Справа № 280/5472/22
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2023-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 вересня 2023 року м. Дніпросправа № 280/5472/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Чепурнова Д.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 квітня 2023 року

у адміністративній справі № 280/5472/22 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 19 квітня 2023 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 , визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди з розрахунку 100000 грн на місяць пропорційно часу участі у заходах, визначених постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168 за період з 21.06.2022 по 18.08.2022, та зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди, визначеної постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168 за період з 21.06.2022 по 18.08.2022, з розрахунку пропорційно на місяць 100000 грн, з урахуванням попередньо виплачених сум додаткової винагороди за цей період. Одночасно судом відмовлено у задоволені решти позовних вимог ОСОБА_1 , також як і відмовлено у стягненні на його користь витрат на правову допомогу у розмірі 18000 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 .

Зазначене рішення суду першої інстанції в частині задоволення вимог позивача оскаржено в апеляційному порядку відповідачем по справі з підстав неповного з`ясування усіх обставин, що мають значення для вирішення справи та порушення норм матеріального і процесуального права, що на переконання апелянта призвело до неправильного вирішення справи по суті, у зв`язку з чим просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити інше рішення про відмову у задоволені вимог позивача у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на безпідставне не врахування судом вимог п.3 та п.6 Окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 р. № 912/з/29 відповідно яких документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі чітко визначених документів (бойового наказу (бойового розпорядження), Журналу бойових дій, та рапорту командира підрозділу про участь кожного військовослужбовця у бойових діях, у виконанні бойових завдань, а накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів. Враховуючи вище зазначені норми у разі залучення військовослужбовця на підставі відповідних рапортів про участь кожного військовослужбовця у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, що підтверджуються записами в журналі бойових дій та/або виконувались на підставі відповідних бойових наказів (розпоряджень), видавались накази командира військової частини НОМЕР_1 , які були підставою для нарахування та виплати додаткової винагороди.

Як зазначає апелянт, за червень, липень та серпень 2022 року у рапортах командирів підрозділів на виплату додаткової винагороди, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» не зазначено позивача, який з 21.06.2022 року був звільнений з посади та перебував у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_2 і утримувався у списках частини, де останній проходив службу, що в свою чергу унеможливлює документальне підтвердження про участь у бойових діях або у виконанні бойових завдань на що відповідач наголошував у своїх запереченнях. На виконання наказів командира військової частини НОМЕР_1 від 05.07.2022 № 49, від 04.08.2022 р. № 76 та від 04.09.2022 р. № 92 здійснювалися виплати додаткової винагороди. При цьому, позивачем не оскаржував видані вищезазначені накази командира військової частини НОМЕР_1 на підставі яких здійснювалися нарахування та виплати додаткової винагороди військовослужбовцям на підставі рапортів командирів підрозділів, а позовні вимоги пред`явлені до організації з юридичною адресою, яка не відповідає дійсності, тому на думку апелянта не повинні підлягати розгляду.

Заслухавши доповідь головуючого судді у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні в матеріалах адміністративної справи письмові докази, а також дослідивши висновки суду першої інстанції інстанції на предмет їх відповідності фактичним обставинам і наданим учасниками по справі доказам, а також їх відповідності нормам матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача та для скасування рішення суду першої інстанції виходячи з нижченаведеного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного перегляду судового рішення першої інстанції, ОСОБА_1 проходив дійсну військову службу у військовій частині НОМЕР_1 до 24.08.2022 маючи військове звання головний сержант. У зв`язку з тривалим лікуванням та отриманням рішення ВЛК від 17.06.2022 №1377 яким позивача визнано обмежено придатним до військової служби (а.с. 31), а на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 18.06.2022 р. № 44-РС по особовому складу (а.с.33) та наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 21.06.2022 р №84 по стройовій частині (а.с.34), головного сержанта ОСОБА_1 увільнено від посади та зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 та утримувати у списках особового складу підрозділу військової частини НОМЕР_1 .

