Справа № 140/20076/23
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2023-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

02 жовтня 2023 року ЛуцькСправа № 140/20076/23
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Смокович В.І., розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , третя особа: Генеральний штаб Збройних сил України про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправними та скасування висновків службового розслідування, акту службового розслідування, визнання протиправним та скасування наказів та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду із позовом до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , третя особа: Генеральний штаб Збройних сил України про визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_2 яка полягає у невиконанні вимог п. 2 розділу 3 Інструкції Про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у збройних силах України, затвердженої наказом про розслідування наказу міністерства оборони України від 27.10.1991 № 332, а саме в неповідомленні про груповий нещасний випадок, нещасний випадок зі смертельним наслідком, нещасний випадок, що спричинив тяжкі травми, шляхом складання та направлення письмового повідомлення за формою НВ-1 безпосередньому командиру (начальнику) за підпорядкованістю; до Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері за місцем, де стався нещасний випадок, зникнення або смерть; до Військової служби правопорядку у Збройних Силах України; до відповідного військового органу нагляду чи контролю у сфері, з якою пов`язаний нещасний випадок;

визнання протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо створення комісії (призначення членів комісії) та доручення провести службове розслідування нещасного випадку;

визнати протиправним та скасувати висновки службового розслідування викладені в акті службового розслідування від 29.05.2023, наказі командира військової частини НОМЕР_1 від 30.05.2023 № 30 од, наказі командира військової частини НОМЕР_1 від 30.05.2023 № 31 од;

визнати протиправним та скасувати акт службового розслідування від 29.05.2023;

визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 10.03.2023 № 152агд.;

визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 28.03.2023 № 190агд.;

визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 09.05.2023 № 233агд.;

визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 11.03.2023 № 161агд.;

визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 30.05.2023 № 30 од.;

визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 30.05.2023 № 31од.;

визнати протиправним та скасувати висновок службового розслідування та наказ командира військової частини НОМЕР_2 відповідно до яких позивача притягнуто до матеріальної відповідальності та утримується частина грошового забезпечення;

визнати випадок - наїзд на міну, вибух підрив автомобіля УАЗ-3909 днз НОМЕР_3 під керуванням позивача - ОСОБА_1 , що ставня 10.03.2023 р., в результаті якого загинули: солдат ОСОБА_2 , старший сержант ОСОБА_3 , були травмовані: солдат ОСОБА_4 та позивач ОСОБА_1 груповим нещасним випадком, нещасним випадок зі смертельним наслідком, нещасний випадок, що спричинив тяжкі травми та таким, що відбувся під час виконання обов`язків військової служби;

зобов`язати відповідачів, за фактом події (нещасного випадку, що стався під час виконання обов`язків військової служби) скласти акт за формою НВ-3;

зобов`язати відповідачів зареєструвати цей випадок в журналі реєстрації потерпілих від нещасних випадків;

зобов`язати військову частину НОМЕР_2 повідомити належним чином про груповий нещасний випадок, нещасний випадок зі смертельним наслідком, нещасний випадок, що спричинив тяжкі травми що відбувся під час виконання обов`язків військової служби безпосередньому командиру (начальнику) за підпорядкованістю; до Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері за місцем, де стався нещасний випадок, зникнення або смерть; до Військової служби правопорядку у Збройних Силах України; до відповідного військового органу нагляду чи контролю у сфері, з якою пов`язаний нещасний випадок, шляхом складання та направлення письмового повідомлення за формою НВ-1;

визнати протиправними та скасувати висновки службового розслідування та наказу командира військової частини НОМЕР_2 на підставі яких позивача притягнуто до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану Державі та на підставі яких з грошового (матеріального/фінансового) забезпечення позивача утримуються кошти.

На адресу суду 11 вересня 2023 року від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом зупинення будь-яких стягнень із заробітної плати (грошового забезпечення) позивача - ОСОБА_1 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 06.07.2023 № 69-од «Про результати службового розслідування по факту втрати (знищення) підривом автомобіля УАЗ-3909 з державним номером НОМЕР_3 » до набрання законної сили рішенням суду, яке буде прийняте у цій справі.

