Справа № 120/3973/23
Суддя: Віятик Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

03 жовтня 2023 р. Справа № 120/3973/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Віятик Наталії Володимирівни, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ФОП ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ФОП ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення.

Позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій Головного управління ДПС у Вінницькій області від 02.03.2023 №2285/02-32-09-04/ НОМЕР_1 .

Позов обґрунтовано тим, що посадовими особами ГУ ДПС у Вінницькій області на підставі доповідної записки управління контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС у Вінницькій області №226/02-32-09-04 від 08.08.2023 проведено фактичну перевірку суб`єкта господарювання ФОП ОСОБА_1 за результатами якої складено акт від 10.02.2023 та встановлено факт реалізації алкогольних напоїв без марок акцизного податку внаслідок чого відповідачем прийнято рішення від 02.03.2023 №2285/02-32-09-04/ НОМЕР_1 про застосування фінансової санкції у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн за реалізацію алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка.

Позивач не погоджується із прийнятим відповідачем рішенням, оскільки вважає, що контролюючому органу під час проведення перевірки необхідно встановити факт наявності у суб`єкта господарювання у продажу алкогольних напоїв, факт відсутності марок акцизного податку встановленого зразка на даному алкогольному напої або наявність на алкогольному напої підробленої марки акцизного податку, здійснити купівлю алкогольного напою, отримати розрахунковий документ, здійснити фото та/або відеофіксацію цих обставин, отримати пояснення від продавця та суб`єкта господарювання.

На думку позивача, сам лише факт реалізації алкогольних напоїв з однаковими реквізитами марок акцизного податку, які зазначені у розрахункових документах, може лише слугувати підставою вважати, що здійснена реалізація алкогольних напоїв з підробленими марками акцизного податку, з марками акцизного податку, що марковані з відхиленням вимог Положення №1251 чи такими, що взагалі немарковані та слугувати підставою для проведення перевірки позивача з боку відповідача.

Позивач не погоджується з результатами фактичної перевірки, вважає протиправним рішення про застосування фінансових санкцій від 02.03.2023 №2285/02-32-09-04/ НОМЕР_1 та таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 13.04.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадження) відповідно до ст. 262 КАС України.

03.05.2023 Головне управління ДПС у Вінницькій області надало відзив на позовну заяву, у якому заперечує проти задоволення позову. Свою позицію обґрунтовує тим, що твердження позивача, відповідно до якого посадові особи контролюючого органу під час фактичної перевірки не мають права перевіряти фінансово-господарську діяльність за минулий період та досліджувати факт передачі товару за минулий період, оскільки ці питання досліджуються в порядку документальної перевірки є передчасним та безпідставним. Зазначає, що Податковий кодекс України не містить темпоральних (часових) обмежень чи заборон щодо визначення періоду діяльності суб`єкта господарювання, який охоплюється предметом фактичної перевірки. Тому, оскільки перевіркою встановлено факт реалізації алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразку, то відповідач вважає, що ним правомірно прийнято рішення про застосування фінансових санкцій відповідно до ст. 17 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

Також щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу ГУ ДПС у Вінницькій області заперечило, зазначивши, що склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, відноситься до предмета доказування у справі, на підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги. Документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги.

07.06.2023 представник позивача адвокат Браславець Я.Ю. подав письмові пояснення, у яких зазначає, що склад правопорушення, за яке вищенаведеною нормою абзацу 20 частини другої статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» передбачена відповідальність, утворює факт зберігання, транспортування чи реалізації алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку. Так, відповідач, притягуючи позивача до відповідальності зазначає, що позивачем через РРО проводилась реалізація алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка, а саме: відповідно до даних Системи обліку даних реєстратора розрахункових операцій виявлено факти зазначення у системі обліку однієї марки акцизного податку по декілька разів. Зазначені висновки податковим органом зроблені виключно на підставі даних СОД РРО. Однак, у цьому випадку відповідачем не встановлено жодного факту, до матеріалів перевірки та судової справи не надано будь-яких доказів наявності у позивача у магазині алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка, виявлених під час проведення фактичної перевірки. Також, не було додано будь-яких доказів виявлення факту маркування алкогольних напоїв марками акцизного податку з ознаками підробки.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Наказом Головного управління ДПС у Вінницькій області від 09.02.2023 №354к призначено проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 за адресою місця здійснення господарської діяльності: АДРЕСА_1 , з 10.02.2023, терміном 10 діб, з 01.01.2022.

