Справа № 562/2406/23
Суддя: Шуляк А. С.
Дата ухвалення: 2023-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 562/2406/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.09.2023 року Здолбунівський районний суд

Рівненської області

у складі: головуючого судді Шуляка А.С.

при секретарі Солдатовій О.Д.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Здолбунів у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції України в Рівненській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, вказуючи, що 20 березня 2023 року інспектором СРПП ВП №6 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області лейтенантом поліції Мелещук А.В. винесено постанову серії БАБ № 447205 від 20.03.2023 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121, ч.1 ст.126, ч.4 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за те, що він 20 березня 2023 року о 21:00 год. в с.Миротин по вул.Центральна, керуючи ТЗ ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 без переднього бампера, як передбачено інструкцією, також на даний ТЗ був відсутній поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ, також водій є позбавлений права керування ТЗ, чим порушив п.31.4.7Е, 2.1Г, 2.1А ПДР України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 гривень.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що він діяв у стані крайньої необхідності. Постанову вважає незаконною та необґрунтованою, оскільки, діючи в стані крайньої необхідності він не підлягав адміністративній відповідальності. Вказує, що його дружина була тяжко хвора (рак крові). Того дня її стан здоров`я погіршився, вона впала в кому, і її необхідно було терміново відвезти в лікарню. Зателефонувавши на швидку допомогу йому повідомили, що з технічних причин не можуть швидко відреагувати на його виклик і запропонували власними силами доставити дружину в лікувальний заклад Будь-кого іншого хто б міг це зробити він не знайшов. Тому він змушений був власним транспортом відвезти дружину в лікарню, він не міг вчинити по іншому, оскільки необхідно було рятувати життя дружини. При цьому він розумів, що вчиняє адміністративне правопорушення, однак небезпека життю дружини не могла бути усунута іншим чином, а шкода завдана суспільним інтересам є значно меншою за шкоду, яку він відвертав, рятуючи дружину від смерті. Усі обставини він повідомляв працівникам поліції, проте вони не надали його запереченням жодної оцінки та віднеслися до всього формально. Через чотири дні перебування в лікарні дружина померла. Але прожила вона цих чотири дні завдяки тому, що він вчасно і без вагань доставив її до лікувального закладу. На утриманні залишилося троє неповнолітніх дітей.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю та просить задовільнити їх.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи. Заяви про відкладення розгляду справи не подавав.

Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення по слідуючих підставах.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності. А також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданнями КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій. Встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, вихованням громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

У відповідності до вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою серії БАБ № 447205 від 20 березня 2023 року в справі про адміністративне правопорушення було притягнуто до відповідальності позивача ОСОБА_1 за ч.1 ст.121, ч.1 ст.126, ч.4 ст.126 КУпАП та накладено штраф в розмірі 20400 грн.

Згідно вищевказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 , 20 березня 2023 року о 21:00 год. в с.Миротин по вул.Центральна, керував ТЗ ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 без переднього бампера, як передбачено інструкцією, також на даний ТЗ був відсутній поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ, також водій є позбавлений права керування ТЗ, чим порушив п.31.4.7Е, 2.1, 2.1А ПДР України.

Виходячи з матеріалів справи, пояснень позивача, суд приходить до висновку, що останній керував автомобілем, який не був обладнаний переднім бампером, на даний ТЗ був відсутній поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ, також водій був позбавлений права керування ТЗ.

Проте, дослідивши матеріали справи і виходячи з фактичних обставин справи, суд дійшов висновків.

Так, згідно ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Крайня необхідність це суб`єктивне право кожної людини. Однак для працівників правоохоронних органів крайня необхідність юридичний обов`язок. Передбачений їхнім службовим становищем. Водночас ухилятися від виконання своїх функцій, посилаючись на стан крайньої необхідності, працівники правоохоронних органів не можуть.

Правомірність крайньої необхідності визначається низкою умов, які зазвичай ділять на дві групи: а) умови, що характеризують небезпеку; б) умови, що характеризують дії з її усунення.

До першої групи умов належать: реальність - небезпека дійсно існує, а не уявляється особою, що її усуває; наявність - загроза для правоохоронюваних об`єктів уже виникла, вона не викликає сумніву, безпосередньо існує, ще не минула та вимагає дій для її усунення; неминучість - усунення небезпеки не може бути здійснено іншим способом, окрім завдання шкоди іншим інтересам, що охороняються державою.

До другої групи (умов правомірності заподіяння шкоди в стані крайньої необхідності) умов належать: наявність небезпеки заподіяння шкоди інтересам, які охороняються законом; неможливість усунення наявної небезпеки без заподіяння шкоди іншим інтересам, що охороняються правом; заподіяна шкода не повинна перевищувати шкоду відвернену, тобто не повинні бути перевищені межі крайньої необхідності.

Загроза заподіяння шкоди для визнання дій особи, як вчинених у стані крайньої необхідності має бути наявною, існуючою реально, а не в уяві особи. Якщо реально загрози заподіяння шкоди не існує, або ж вона вже минула, чи можливість заподіяння шкоди віддалена в часі, а не є негайною і неминучою, то заподіяння шкоди інтересам, які охороняються, не може бути визнане правомірним і йому має даватися оцінка на загальних підставах із урахуванням положень про вплив помилки на кваліфікацію дій винного. Але якщо особа сумлінно помиляється щодо наявності загрози, її реальності, то її дії мають розглядатись як вчинені в стані крайньої необхідності.

В судовому засіданні встановлено, що правопорушення, передбачені ч.1 ст.121, ч.1 ст.126, ч.4 ст.126 КУпАП, вчинені ОСОБА_1 були зумовлені невідкладністю доставити тяжко хвору дружину в лікувальний заклад для подальшого надання їй невідкладної допомоги, а тому справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку із вчиненням їх особою, яка діяла в стані крайньої необхідності.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що дії позивача не є адміністративним правопорушенням, оскільки вчинені в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки життю та здоров`ю людини, яка за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами, і заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Згідно п.3 ч.1 ст.293 КУпАП передбачено, що розглядаючи скаргу на постанову про адміністративне правопорушення, перевіряючи законність та обґрунтованість винесеної постанови суд може прийняти рішення про скасування постанови і закриття справи.

Отже, зважаючи на викладені обставини, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження по справі підлягає закриттю з наведених вище підстав і фактичних обставин справи.

Керуючись ст.ст.6-11, 19, 20, 77, 241-250, 286, 293-295 КАС України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 447205 від 20.03.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121, ч.1 ст.126, ч.4 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 гривень, справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги у 10-денний строк з дня проголошення рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції України в Рівненській області, місцезнаходження: 33000, м.Рівне, вул.М.Хвильового, 2.

Суддя

Повний текст рішення суду складено 29.09.2023р.