Справа № 120/16632/21-а
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2023-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження за виключними обставинами

м. Вінниця

04 жовтня 2023 р. Справа № 120/16632/21-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Томчук Андрій Валерійович, розглянувши заяву про перегляд судового рішення за виключними обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Вінницької обласної прокуратури про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Вінницької обласної прокуратури про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням від 13.04.2022 відмовлено в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 .

Не погоджуючись із рішенням, позивач оскаржив його до суду апеляційної інстанції.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.06.2022 скасовано рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13.04.2022 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вінницької обласної прокуратури про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії. Ухвалено нове рішення. Вирішено визнати протиправною бездіяльність Вінницької обласної прокуратури щодо ненарахування з 27.03.2020 по 22.10.2021 заробітної плати, виходячи з розміру посадового окладу прокурора місцевої (окружної) прокуратури, розрахованого відповідно до положень ст.81 Закону України "Про прокуратуру". Зобов`язано відповідача нарахувати позивачеві заробітну плату (включаючи оплату часу відпустки) за період з 26.03.2020 по 22.10.2021, виходячи з розміру посадового окладу, розрахованого відповідно до положень ст. 81 Закону України "Про прокуратуру", з урахуванням усіх установлених їй у цей період надбавок і премій та виплатити різницю між нарахованою таким чином сумою та фактично отриманою сумою виплат за вказаний період.

Разом із тим, постановою Верховного Суду від 24.01.2023 скасовано постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.06.2022, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13.04.2022 у справі №120/16632/21-а залишено в силі.

28.09.2023 позивачем подано заяву про перегляд рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13.04.2022 за виключними обставинами. Заява мотивована тим, що рішенням Конституційного Суду України від 13.09.2023 № 8-р(ІІ)/2023 (№ 3-80/2022)(191/22; 226/22; 80/23; 131/23; 99/23) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), друге речення абзацу третього пункту 3 розділу ІІ "Прикінцеві і перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" від 19 вересня 2019 року № 113ІХ. Вказано, що друге речення абзацу третього пункту 3 розділу ІІ „Прикінцеві і перехідні положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" від 19 вересня 2019 року № 113ІХ, визнане неконституційним, утрачає чинність із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Згідно з частиною 2 статті 366 КАС України протягом п`яти днів з дня після надходження заяви до адміністративного суду суддя (суддя-доповідач) перевіряє її відповідність вимогам статті 364 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами.

Ознайомившись із заявою про перегляд рішення суду за виключними обставинами та доданими матеріалами, приходжу до наступних висновків.

Згідно з частиною 1 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Так, положеннями пункту 1 частини 5 статті 361 КАС України визначено, що підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Частиною 6 наведеної правової норми передбачено, що при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Варто зазначити, що право на перегляд рішення у зв`язку з виключними обставинами за пунктом 1 частини 5 статті 361 КАС України забезпечує поновлення порушеного права особи внаслідок застосування у її справі положень закону, які не відповідали Конституції України. Попри те, що втрата чинності Закону в разі визнання його неконституційним відповідно до частини другої статті 152 Конституції України та статті 91 Закону України від 13 липня 2017 року №2136-VIII "Про Конституційний Суд України" визначається днем ухвалення відповідного рішення Конституційним Судом (якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення), таке рішення є підставою для перегляду за виключними обставинами судових рішень, прийнятих раніше ухвалення відповідного рішення Конституційного Суду України.

Верховним Судом вже розглядалися заяви про перегляд справи за виключними обставинами за подібних правовідносин, зокрема № 808/1628/18, № 4819/49/19 та № 140/2217/19, де зазначено наступні висновки.

З погляду колегії суддів суду касаційної інстанції, положення пункту 1 частини 5 статті 361 КАС України треба тлумачити передовсім через призму положень статті 3 Конституції України, відповідно до яких, зокрема, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. У такому контексті відмова у перегляді судового рішення, яким у задоволенні позову відмовлено, за виключними обставинами з підстав встановлення Конституційним Судом України неконституційності (конституційності) закону, (пункт 1 частини п`ятої статті 361 КАС України), є неефективним захистом прав позивача від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.

Верховний суд зазначив, що норму пункту 1 частини 5 статті 361 КАС України треба тлумачити так, що словосполучення "якщо рішення суду ще не виконане" стосується можливості перегляду за виключними обставинами тільки тих судових рішень, які підлягають виконанню (тобто резолютивна частина рішення містить зобов`язання вчинити певну дію, ухвалити рішення, сплатити гроші тощо), але на момент подання заяви про перегляд за виключними обставинами були виконані. Водночас, судове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено, примусовому виконанню не підлягає й тому не може бути "ще не виконаним".