Відповідно до наказу та направлень від 09.02.2023 №578, 05.02. №579 службові особи відповідача здійснили фактичну перевірку діяльності позивача, за результатами якої складено акт від 13.02.2023 №1661/02-32-09-04/ НОМЕР_1 .

Під час проведення перевірки, встановлено факт реалізації алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразку.

Згідно бази даних СОДРРО (почекова інформація) здійснено аналіз та співставлення інформації щодо відображення у фіскальних касових чеках цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер) встановлено систематичну реалізацію алкогольних напоїв з однаковими реквізитами марок акцизного податку, які зазначені у розрахункових документах а саме:

- МАП АВ ЛГП серія АСОТ №/12, 5,078 грн. виданої ТзОВ "ГЛОБАЛ СПІРІТС ГРУП" у період з 16.01.2022 по 29.01.2022 згідно фіскальних чеків здійснено реалізацію алкогольних напоїв в асортименті на загальну вартість 230 грн., фіскальний номер від 16.01.2022 №2656 до 29.01.2022 №3061. Фактично у вищевказаний період марку акцизного податку було зазначено 10 разів;

- МАП АВ ЛГП серія ADBD №/12, 12,696 грн. виданої ТзОВ "ГЛОБАЛ СПІРІТС ГРУП" у період з 23.01.2022 по 22.02.2022 згідно фіскальних чеків здійснено реалізацію алкогольних напоїв в асортименті на загальну вартість 800 грн., фіскальний номер від 23.01.2022 №2881 до 22.02.2022 №3869. Фактично у вищевказаний період марку акцизного податку було зазначено 16 разів;

- МАП АВ ЛГПІ серія ADBN №/11, 12,696 грн. виданої ТзОВ "НАЦІОНАЛЬНА ГОРІЛЧАНА КОМПАНІЯ" у період з 20.01.2022 по 23.02.2022 згідно фіскальних чеків здійснено реалізацію алкогольних напоїв в асортименті на загальну вартість 650 грн., фіскальний номері від 20.01.2022 №2801 до 23.02.2022 №3910. Фактично у вищевказаний період марку акцизного податку було зазначено 13 разів;

- МАП АВ ЛП серія ACZD №/11, 18,79 грн. виданої ТзОВ "ГЛОБАЛ СПІРІТС ГРУП" у період з 19.01.2022 по 10.02.2022 згідно фіскальних чеків здійснено реалізацію алкогольних напоїв в асортименті на загальну вартість 772 грн., фіскальний номер від 19.01.2022 №2757до 10.02.2022 №3465. Фактично у вищевказаний період марку акцизного податку було зазначено 12 разів;

- MAI АВ ЛГП серія AAZZ №/12, 5,078 грн. виданої ПАТ "ЛЮБОТИНСЬКИЙ ЗАВОД "ПРОДТОВАРИ" у період з 21.01.2022 по 13.02.2022 згідно фіскальних чеків здійснено реалізацію алкогольних напоїв в асортименті на загальну вартість 235,5 грн., фіскальний номер від 21.01.2022 №2832 до 13.02.2022 №3557. Фактично у вищевказаний період марку акцизного податку було зазначено 12 разів.

Таким чином, відповідачем встановлено порушення вимог пунктів 226.1, 226.2, 226.3, 226.5, 226.7, 226.9, 226.11 статі 226 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI, абзацу третього частини четвертої статті 11 Закону України від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального»

На підставі Акту перевірки від 13.02.2023 №1661/02-32-09-04/, податковим органом прийнято рішення про застосування фінансових санкцій від 02.03.2023 №2285/02-32-09-04/, яким за порушення порушено ст. 11 Закону України від 12.12.1995 №481/95/ВР, позивачу визначено суму штрафних (фінансових) санкцій на суму 17000 грн.

