Справа № 140/14255/23
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2023-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2023 року ЛуцькСправа № 140/14255/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - Відділ державного нагляду (контролю) у Волинській області, відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 01.05.2023 №ПШ002045.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.03.2023 близько 00 год. 30 хв. в місті Луцьку по проспекту Грушевського, 2Б, головним спеціалістом відділу Відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області проведено перевірку додержання ОСОБА_1 вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, за результатами якої складено акт, згідно якого виявлено порушення вимог статті 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-ІІІ (далі - Закон № 2344-ІІІ), а саме під час перевезення пасажирів автомобілем таксі відсутні документи для автомобільного самозайнятого перевізника: ліцензія, сервісна книжка. На підставі вказаного акту 01.05.2023 відповідачем прийнято постанову №ПШ002045 про застосування адміністративно-господарського штрафу у сумі 17 000 грн.

Сторона позивача вважає оскаржувану постанову такою, що прийнята всупереч положенням пункту 27 Порядку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі Порядок №1567), за відсутності підстав для застосування штрафу.

Так зазначає, що під наявністю підстав для застосування адміністративно-господарського штрафу необхідна наявність наступних обставин: перевезення пасажирів на договірних умовах; відсутності на момент перевірки документів. У свою чергу зазначає, що факт перевезення пасажирів на договірних умовах у даному випадку був відсутній, а у позивача наявна ліцензія та сервісна книжка; копії зазначених документів позивачем надано у ході розгляду зазначеної справи для їх приєднання до матеріалів. Більше того, станом на момент перевірки уповноважена особа Укртрансбезпеки мала можливість пересвідчитись у наявності ліцензії, адже саме цей орган веде облік таких відомостей та пересвідчитись у відсутності пасажирів у транспортному засобі; станом на 25.03.2023 о 00 год. 30 хв. позивач не виступав автомобільним самозайнятим перевізником, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, послуги за договором перевезення пасажирів транспортним засобом не надавав, а транспортний засіб використовував для власних потреб без мети отримання прибутку.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 19.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

В поданому до суду відзиві на позовну заяву представник відповідача позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні. В обґрунтування такої позиції зазначив, що 25.03.2023 на посадовою особою Укртрансбезпеки було здійснено рейдову перевірку щодо перевізника ОСОБА_1 ; перевізник надав для перевірки свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, посвідчення водія, медичну довідку; на момент перевірки транспортний засіб був обладнаний як таксі (на даху авто був розміщений розпізнавальний ліхтар «Люкс-Таксі»). При цьому, під час перевезення у перевізника були відсутні наступні документи ліцензія, сервісна книжка, що стало підставою для складення акту №354563. Також відеозаписом перевірки підтверджується, що під час перевірки автомобільного перевізника ОСОБА_1 у транспортному засобі перебував пасажир, а під час перевірки на вимогу інспектора надати документи на підставі яких виконується перевезення, перевізник надав медичну довідку. Зазначає, що оскільки ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання і не використовує працю водіїв, а особисто перевозить пасажирів на авто, що має ознаки таксі, то в розумінні Закону № 2344-ІІІ є автомобільним самозайнятим перевізником, а відсутність на момент перевірки у самозайнятого автомобільного перевізника, який перевозить пасажира незалежно від того чи на комерційній основі чи за власний кошт на авто з ознаками таксі будь-якого із документів, визначених частиною 8 статті 39 вказаного Закону, є законною підставою для притягнення до відповідальності, передбаченої абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону № 2344-ІІІ.

