Справа № 260/5896/23
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2023-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

03 жовтня 2023 рокум. Ужгород№ 260/5896/23
Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Скраль Т.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), в особі представника Панфілова Павла Геннадійовича ( АДРЕСА_2 ) до Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Ракоці, 13, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

14 липня 2023 року ОСОБА_1 , через уповноваженого представника Панфілова Павла Геннадійовича звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області, якою просить: 1) визнати протиправним бездіяльність Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області щодо невиплати грошової компенсації за невикористані позивачем дні відпустки - за 2020 рік у кількості 14 календарних днів, 2021 рік у кількості 36 календарних днів, 2022 рік у кількості 37 календарних днів; 2) зобов`язати Головне управління Національної поліції України в Закарпатській області виплатити грошову компенсацію за невикористану відпустку у кількості 87 календарних дні.

19 липня 2023 року ухвалою суду відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

1. Позиції сторін.

Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що при звільненні Головним управління Національної поліції України було компенсовано невикористану відпустку лише за 2023 рік, а за невикористану відпустку за інші роки грошової компенсації Головним управління Національної поліції України компенсовано не було. Разом з тим вважає, що відповідач повинен був здійснити компенсацію за невикористані дні щорічної чергової оплачуваної відпустки за попередні роки. Законом не виключаються випадки, коли поліцейським відпустка не буде використана протягом календарного року, при цьому особа не втрачає право на відпустку в разі не одержання відпустки протягом календарного року. Водночас, законодавством України надано право працівнику використати право на відпустку за попередній рік одночасно з черговою відпусткою наступного року. Таким чином, в наступному календарному році, в тому числі і за умови, що таким роком звільнення, поліцейський має право на чергову відпустку за поточний календарний рік, а також на відпустки, що не були використані в попередніх роках. Вимоги статті 93 частини 10 Закону України № 580-VIII та пункту 8 розділу III Порядку № 260, якими передбачається виплата компенсації за невикористану в році звільнення відпустку, слід розуміти як такі, що дають право на отримання грошової компенсації за весь час невикористаної оплачуваної відпустки, незалежно від часу набуття права на таку відпустку, оскільки відпустки за попередні роки також є невикористаними в році звільнення.

08 серпня 2023 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просять відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування зазначено, що ОСОБА_1 звільнений зі служби за власним бажанням з 15.05.2023 року згідно наказу ГУНП в Закарпатській області від 09.05.2023 №84 о/с (підстава рапорт ОСОБА_1 від 09.05.2023). Враховуючи наведене, безпідставною є вимога позивача про визнання бездіяльність ГУНП в Закарпатській області щодо невиплати грошової компенсації за невикористані відпустки оскільки при звільненні зі служби на підставі наказу ГУНП в Закарпатській області №84 о/с від 09.05.2023 року йому було повністю виплачено компенсацію за невикористані відпустки в березні 2023 року у відповідності до п.10 с.93 Закону України «Про Національну поліцію» в сумі 12601,60 грн. Згідно довідки УФЗБО ГУНП в Закарпатській області від 04.08.2023 року № 620/106/5-2023 позивач ОСОБА_1 при звільненні зі служби отримав компенсацію за 12 днів невикористаної відпустки, сума виплати склала 12 601,60 грн. Звертають увагу суду, що кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану відпустку повинна бути зазначена в наказі про звільнення. Повідомляють, що позивачем наказ ГУНП в Закарпатській області від 09.05.2023 №84 о/с не оскаржується, отже жодних правових підстав для нарахування та виплати компенсації за дні невикористаної відпустки за період з 2020 по 2022 рік у кількості 87 календарних днів немає, а отже всі вимоги позивача є безпідставними, оскільки не відповідають спеціальним нормам законодавства, які регулюють виплату грошового забезпечення та проходження служби в органах поліції, а саме Закону України "Про Національну поліцію", постанові Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" та наказу МВС від 06.04.2016 року № 260 «Про затвердження порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання».

Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

2. Обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що 09 травня 2023 року відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області № 84 о/с «По особовому складу», відповідно до пункту 7 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції майора поліції ОСОБА_1 (0127602), старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, з 15 травня 2023 року.

Стаж служби в поліції на день звільнення складає 12 років 09 місяців 28 днів, вислуга років у календарному обчисленні складає 12 років 09 місяців 28 днів.

Невикористана частина чергової відпустки за фактично відпрацьований час у 2023 році складає 12 календарних днів, (а.с. 8).