Позивач, не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, звернувся до суду із позовом про його скасування.

Суд, всебічно та повно встановивши обставини справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України).

Згідно із пп 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичних перевірок контролюючими органами передбачений статтею 80 ПК України.

Згідно із п. 80.1 ст. 80 ПК України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно до пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу (п. 80.5 ст. 80 ПК України).

Пунктом 81.1 ст. 81 ПК України передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: -направлення на проведення такої перевірки; - копії наказу про проведення перевірки; - службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

Отже, фактична перевірка суб`єкта господарювання може бути проведена при дотриманні таких умов як наявність підстав для проведення фактичної перевірки та пред`явлення посадовими особами податкового органу необхідного пакету документів.

Як встановлено судом, у наказі відповідача про проведення фактичної перевірки від 09.02.2023 №354к підставою зазначено підпункт 75.1.3 пункту 75.1 статті 75, підпункт 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, тобто наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Виходячи із змісту наведених вище правових норм в їх сукупності, суд доходить висновку, що не зазначення в наказі на проведення фактичної перевірки, на підставі яких саме відомостей (інформації) відповідач вирішив провести перевірку, не свідчить про незаконність та безпідставність перевірки, оскільки відповідно до пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України в наказі на перевірку достатньо зазначити підставу для проведення перевірки, визначену цим Кодексом.

До того ж діюче законодавство не встановлює вимог щодо змісту та способу зазначення інформації в наказі на проведення фактичної перевірки.

З матеріалів справи вбачається, що фактичною підставою для проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 відповідно до підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України стало отримання інформації про ймовірне порушення позивачем вимог законодавства, що регулює виробництво та обіг алкогольних та тютюнових напоїв, джерелом якої став лист ДПС України від 15.12.2022 №16563/7/99-00-09-02-01-07.

Зазначеним листом повідомлено, що з метою запобігання та виявлення порушень законодавства платниками податків, які здійснюють роздрібну торгівлю алкогольними напоями, ДПС здійснено аналіз та співставлення інформації щодо відображення у фіскальних чеках інформації щодо зазначення номерів та серій марок акцизного податку, яким встановлено, що окремими суб`єктами господарювання, що здійснюють роздрібну торгівлю алкогольними напоями не дотримуються вимоги нормативно-правових актів, які регулюють зазначене питання. Враховуючи викладене вище та у відповідності до вимог Закону України від 19 грудня 1995 року № 481/95-BP «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», (зі змінами), необхідно здійснити заходи щодо проведення фактичних перевірок платників податків, зокрема і ФОП ОСОБА_1 .

Суд зауважує, що внаслідок отримання такої інформації виникає обґрунтована та законодавчо встановлена необхідність для контролюючого органу щодо здійснення належного податкового контролю.

Порядок збору податкової інформації, а також джерела такої інформації встановлені статтею 72 ПК України.

Відповідно до пункту 74.3 статті 74 ПК України, зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової політики.

Виходячи з вищенаведеного, суд не приймає доводи позивача з приводу того, що у відповідача були відсутні правові підстави для здійснення перевірки (податкового контролю) позивача на підставі наказу від 09.02.2023 №354к, в якому відсутні посилання на конкретні фактичні підстави призначення перевірки.

Окрім того, п. 80.7 ст. 80 ПК України встановлено, що фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Згідно наказу, направлень та акту перевірки, фактична перевірка проведена двома особами контролюючого органу у присутності продавця ОСОБА_2 з врученням останній до її проведення наказу, направлення на перевірку та було пред`явлено службове посвідчення, про що свідчить підпис.

Тобто, перед початком перевірки посадовими особами ГУ ДПС у Вінницькій області пред`явлені документи, визначені п. 81.1 ст. 81 ПК України, продавцю ОСОБА_2 . Також, продавцю вручено направлення на перевірку №579 від 05.02.2023 та №578 від 09.02.2023, про що свідчить відповідна відмітка на направленнях на перевірку.