У відповіді на відзив представник позивача зазначив, що відсутність документів, зазначених в акті, позивач не заперечує, однак заперечує той факт, що такі документи у нього на час перевірки повинні були б бути. Будь-яких пасажирів ОСОБА_1 не перевозив. Відсутність застережень у цій частині в акті перевірки може свідчити виключно про необізнаність позивача із своїми правами та відсутність в останнього обов`язку виконувати вимогу працівників Державної служби України з безпеки на транспорті у той час коли він пересувався власним транспортом і не надав послуг з перевезення пасажирів. Також зазначив, долучені до відзиву на позовну заяву електронні докази (відеозаписи) не є допустимими у розумінні статті 74 КАС України, оскільки такі не є матеріалами справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт і не використовувались відповідачем при розгляді справи та прийнятті оскаржуваного рішення.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що на підставі щотижневого графіку проведення рейдових перевірок Відділом державного нагляду (контролю) у Волинській області у період 20.03.2023 до 26.03.2023, затвердженого начальником вказаного Відділу 16.03.2023, та згідно із направленням на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) від 16.03.2023 №013484, головним спеціалістом Відділу 25.03.2023 проведена рейдова перевірка (місце перевірки: м. Луцьк, пр.-кт Грушевського, 2Б; дата і час перевірки: 25.03.2023, 00:30) транспортного засобу марки HYUNDAI (на даху облаштований ліхтарем Люкс-тахі), номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 , про що складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 25.03.2023 № 354563.

Як вбачається із вказаного акту № 354563, під час перевірки виявлено порушення статті 39 Закону № 2344-ІІІ під час перевезень пасажирів автомобілем таксі відсутні документи для автомобільного самозайнятого перевізника: ліцензія, сервісна книжка. Акт перевірки підписаний водієм ОСОБА_1 з поясненням такого змісту «ліцензія є, але з собою немає».

Як слідує з повідомлення Відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області від 28.03.2023 №19879/22/24-23, справа про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, виявлених під час рейдової перевірки, була призначена до розгляду на 17.04.2023, а в подальшому розгляд справи перенесено на 01.05.2023, про що повідомлено позивача 17.04.2023. При цьому, в ході розгляду справи про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт позивач надав Відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області ліцензію серії АЕ №422545 від 22.05.2014 з ліцензійною карткою серії АА №770845, а також сервісну книжку автомобільного самозайнятого перевізника, про що свідчить долучені відповідачем до відзиву документи та не є спірним у даній справі.

01.05.2023 начальником Відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ002045, відповідно до якої за відсутність документів, перелік яких визначений статтею 39 Закону №2344-ІІІ (а саме ліцензія та сервісна книжка), відповідальність за яке передбачена абзацом третім частини першої статті 60 вказаного Закону, з перевізника ОСОБА_1 стягнуто адміністративно-господарський штраф у сумі 17000,00 грн.

Не погоджуючись із вказаною постановою позивач через свого представника подав скаргу до Державної служби України з безпеки на транспорті. Листом від 19.05.2023 №4365/3.1/15-23 Державна служба України з безпеки на транспорті залишила без змін постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 01.05.2023 №ПШ002045, а скаргу без задоволення.

При вирішенні даного спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Згідно із статтею 1 Закону №2344-ІІІ у цьому Законі наведені терміни вживаються в такому значенні:

автомобільний самозайнятий перевізник - це фізична особа - суб`єкт господарювання, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів на таксі без застосування праці найманих водіїв;

пасажирські перевезення - перевезення пасажирів легковими автомобілями або автобусами;

послуга з перевезення пасажирів чи вантажів - перевезення пасажирів чи вантажів транспортними засобами на договірних умовах із замовником послуги за плату;

сервісна книжка - документ установленого зразка для обліку проходження обов`язкового технічного контролю транспортних засобів автомобільних самозайнятих перевізників;

таксі - легковий автомобіль, обладнаний розпізнавальним ліхтарем оранжевого кольору, який встановлюється на даху автомобіля, діючим таксометром, сигнальним ліхтарем із зеленим та червоним світлом, розташованим у верхньому правому кутку лобового скла, і який має нанесені композиції з квадратів, розташованих у шаховому порядку на дверцятах автомобіля з лівого та правого боків, призначений для надання послуг з перевезення пасажирів та їхнього багажу в індивідуальному порядку;

рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо дотримання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

За приписами частин сімнадцятої, вісімнадцятої, двадцять першої статті 6 Закону №2344-ІІІ рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України. У разі проведення позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі) автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується. Порядок проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) та порядок здійснення габаритно-вагового контролю визначаються Кабінетом Міністрів України.