Згідно долученої до матеріалів справи копії бойового розпорядження №88ДСК від 17.07.2022 вбачається, що позивач був включений до складу зведеного взводу (а.с.177-178), а згідно наказу військової частини НОМЕР_1 № 148 від 24.08.2022 року (а.с.35-36) головного сержанта ОСОБА_1 , колишнього головного сержанта військової части НОМЕР_1 , відповідно до пунктів 82,117 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 18.08.2022 року № 97-РС, призначеного на посаду командира взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_4 , ВОС 78147А: виключено з 24.08.2022 зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та усіх видів забезпечення, та видано продовольчий атестат, а також вирішити виплату: премії за особистий внесок у загальні результати служби у розмірі 149 відсотків від посадового окладу за період з 01 по 20 серпня 2022, передбачену наказом МОУ від 07.06.2018 року № 260; надбавки за особливі проходження військової служби у розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням за період з 01 по 20 серпня 2022, передбачену постановою КМУ від 30.08.2018 року № 704; та додаткову грошову винагороду на період дії воєнного стану (30000 грн.) пропорційно з розрахунку на місяць за період з 01. По 24 серпня 2022 року згідно постанови КМУ від 28.02.2022 року № 168 та на підставі окремого доручення МО України від 23.06.2022 № 912/з/29.

Звернення позивача до суду з позовом у цій справі було обумовлено тим, що на переконання ОСОБА_1 йому протиправно не було нараховано та не виплачено додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 в сумі 100000,00 грн щомісячно за період з 21.06.2022 по 18.08.2022.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд першої інстанції виходив з положень: ч.2 ст.19 Конституції України та ч.2 ст.2 КАСУ; Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 яким у зв`язку з військовою агресією держави-терориста російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України та відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" було постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого продовжувався Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022 та № 757/2022 від 07.11.2022; а також з положень прийнятої на виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» № 168 28.02.2022 (далі - постанова №168), яка у спірному періоді мала декілька редакцій, щодо предмету спору.

Так, судом першої інстанції обґрунтовано акцентовано увагу на тому, що відповідно п.1 Постанови №168 як у редакції від 02.04.2022, у редакції від 08.07.2022 так і у від 19.07.2022 передбачалося, що виплата додаткової винагороди в розмірі 30 000 гривень щомісячно і збільшеного розміру додаткової винагороди до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах для тих військовослужбовців, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів - здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

За наведених обставин на думку суду, перебування позивача у період часу з 21.06.2022 по 17.07.2022 у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_2 (територіально згідно усного наказу командира військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 , що не спростовано відповідачем) та у період часу з 18.07.2022 по 18.08.2022 згідно бойового розпорядження №88 ДСК від 17.07.2022 у складі зведеного взводу - підпадає під наведене у постанові №168 визначення участі у таких діях та заходах для тих військовослужбовців, які … "...або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів ...", і протилежного відповідачем у даній справі не доведено.

У зв`язку з вищевикладеним, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивач має право на отримання спірної додаткової винагороди за період з 21.06.2022 по 18.08.2022 з розрахунку 100000 грн, визначеного Постановою №168, на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

З метою відновлення порушеного права позивача на отримання належного розміру додаткової винагороди, суд першої інстанції правильно визначився за потрібне визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди з розрахунку 100000 грн на місяць пропорційно часу участі у заходах, визначених постановою № 168 за період з 21.06.2022 по 18.08.2022 та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу додаткової винагороди, визначеної постановою № 168 за період з 21.06.2022 по 18.08.2022 з розрахунку пропорційно на місяць 100000 грн, з урахуванням попередньо виплачених сум додаткової винагороди за цей період.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши усі фактичні обставини справи, об`єктивну оцінку судом першої інстанції наявних в матеріалах справи доказів, що мають юридичне значення, а також враховуючи основні засади адміністративного судочинства та вимоги законодавства України, яким врегульовано спірні правовідносини, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції у цій справи прийнято законне та обґрунтоване рішення по суті спору, і висновки суду першої інстанції не спростовано доводами апеляційної скарги відповідача, а тому апеляційний суд визнає за необхідне відмовити у задоволені апеляційної скарги відповідача та залишити без змін рішення суду першої інстанції

Керуючись ст.ст. 242, 315, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя С.М. Іванов

суддя Д.В. Чепурнов