Також, посадові особи відповідача були допущені до проведення перевірки.

При цьому, якщо платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом не допуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до податкової перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі №804/1113/16 від 13.03.2018, по справі №807/2062/17 від 21.02.2019.

Згідно з частиною п`ятою статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних відносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Щодо встановлених порушень та прийнятого на їх підставі рішення про застосування фінансових санкцій від 02.03.2023 №2285/02-32-09-04/, суд зазначає наступне.

Правовідносини, що визначають основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального на території України, врегульовані Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 № 481/95-ВР (далі - Закон України №481/95-ВР).

Так, згідно зі ст. 1 Закону №481/95-BP, роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання (у тому числі іноземних суб`єктах господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) громадського харчування.

Відповідно до абзацу 3 частини 4 статті 11 Закону №481/95-BP, алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного збору в порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до пп. 14.1.107 п. 14.1 ст. 14 ПК України, марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.

Маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів - наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою чи пачку (упаковку) тютюнового виробу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку (пп. 14.1.109 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Згідно з п. 226.1 ст. 226 ПК України, у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов`язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

Наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів (пункт 226.2 статті 226 ПК України).

Виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюються відповідно до положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України (пункт 226.3 статті 226 ПК України).

Підпунктом 222.1.2 пункту 222.1 статті 222 ПК України встановлено, що суми податку з урахуванням мінімального акцизного податкового зобов`язання із сплати акцизного податку на тютюнові вироби та ставок податку, діючих відповідно до норм цього Кодексу, виробниками тютюнових виробів сплачуються до бюджету протягом п`ятнадцяти робочих днів після отримання марок акцизного податку з доплатою (у разі потреби) на день подання податкової декларації. Якщо зазначений строк припадає на день наступного бюджетного року, сума акцизного податку сплачується виробникам тютюнових виробів до закінчення бюджетного року, в якому отримані марки.

Згідно з пунктом 226.9 статті 226 ПК України вважаються такими, що немарковані: алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку; алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; вироблені в Україні алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари; алкогольні напої іноземного виробництва з марками акцизного податку, на яких зазначена сума акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням міцності продукції, місткості тари та розміру ставок акцизного податку, діючих на момент виробництва марки.

Також, згідно із пунктом 20 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 №1251, маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюється виробниками зазначеної продукції.

Вважаються такими, що немарковані, алкогольні напої та тютюнові вироби у випадках, визначених пунктом 226.9 статті 226 Податкового кодексу України, а також алкогольні напої з марками, що мають такі пошкодження: пошкодження, які унеможливлюють встановлення реквізитів, передбачених абзацом сьомим пункту 5 цього Положення; наявність відкритого надриву з краю марки, розмір якого (ширина, довжина) перевищує такі значення: вертикальний надрив - 4 х 10 міліметрів; горизонтальний - 4 х 20 міліметрів; діагональний - 4 х 18 міліметрів (довжина діагонального розриву визначається як прямокутна проекція); пошкодження, внаслідок яких зменшилася довжина марки на 10 чи більше міліметрів або ширина марки - на 5 чи більше міліметрів; відсутність кута марки площею більше ніж 150 кв. міліметрів, довжина меншої сторони якого становить більше ніж 10 міліметрів.

Відповідно до абзацу 15 частини другої статті 17 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірі 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

Тобто, законодавцем визначена міра відповідальності у виді штрафу саме за виробництво, зберігання, транспортування, реалізацію фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів, алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку.

При цьому немаркованими вважаються алкогольні напої, за які не сплачено або сплачено не в належному розмірі акцизний податок, а підставою для притягнення до відповідальності згідно із наведеними положеннями є ухилення від сплати акцизного податку.

Разом з тим, механізм застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону визначає Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 №790 (надалі - Порядок).