За змістом статті 39 Закону № 2344-ІІІ автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Документи для автомобільного самозайнятого перевізника: ліцензія, посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, сервісна книжка, медична довідка.

Згідно із абзацом третім частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 14 Порядку № 1567 передбачено, що рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

За приписами абзаців першого, другого пункту 15 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом;

Відповідно до пункту 16 Порядку № 1567 рейдова перевірка (перевірка на дорозі) може проводитися однією посадовою особою Укртрансбезпеки.

Згідно із пунктами 20, 21 Порядку № 1567 виявлені під час рейдової перевірки (перевірки на дорозі) порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму. У разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Пунктами 25 27 Порядку № 1567 передбачено, що справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення. Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності). У разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

З акту перевірки від 25.03.2023 № 354563 слідує, що 25.03.2023 о 00 год 30 хв під час перевірки транспортного засобу марки HYUNDAI (на даху облаштований ліхтарем «Люкс-тахі»), номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 , виявлено порушення статті 39 Закону № 2344-ІІІ під час перевезень пасажирів автомобілем таксі відсутні документи для автомобільного самозайнятого перевізника: ліцензія, сервісна книжка.

Однак, суд звертає увагу на те, що відповідач, стверджуючи, що транспортним засобом марки HYUNDAI, номерний знак НОМЕР_1 , 25.03.2023 о 00 год 30 хв здійснювалось перевезення пасажирів, не зазначив в акті перевірки кількість пасажирів, їх пояснення, тощо.

Суд зазначає, що акт перевірки - це лише один із доказів, який повинен братися до уваги під час розгляду справи про адміністративне (чи інше) правопорушення. Діючим законодавством не визначено такий акт, як єдиний доказ вчинення правопорушення перевізником. Даний документ є лише службовим документом, який підтверджує факт проведення перевірки і є носієм доказової інформації про виявлення порушень вимог чинного законодавства відповідними суб`єктами, а тому, з метою дотримання принципу змагальності сторін, диспозитивної та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, закріплених у КАС України, наведені в акті обставини повинні бути підтвердженні іншими доказами.

Стверджуючи на доведеність факту вчинення позивачем порушення статті 39 Закону №2344-ІІІ, відповідач посилається лише на акт перевірки від 25.03.2023 № 354563, у якому зазначено лише загальні відомості про транспортний засіб марки HYUNDAI, номерний знак НОМЕР_1 , дані про водія, а також вказано, що під час перевезень пасажирів автомобілем таксі відсутні документи для автомобільного самозайнятого перевізника: ліцензія, сервісна книжка.

Натомість в акті перевірки не вказано інформацію про пасажирів та матеріали перевірки не містять їх пояснень. Доданий до відзиву відеозапис не містить повної інформації про обставини перевірки, ідентифікацію осіб пасажирів, при цьому відсутні їх пояснення щодо обставин їх перевезення позивачем, зроблені на відеозапис. Крім того, з відеозапису неможливо встановити чи інспектор запитував у водія про здійснення перевезення пасажирів та відповіді водія на такі питання; інспектором не отримано пояснень у пасажира (пасажирів), чи здійснювали або чи будуть вони здійснювати оплату за перевезення.

Суд звертає увагу, що матеріали перевірки не містять відомості про те чи був увімкнений лічильник, який обраховує вартість поїздки у таксі, і чи взагалі на момент проведення перевірки такий лічильник був у салоні автомобіля, що не дає підстав ідентифікувати здійснення перевезення як таке, що здійснювалося в межах підприємницької діяльності позивача.

Тобто, із матеріалів перевірки, в тому числі із долученого відеозапису, неможливо встановити факту попереднього замовлення пасажиром (пасажирами) у позивача послуг з перевезення та договірних умов такого перевезення, зокрема інспектором не з`ясовано комерційної основи такого перевезення.

При цьому факт здійснення перевезення пасажирів на таксі на комерційний основі має бути встановлений, зафіксований та підтверджуватись належними і допустимими доказами.