26 червня 2023 року Головне управління Національної поліції в Закарпатській області листом № 22аз/106/2-2023 «Про надання інформації» , на запит представника позивача від 15 червня 2023 року, повідомило, що ОСОБА_1 службу в ГУНП в Закарпатській області розпочав з 07 серпня 2017 року. За цей період до звільнення зі служби в поліції невикористана частина щорічної основної оплачуваної відпустки за 2020 рік складає 09 календарних днів та додаткова оплачувана відпустка за стаж служби в поліції за 2020 рік складає 05 календарних днів; невикористана щорічна основна оплачувана відпустка за 2021 рік складає 30 календарних днів та додаткова оплачувана відпустка за стаж служби в поліції за 2021 рік складає 06 календарних днів; невикористана щорічна основна оплачувана відпустка за 2022 рік складає 30 календарних днів та додаткова оплачувана відпустка за стаж служби в поліції за 2022 рік складає 07 календарних днів. Щорічна основна оплачувана відпустка за 2017, 2018 і 2019 роки та додаткова оплачувана відпустка за стаж служби в поліції за 2017, 2018 і 2019 роки використані у повному обсязі. Відповідно до п. 10 ст. 93 Закону України «Про Національну поліцію» за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до закону. Станом на 15.05.2023 (на день звільнення ОСОБА_1 ) невикористана частина чергової відпустки за фактично відпрацьований час у 2023 році складала 12 календарних днів, про що було зазначено у наказі про звільнення та здійснено грошову компенсацію, (а.с. 9).

Не погодившись із такими діями відповідача, позивач звернувся до суду.

3. Мотиви суду та норми права, застосовані судом.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 45 Конституції України кожен, хто працює, має право на відпочинок. Це право забезпечується наданням днів щотижневого відпочинку, а також оплачуваної щорічної відпустки, встановленням скороченого робочого дня щодо окремих професій і виробництв, скороченої тривалості роботи у нічний час. Максимальна тривалість робочого часу, мінімальна тривалість відпочинку та оплачуваної щорічної відпустки, вихідні та святкові дні, а також інші умови здійснення цього права визначаються законом.

Таким законом, що установлює та визначає державні гарантії права на відпустки, умови, тривалість і порядок надання їх працівникам для відновлення працездатності, зміцнення здоров`я, а також для виховання дітей, задоволення власних життєво важливих потреб та інтересів, всебічного розвитку особи є Закон України «Про відпустки» від 05.11.1996 №504/96-ВР.

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону України «Про відпустки» у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину-особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» (надалі - Закон України №580).

Згідно із статтею 59 Закону України №580 служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.

Відповідно до статті 60 Закону України №580 відносини, що виникають у зв`язку зі вступом, проходженням та припиненням служби в поліції, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань проходження служби в поліції.

Згідно із статті 92 Закону України №580 поліцейським надаються щорічні чергові оплачувані відпустки в порядку та тривалістю, визначених цим Законом. Поліцейському надаються також додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки, соціальні відпустки, відпустки без збереження заробітної плати (грошового забезпечення) та інші види відпусток відповідно до законодавства про відпустки.

Відповідно частин 8-10 статті 93 Закону України №580 поліцейським, які захворіли під час чергової відпустки, після одужання відпустка продовжується на кількість невикористаних днів. Продовження відпустки здійснюється керівником, який надав її, на підставі відповідного документа, засвідченого у визначеному законом чи іншим нормативно-правовим актом порядку.

Поліцейським у рік звільнення за власним бажанням, за віком, через хворобу чи скорочення штату в році звільнення, за їх бажанням, надається чергова відпустка, тривалість якої обчислюється пропорційно з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожний повний місяць служби в році звільнення.

При звільненні поліцейського проводиться відрахування з грошового забезпечення надмірно нарахованої частини чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року.

За невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до закону.

Критерії виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - ВНЗ МВС із специфічними умовами навчання) визначають Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260 (надалі - Порядок №260).

Згідно із пунктом 8 розділу ІІІ Порядку №260 за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до чинного законодавства.

Виплата грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до чинного законодавства, на день звільнення із служби.

При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів. Кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану відпустку вказується в наказі про звільнення.

Верховний Суд у постанові від 04.11.2021 у справі № 440/5244/19 зазначав, що право працюючої особи на відпочинок у формі відпустки закріплено Конституцією України. Особу не може бути позбавлено такого права. Види відпусток, які можуть надаватися поліцейським, визначені у статтею 92 Закону України №580.