Пунктом 5 вказаного Порядку передбачено, що підставами для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб`єкта господарювання, пов`язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Таким чином, суб`єкти підприємницької діяльності, які здійснюють зберігання алкогольних напоїв, повинні додержуватись вимог абзацу 3 частини 4 статті 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», статті 226 ПК України та пункту 20 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 №1251, щодо належного маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Склад правопорушення, за яке статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» передбачена відповідальність, утворює факт зберігання, транспортування чи реалізацію алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку.

Разом з тим, суд звертає увагу, що необхідною передумовою застосування до суб`єкта господарювання рішення про застосування фінансових санкцій є наявність необхідних доказів на підтвердження порушення таким суб`єктом вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Отже, склад правопорушення, за яке вищенаведеною нормою передбачена відповідальність, утворює факт зберігання, транспортування чи реалізації алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку.

Так, податковий орган, притягуючи позивача до відповідальності зазначив, що Згідно бази даних СОДРРО (почекова інформація) здійснено аналіз та співставлення інформації щодо відображення у фіскальних касових чеках цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер) встановлено систематичну реалізацію алкогольних напоїв з однаковими реквізитами марок акцизного податку, які зазначені у розрахункових документах, а саме:

- МАП АВ ЛГП серія АСОТ №/12, 5,078 грн. виданої ТзОВ "ГЛОБАЛ СПІРІТС ГРУП" у період з 16.01.2022 по 29.01.2022 згідно фіскальних чеків здійснено реалізацію алкогольних напоїв в асортименті на загальну вартість 230 грн., фіскальний номер від 16.01.2022 №2656 до 29.01.2022 №3061. Фактично у вищевказаний період марку акцизного податку було зазначено 10 разів;

- МАП АВ ЛГП серія ADBD №/12, 12,696 грн. виданої ТзОВ "ГЛОБАЛ СПІРІТС ГРУП" у період з 23.01.2022 по 22.02.2022 згідно фіскальних чеків здійснено реалізацію алкогольних напоїв в асортименті на загальну вартість 800 грн., фіскальний номер від 23.01.2022 №2881 до 22.02.2022 №3869. Фактично у вищевказаний період марку акцизного податку було зазначено 16 разів;

- МАП АВ ЛГПІ серія ADBN №/11, 12,696 грн. виданої ТзОВ "НАЦІОНАЛЬНА ГОРІЛЧАНА КОМПАНІЯ" у період з 20.01.2022 по 23.02.2022 згідно фіскальних чеків здійснено реалізацію алкогольних напоїв в асортименті на загальну вартість 650 грн., фіскальний номері від 20.01.2022 №2801 до 23.02.2022 №3910. Фактично у вищевказаний період марку акцизного податку було зазначено 13 разів;

- МАП АВ ЛП серія ACZD №/11, 18,79 грн. виданої ТзОВ "ГЛОБАЛ СПІРІТС ГРУП" у період з 19.01.2022 по 10.02.2022 згідно фіскальних чеків здійснено реалізацію алкогольних напоїв в асортименті на загальну вартість 772 грн., фіскальний номер від 19.01.2022 №2757до 10.02.2022 №3465. Фактично у вищевказаний період марку акцизного податку було зазначено 12 разів;

- MAI АВ ЛГП серія AAZZ №/12, 5,078 грн. виданої ПАТ "ЛЮБОТИНСЬКИЙ ЗАВОД "ПРОДТОВАРИ" у період з 21.01.2022 по 13.02.2022 згідно фіскальних чеків здійснено реалізацію алкогольних напоїв в асортименті на загальну вартість 235,5 грн., фіскальний номер від 21.01.2022 №2832 до 13.02.2022 №3557. Фактично у вищевказаний період марку акцизного податку було зазначено 12 разів.

Зазначені висновки податковим органом зроблені виключно на підставі даних системи контролю за обігом алкогольних напоїв (Е-акциз) ІТС «Єдине вікно» по даним електронної звітності» та СОД РРО.