Проте, надані відповідачем докази не підтверджують зазначений факт.

В той же час, листом ФОП ОСОБА_2 від 25.09.2023 підтверджено те, що ОСОБА_1 у період з 24 по 27.03.2023 включно надавав послуги з перевезення пасажирів за договором підряду ФОП ОСОБА_2 від служби радіо-таксі «Люкс-Тахі». Робочий час ОСОБА_1 за попередньою домовленістю становив у період з 08 год 00 хв по 18 год 00 хв відповідно 24, 25, 26 та 27 березня; в інший час в зазначені дні ОСОБА_1 послуги з перевезення пасажирів не здійснював, грошова виплата послуг в інший час не проводилась.

Отже, вказаним листом від 25.09.2023 підтверджено те, що 25.03.2023 о 00 год 30 хв ОСОБА_1 не здійснював послуги з перевезення пасажирів від служби радіо-таксі «Люкс-Тахі».

У свою чергу позивач не заперечує факт відсутності під час проведення перевірки ліцензії та сервісної книжки, в той же час стверджує, що 25.03.2023 о 00 год 30 хв він не виступав автомобільним самозайнятим перевізником, який здійснює перевезення пасажирів на договірних умовах, послуги за договором перевезення пасажирів транспортним засобом не надавав, а транспортний засіб використовував для власних потреб без мети отримання прибутку.

Суд зазначає, що висновки суду не можуть ґрунтуватись на припущеннях. У разі коли норми законодавства, доводи сторін чи матеріали справи припускають неоднозначне трактування на користь як позивача, так і відповідача суб`єкта владних повноважень, суд застосовує їх на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень.

З урахуванням вище зазначеного, саме відповідач по справі має довести факт здійснення позивачем перевезення пасажирів на таксі та що він є автомобільним самозайнятим перевізником у розумінні Закону №2344-ІІІ.

В той же час, в ході судового розгляду справи відповідачем не надано суду належних та достовірних доказів того, що ОСОБА_1 25.03.2023 о 00 год 30 хв надавав послуги з перевезення пасажирів на таксі на договірних умовах за плату, тобто виступав автомобільним самозайнятим перевізником в розумінні Закону №2344-III, та, як наслідок, його обов`язок мати у вказаний час документи, передбачені статтею 39 Закону № 2344-ІІІ, в тому числі ліцензію та сервісну книжку.

Щодо посилань представника відповідача у відзиві на позовну заяву про те, що позивачем на вимогу інспектора було надало лише медичну довідку, тобто перевізник надав на перевірку документи, які повинен мати самозайнятий автомобільний перевізник під час перевезення пасажирів на таксі, в протилежному випадку, якщо позивач дійсно не виступав перевізником на той час, то у нього б не було медичної довідки, адже жоден нормативно-правовий акт не зобов`язує виконання перевезення для власних потреб підкріплювати медичною довідкою, а також він би вказав, що не виступає в даний момент перевізником, відповідно не підлягає рейдовій перевірці, то суд зазначає, що такі обставини жодним чином не свідчать про те, що у спірний момент позивач здійснював перевезення пасажирів на таксі на договірних умовах за плату, а можуть свідчити лише про необізнаність останнього з його правами.

Згідно із абзацом третім частини першої статті 60 Закону №2344-ІІІ за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на вищевикладене суд зазначає, що матеріалами справи не підтверджується факт вчинення позивачем правопорушення у сфері законодавства про автомобільний транспорт, відтак застосування до нього адміністративно-господарського штрафу згідно з оскаржуваною постановою є протиправним.

За змістом частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частинами першою та другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах Проніна проти України (пункт 23) та Серявін та інші проти України (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість основних доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення, та надані стороною позивача, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю у спосіб прийняття судом рішення про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 01.05.2023 №ПШ002045.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу від 01 травня 2023 року №ПШ002045.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Відділ державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті (43020, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Підгаєцька, 3).

Суддя О. О. Андрусенко