При цьому, як свідчать положення частин восьмої, одинадцятої статті 93 Закону №580-VIII, правило про надання відпустки до кінця календарного року не є виключним, зокрема: поліцейським, які захворіли під час чергової відпустки, після одужання відпустка продовжується на кількість невикористаних днів. Відкликання поліцейського з чергової відпустки, як правило, забороняється. У разі крайньої необхідності відкликання з чергової відпустки може бути дозволено керівнику територіального органу поліції. За бажанням поліцейського невикористана частина відпустки може бути приєднана до чергової відпустки на наступний рік.

Тобто, законодавець не виключає випадки, коли поліцейським відпустка не буде використана протягом календарного року, а навпаки, закріплює право поліцейського використати відпустку за попередній рік одночасно з черговою відпусткою наступного року.

З аналізу наведених правових норм слідує, що у наступному календарному році, в тому числі і за умови, що він є роком звільнення, поліцейський має гарантоване право на чергову відпустку за поточний календарний рік та на відпустки (основні і додаткові), що не були використані в попередніх роках, що виражається в праві на отримання грошової компенсації за весь час невикористаної оплачуваної відпустки, незалежно від часу набуття права на таку відпустку, оскільки відпустки за попередні роки також є невикористаними в році звільнення та не можуть бути залишені без розрахунку з поліцейським, адже в протилежному випадку це суперечитиме суті та гарантіям як трудового, так і спеціального законодавства в частині реалізації права на відпочинок.

Рішенням Конституційного Суду України від 07 травня 2002 року №8-рп/2002 в справі за конституційним поданням Президента України щодо офіційного тлумачення положень частин другої, третьої статті 124 Конституції України (справа щодо підвідомчості актів про призначення або звільнення посадових осіб) зазначено, що при розгляді та вирішенні конкретних справ, пов`язаних із спорами щодо проходження публічної служби, адміністративний суд, установивши відсутність у спеціальних нормативно-правових актах положень, якими врегульовано спірні правовідносини, може застосувати норми, у яких визначені основні трудові права працівників - Кодекс законів про працю України.

З огляду на відсутність регулювання приписами Закону №580 і Порядку №260 питання компенсації невикористаної частини відпустки поліцейському за минулі роки, при вирішенні вказаного спору підлягають застосуванню приписи КЗпП України і Закону України «Про відпустки».

Аналогічні правові висновки висловлено Верховним Судом у постановах від 19.01.2021 у справі №160/10875/19, від 04.02.2021 у справі №160/5393/19, від 31.03.2021 у справі №320/3843/20, від 26.05.2021 у справі №360/1362/20.

Згідно із частиною 2 статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідач визнає, що ОСОБА_1 щорічну основну та додаткову відпустку за 2020-2022 роки у кількості 87 днів не використовував, що підтверджується листом Головного управління Національної поліції в Закарпатській області № 22аз/106/2-2023 від 26 червня 2023 року, (а.с.9).

Проте за обставин цієї справи між сторонами виник спір щодо невиплати позивачу грошової компенсації за невикористані дні відпусток.

Оскільки спору з приводу наявності у позивача невикористаних відпусток за 2020-2022 роки немає, суд дійшов висновку про те, що позивач на дату звільнення зі служби у поліції на підставі наказу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 09 травня 2023 №84 о/с, мав право на отримання грошової компенсації за невикористані частини щорічної основної та додаткової відпусток за 2020-2022 роки у кількості 87 календарних дні.

Так як, відповідач не здійснив виплату ОСОБА_1 такої грошової компенсації, судом встановлено наявність у спірних відносинах протиправної бездіяльності щодо невиплати грошової компенсації за невикористану відпустку позивачу за 2020 рік у кількості 14 календарних днів, 2021 рік у кількості 36 календарних днів, 2022 рік у кількості 37 календарних днів та з метою захисту порушених прав позивача - зобов`язати Головне управління Національної поліції України в Закарпатській області нарахувати та виплатити позивачу компенсацію за 87 календарних днів невикористаної щорічної основної та додаткової оплачуваної відпустки за 2020-2022 роки.

Відповідно до статті 77 частини 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на вищевказане, враховуючи обставини встановлені судом, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Зважаючи на те, що позивача від сплати судового збору звільнено, підстави для вирішення питання щодо відшкодування судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 139, 242-246, 255, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області щодо невиплати грошової компенсації за невикористану відпустку позивачу за 2020 рік у кількості 14 календарних днів, 2021 рік у кількості 36 календарних днів, 2022 рік у кількості 37 календарних днів.

3. Зобов`язати Головне управління Національної поліції України в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Ракоці, 13, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) компенсацію за 87 календарних днів невикористаної щорічної основної та додаткової оплачуваної відпустки за 2020-2022 роки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 03 жовтня 2023 року.

СуддяТ.В.Скраль