Однак у даному випадку відповідачем до матеріалів справи не надано доказів наявності у позивача у магазині алкогольних напоїв без марок акцизного податку, встановленого зразка, під час проведення фактичної перевірки. Також не було надано доказів виявлення факту маркування алкогольних напоїв марками акцизного податку з ознаками підробки.

Разом з цим, контролюючим органом не надано жодних доказів в підтвердження того, що у ході проведення фактичної перевірки встановлено проведення позивачем реалізації та роздрібної торгівлі алкогольними напоями без марок акцизного податку, встановленого зразка.

Крім того, перевірка чеків реєстратора розрахункових операцій за минулий період часу носить характер документальної перевірки, а не фактичної перевірки, оскільки правопорушення, на яке посилається податковий орган, мало місце 16.01.2022 по 23.02.2022, а фактична перевірка проводилась 10.02.2023, тобто через рік.

Разом з тим, суд зазначає, що це не вплинуло на повноту обчислення та сплату акцизного податку, а також не призвело до спотворення інформації про продаж підакцизних товарів та зарахування акцизного податку до загального фонду відповідних бюджетів. Зазначена обставина підтверджується поданими позивачем деклараціями з акцизного податку за період з 01.01.2022 по 30.04.2022 та платіжними дорученнями про сплату сум акцизного податку з реалізації підакцизних товарів .

Відповідач, як контролюючий орган, за таких обставин обґрунтував оскаржуване рішення про застосування фінансових санкцій виключно наявною податковою інформацією, що і стала підставою для нарахування фінансових санкцій вже за результатами проведеної фактичної перевірки.

Водночас, за висновками Верховного Суду, викладеними 02.04.2020 у постанові Касаційного адміністративного суду №К/9901/25783/19, податкова інформація не визнається належним доказом і сама по собі її наявність не може бути підставою для притягнення платника податків до відповідальності.

Суд наголошує, що факт вчинення правопорушення має підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами і не може ґрунтуватися на припущеннях суб`єкта владних повноважень.

У той же час, для притягнення позивача до відповідальності передбаченої абзацу 15 частини другої статті 17 Закону №265/95-ВР необхідним є встановлення факту реалізації алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, який контролюючим органом під час проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 не встановлено, оскільки в матеріалах справи відсутні докази здійснення позивачем реалізації та роздрібної торгівлі алкогольними напоями без марок акцизного податку встановленого зразка у період здійснення фактичної перевірки.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку, що в межах розгляду даної справи податковим органом не доведено порушення позивачем приписів статті 17 Закону №265/95-ВР, що в свою чергу, підтверджує неправомірність застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) за порушення статті 17 Закону України №265/95-ВР.

Отже, враховуючи вищевикладене, у повній мірі оцінивши доводи та дослідивши надані докази, які стали підставою для винесення рішення про застосування фінансових санкцій від 02.03.2023 №2285/02-32-09-04/ НОМЕР_1 , суд дійшов висновку, що відповідачем не доведений факт наявності вказаного порушення, встановленого в ході перевірки, у зв`язку з чим оскаржуване рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Частиною 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина 2 статті 77 КАС України).

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу, суд виходить з наступного.

Згідно з частинами 1, 2 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За правилами частини 4 статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Судом з`ясовано, що представник позивача як доказ понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу подав до суду документи (копії):

- Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ВН №000486;

- Ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АВ №1071226;

- Договір №03/23-а/2 про надання правової допомоги від 13.03.2023;

- квитанцію №03/23-а/2/1 від 13.03.2023 на суму гонорару 4000,00 грн відповідно до угоди №03/23-а/2 від 13.03.2023;

- детальний розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які понесено позивачами у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції.

Отже, судом встановлено, що понесені позивачем витрати на правничу допомогу, пов`язані із юридичним супроводом справи №120/3973/23 підтверджені належними та допустимими доказами.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 139, 143, 243-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій Головного управління ДПС у Вінницькій області від 02.03.2023 №2285/02-32-09-04/.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн (чотири тисячі гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21028; код ЄДРПОУ 44069150).

Суддя Віятик Наталія Володимирівна