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі № 4819/49/19 щодо перегляду за виключними обставинами ухвали Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 25 жовтня 2019 року, (у якій була застосована норма (частина третя статті 307 КПК України), яку згодом Конституційний Суд України Рішенням від 17 червня 2020 року № 4-р (II)/2020 визнав неконституційною) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що при постановленні ухвали від 25 жовтня 2019 року Касаційний кримінальний суд застосував чинні норми КПК України. Натомість Рішення Конституційного Суду України від 17 червня 2020 року № 4-р (II)/2020, яке заявник вважає виключною обставиною, ухвалене 17 червня 2020 року. На момент ухвалення цього Рішення кримінально-процесуальні відносини у аналізованому провадженні вже припинилися. А це означає, що дія Рішення Конституційного Суду України не може поширюватися на ці правовідносини, оскільки вони виникли і закінчилися до його ухвалення.

Зазначено також, що рішення Конституційного Суду України має пряму (перспективну) дію, тобто поширюється на правовідносини, що виникли або тривають після його ухвалення (за винятком тих випадків, якщо інше встановлено Конституційним Судом України безпосередньо у тексті ухваленого рішення). З наведених мотивів Велика Палата Верховного Суд констатувала, що немає підстав для задоволення заяви про перегляд за виключними обставинами ухвали Касаційного кримінального суду від 25 жовтня 2019 року.

Той самий підхід можна простежити і в постанові об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 19 лютого 2021 року у справі № 808/1628/18. У зазначеній справі, позаяк текст пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України дещо відрізняється від того, який міститься в пункті 1 частини першої статті 459 КПК України (в останньому випадку немає умови "якщо рішення суду ще не виконане"), увага об`єднаної палати була зосереджена на судових рішеннях, які можуть переглядатися за виключними обставинами з вказаної нормативної підстави.

Висновок, якого дійшла об`єднана палата Касаційного адміністративного суду у справі № 808/1628/18 полягає у тому, що судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено, позаяк воно не може виконуватися у примусовому порядку, не може переглядатися на підставі пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України. Крім того, рішення Конституційного Суду України не має ретроспективної дії й не змінює нормативно правового регулювання, відповідно до якого суди попередніх інстанцій вирішували спір.

В даному ж випадку, заява позивача про перегляд рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13.04.2022 за виключними обставинами на підставі пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України є подібною (за сутнісними ознаками) до тієї, яка описана у постанові від 19 лютого 2021 року у справі № 808/1628/18.

Варто зауважити, що приписи пункту 1 частини 5 статті 361 КАС України відтоді не змінилися і застосовуються в тій самій редакції, яку роз`яснювала об`єднана палата Касаційного адміністративного суду у згаданій постанові. Крім того, від дати ухвалення постанови від 19 лютого 2021 року у справі № 808/1628/18 й до звернення позивача зі згаданою заявою немає істотного часового розриву й та правова позиція, яка була висловлена в зазначеній постанові, не втратила актуальності.

Отже, дотримуючись цієї позиції, приходжу до висновку, що рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13.04.2022, щодо перегляду якого за виключними обставинами звернувся позивач, є судовим рішенням, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог, відповідно воно не підлягає примусову виконанню, тому у значенні пункту 1 частини 5 статті 361 КАС України не може переглядатися за виключними обставинами.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду в постанові від 21 грудня 2022 року у справі №140/2217/19 за аналогічних правовідносин про перегляд за виключними обставинами на підставі Рішення Конституційного Суду України від 06 квітня 2022 року № 1-р (ІІ) 2022 судового рішення, яким відмовлено в задоволенні позову.

Така позиція також підтримана Верховним Судом у постанові від 09.02.2023 по справі № 300/3096/21.

Поряд з цим доводи заявника щодо того, що рішення Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.06.202 у справі № 120/16632/21, яким задоволено позов ОСОБА_1 , є досі не виконаним, варто відхилити, оскільки заявник у цій заяві просить саме про перегляд рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13.04.2022, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 , і яке залишено без змін постановою Верховного Суду від 24.01.2023, та стосовно якого 04.04.2023 закінчено виконавче провадження ВП № 69451262.

В той же час, положеннями КАС України не визначено наслідків, які застосовуються у випадку подання особою заяви про перегляд за виключними обставинами судового рішення, яке не може переглядатися за виключними обставинами.

За змістом частини 6 статті 7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Таким чином, оскільки положеннями КАС України не визначено наслідки, які застосовуються у випадку подання особою заяви про перегляд за виключними обставинами судового рішення, яке не може переглядатися за виключними обставинами, тому вважаю, що слід застосувати аналогію процесуального закону, зокрема, положення статті 170 КАС України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція висловлена Сьомим апеляційним адміністративним судом у постанові від 07.08.2023 у справі № 120/4348/20-а.

Таким чином, враховуючи те, що рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13.04.2022, яким відмовлено в задоволенні позову, не може переглядатись за виключними обставинами, приходжу до висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження за виключними обставинами.

Керуючись ст.ст. 7, 170, 248, 256, 366 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за виключними обставинами за заявою ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13.04.2022 в адміністративній справі № 120/16632/21-а.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Томчук Андрій Валерійович