Андрієм Андрійовичем (далі Інспектор), якою до нього було застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та справу про адміністративне правопорушення закрити.

Позов обґрунтований тим, що Постанова є безпідставною та незаконною, оскільки ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, не порушував пункту 8.4 Б Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (далі ПДР), вказують, що працівником поліції не вірно кваліфіковане правопорушення, зазначають якщо водій вчинив порушення правил проїзду залізничного переїзду та його дії повинні були кваліфікуватися за ч.1 ст.123 КУпАП.

28.09.2023 року відповідач надіслав до суду відзив на позовну заяву , в якій заперечує доводи позивача щодо неправомірності оскаржуваної постанови та додає до відзиву диск з записом з камер нагрудного відереєстратора.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити та скасувати незаконну постанову.

Представник відповідача у судовому засіданні, просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що Постанова є законною. Вказував , що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, допустив порушення пункту 8.4 Б ПДР, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського та портативного реєстратора службового автомобіля.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони справи, переглянувши відеозапис, який надано відповідачем, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до оскаржуваної постанови ОСОБА_1 , керуючи 02.08.2023 р о 09:42 транспортним засобом «Рено Кенго», реєстраційним номер НОМЕР_1 , на 457 км. автошляху НОМЕР_2 , проігнорував вимоги дорожнього знаку 2.2 "Проїзд без зупинки заборонено".

Цією ж Постановою до ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.

Також у Постанові вказано, що до неї додається відеозапис з відео реєстратора та нагрудної камери.

Ці відеозаписи міститься на DVD-диску, доданому Головним управлінням Національної поліції в Чернівецькій області до відзиву, з них вбачається, що ОСОБА_1 , керуючи 02.08.2023 р о 09:42 транспортним засобом «Рено Кенго», реєстраційним номер НОМЕР_1 , на 457 км. автошляху НОМЕР_2 , не здійснив зупинку перед знаком 2.2 "Проїзд без зупинки заборонено".

Крім того, як вбачається з дослідженого судом відеозапису водій ОСОБА_1 під час спілкування з поліцейським зазначає, що водій автобуса також порушив вимоги дорожнього знаку 2.2 "Проїзд без зупинки заборонено" та запитує чому водія автобуса поліцейські також до відповідальності не притягують . Цим самим водій ОСОБА_1 підтверджує, що не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2 ПДР України.

Згідно з підпунктом "б" пункту 8.4 ПДР дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи: знаки пріоритету. Встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги.

Розділом "33. Дорожні знаки" ПДР передбачено, що дорожній знак 2.2 "Проїзд без зупинки заборонено" є знаком пріоритету, на місці його встановлення забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а у разі, коли вона відсутня, перед знаком.

Таким чином ОСОБА_1 , керуючи 02.08.2023 р о 09:42 транспортним засобом Рено Кенго», реєстраційним номер НОМЕР_1 , на 457 км. автошляху М19, повинен був здійснити зупинку перед дорожнім знаком 2.2 "Проїзд без зупинки заборонено".

Частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 , керуючи 02.08.2023 р о 09:42 транспортним засобом Рено Кенго», реєстраційним номер НОМЕР_1 , на 457 км. автошляху НОМЕР_2 , проігнорував вимоги дорожнього знаку 2.2 "Проїзд без зупинки заборонено", чим порушив пункт 8.4 Б ПДР, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином на ОСОБА_1 правомірно накладено стягнення, передбачене частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено штраф в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн.

Посилання позивача на те, що відповідачем було неправильно кваліфіковано виявлене правопорушення, що потягло за собою протиправне притягнення його до відповідальності за правопорушення, якого він не вчиняв, не знаходить свого відображення, а суд вбачає порушення саме ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема порушення вимог дорожніх знаків.

Так, досліджений в судовому засіданні відеозапис, повністю узгоджується з обставинами викладеними в постанові про накладення адміністративного стягнення, оскільки з нього вбачається, що позивач ОСОБА_1 , керуючи 02.08.2023 р о 09:42 транспортним засобом Рено Кенго», реєстраційним номер НОМЕР_1 , на 457 км. автошляху М19, проігнорував вимоги дорожнього знаку 2.2 "Проїзд без зупинки заборонено", чим порушив пункт 8.4 Б ПДР.

Відповідно до статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною першою статті 40 Закону України "Про Національну поліцію" поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення:

1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень;

2) технічні прилади та технічні засоби з виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз;

3) безпілотні літальні апарати та спеціальні технічні засоби протидії їх застосуванню;

4) спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння;

5) спеціалізоване програмне забезпечення для здійснення аналітичної обробки фото- і відеоінформації, у тому числі для встановлення осіб та номерних знаків транспортних засобів.

Тобто докази, а саме відеозаписи, були одержані працівником (працівниками) поліції у передбаченому частиною першою статті 40 Закону України "Про Національну поліцію" порядку, а тому вони є допустимими.

Частиною першої статті 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:

1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення;

2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд;

3) скасовує постанову і закриває справу;

4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Виходячи з наведеного та зважаючи на встановлені вище обставини, суд вважає, що Постанова підлягає залишенню без змін, а позовна заява без задоволення.

Керуючись статтями 122, 251, 288, 289 та 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 242 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області про скасування постанови серії БАВ № 158739 від 02.08.2023 р. про накладення адміністративного стягнення , відмовити .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів.

Суддя Танасійчук Н.М.