В обґрунтування необхідності вжиття заходу забезпечення позову представник позивача зазначає, що однією з вимог прохальної частини позовної заяви є визнання протиправним та скасування висновку службового розслідування та наказу командира військової частини НОМЕР_2 на підставі яких позивача притягнуто до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану Державі та на підставі яких з грошового (матеріального/фінансового) забезпечення ОСОБА_1 утримуються кошти.

Із наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 06.07.2023 № 69-од вбачається, що позивача визнано винним у пошкодженні (знищенні) майна, притягнуто до матеріальної відповідальності та з його місячного грошового забезпечення утримується 20 % до повного погашення вартості пошкодженого (знищеного) майна.

Не дивлячись на те, що вказаний наказ оскаржений у судовому порядку, остаточне рішення не прийнято, судовий розгляд триває та із заробітної плати (грошового забезпечення) позивача вже проводиться стягнення на підставі вказаного наказу примусово стягується 20 % грошового утримання позивача. Оскаржуваний наказ вже виконується. Є острах того, що до прийняття остаточного рішення по справі оскаржуваний наказ буде виконаний повністю, тобто з заробітної плати (грошового утримання) позивача буде стягнуто повну суму матеріальних збитків, що у разі задоволення позовної вимоги в цій частині унеможливить виконання судового рішення, у зв`язку з чим є необхідність у зупинці виконання оскаржу вального наказу, у зупинці проведення стягнення з заробітної плати (грошового утримання) позивача, з огляду на що просить задовольнити заяву про забезпечення позову у вказаний спосіб.

Після усунення недоліків позовної заяви на виконання ухвали від 24.07.2023 (арк. спр. 46), ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 11.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) (арк. спр. 68).

Відповідно до частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відтак, розгляд заяви про забезпечення позову розглянуто судом без повідомлення учасників справи у перший день після закінчення основної щорічної відпустки судді.

Суд, аналізуючи заяву про забезпечення позову, доходить висновку, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Інститут забезпечення адміністративного позову регламентовано статтями 150 - 151 КАС України, які закріплюють підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також види забезпечення позову в адміністративному процесі. Наявність такого інституту є однією з гарантій виконання рішення адміністративного суду і спрямовані на забезпечення принципу обов`язковості судових рішень.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Відповідно до частини другої статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначенні цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Тобто інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

Згідно з частиною першою статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Таким чином, законодавством встановлено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу, дотримання дозволеного законодавством способу забезпечення позову.

При цьому, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

Зазначені висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 20 травня 2021 року у справі №640/29749/20.

Як вбачається зі змісту заяви про забезпечення позову, представник позивача вважає за необхідне вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення з грошового забезпечення позивача, яке проводиться відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 69-од від 06.07.2023.

Проте, представником позивача не наведено жодних істотних обставин та належних доказів, які б вказували на наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у адміністративній справі, а також того, що без вжиття заходів забезпечення позову стане неможливим захист цих прав свобод та інтересів або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Посилання заявника на ймовірну загрозу унеможливлення виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог не може бути підставою для забезпечення позову, оскільки, у разі вирішення спору на користь позивача по суті, застосовуються відповідні правові механізми, спрямовані на відновлення попереднього становища та виконання вимог законодавства.

Поряд з цим, ознаки протиправності оскаржуваного наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 69-од від 06.07.2023, відповідно до якого проводиться стягнення з грошового забезпечення позивача не є очевидними, а фактичні обставини справи підлягають встановленню та доведенню на підставі відповідних доказів та аналізу норм права, які регулюють спірні правовідносини, під час розгляду справи по суті.

Враховуючи зазначене, виходячи зі змісту поданої заяви та доводів наведених представником позивачів на її обґрунтування, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 150-154, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , третя особа: Генеральний штаб Збройних сил України про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправними та скасування висновків службового розслідування, акту службового розслідування, визнання протиправним та скасування наказів та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя В.І. Смокович