Справа № 280/5820/23
Суддя: Богатинський Богдан Вікторович
Дата ухвалення: 2023-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2023 року Справа № 280/5820/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Богатинського Б.В. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправним та скасування окремих положень акту розслідування нещасного випадку (поранення), зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

Скасувати висновок комісії викладений в п. 6 «Акту розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався 19 квітня 2022 року о 07 годині 30 хвилині» від 25.05.2023 в частині визнання нещасного випадку (поранення) таким, що пов`язане з виконанням бойових завдань.

Скасувати висновок викладений в п. 14 «Акту № 38/23 про нещасний випадок (в тому числі поранення) старшого солдата ОСОБА_1 », в частині визнання нещасного випадку (поранення) таким, що пов`язане з виконанням бойових завдань.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України, внести зміни до висновків «Акту розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався 19 квітня 2022 року о 07 годині 30 хвилині» зазначивши про те, що нещасний випадок (поранення) солдата ОСОБА_1 , Так, пов`язано із захистом Батьківщини.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України, внести зміни до висновків «Акту № 38/23 про нещасний випадок (в тому числі поранення) старшого солдата ОСОБА_1 » зазначивши про те, що нещасний випадок (поранення) солдата ОСОБА_1 , Так, пов`язано із захистом Батьківщини.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Позовну заяву подано представником позивача Вертелецьким М.О., на підтвердження повноважень наданий ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АР №1133624 від 24.07.2023.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вважає, що відповідно до висновків акту розслідування та акту про нещасний випадок, нещасний випадок (поранення) трапився в період проходження служби та пов`язаний з виконанням бойових завдань. Комісія ВЧ НОМЕР_1 , вважаючи підтвердженим факт травмування ст. солдата ОСОБА_1 внаслідок дії ворожої артилерії, під час виконання ним бойових завдань в районі населеного пункту Нескучне, Донецької області у складі броне груп, не визнає вказане травмування таким, що пов`язане із захистом Батьківщини. Звернувшись до командування з питанням про зміну формулювання висновків. ОСОБА_1 отримав усне роз`яснення, про те, що під час війни є очевидним, що бойові завдання, які виконував позивач пов`язані із захистом Батьківщини, проте у Військовій частині НОМЕР_1 «не прийнято» використовувати вказане формулювання і воно в документах «не зазначається». Позивач не погоджується із вказаними висновками комісії ВЧ НОМЕР_1 викладеними у акті розслідування та акті про нещасний випадок. Визначення ВЛК причинного зв`язку травмування військовослужбовця та проходження ним військової служби, здійснюється на підставі довідки про обставини травми чи акту про нещасний випадок, який складається та підписується командиром відповідної військової частини і направляється у госпітальну ВЛК. «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» затверджене наказом МОУ 14.08.2008 № 402 (далі - Положення №402) є єдиним документом, який чітко визначає формулювання причинного зв`язку травм, контузій, поранень, тощо з виконанням обов`язків служби, командири військовий частин та інші органи військового управління мають право у відповідних довідках та актах про нещасний випадок використовувати лише формулювання визначені Положенням № 402. Оскаржувані висновки зазначені в оскаржуваних частинах актів, порушують, як майнові права позивача, зокрема, в отриманні додаткової винагороди за час перебування на стаціонарному лікуванні, так і його немайнові права - невизнання підстав отримання травмування таким, що пов`язано із захистом Батьківщини. Позивач, як громадянин України, на момент отримання травми був військовослужбовцем та перебував на службі у ВЧ НОМЕР_1 НГУ, травма одержана ним під час участі у безпосередніх бойових діях спрямованих на захист України, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій області, позивач є захисником України, її територіальної цілісності ї суверенітету, а його травмування, безумовно пов`язане із захистом Батьківщини. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 31 липня 2023 року визнано поважною причину пропуску строку звернення до адміністративного суду з цим позовом та поновлено позивачу пропущений строк звернення до суду у цій справі, відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Відповідач у відзиві від 15.08.2023 позовні вимоги не визнає в повному обсязі виходячи із наступного. Проведення розслідувань за фактами нещасних випадків (у тому числі поранень) в Національній гвардії України проводиться згідно до Наказу Міністерства внутрішніх справ від 27.12.2002 № 1346 «Про затвердження Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України», зареєстрований в Міністерстві юстиції України 31.01.2003 за № 83/7404 (далі - Порядок №1346). Згідно пункту 3.8. Порядку №1346 комісія з розслідування нещасного випадку (в тому числі поранення): визначає, чи трапився нещасний випадок (у тому числі поранення) у період проходження служби при виконанні службових обов`язків; складає акт розслідування нещасного випадку (в тому числі поранення) за формою «Н-5» (додаток 4 до Порядку №1346), а також акт за формою «Н-1». Пунктами 3.9, 3.10 Порядку №1346 передбачено перелік обставин та подій за якими комісія з розслідування визнає, що «нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків». Інших та/або альтернативних формулювань висновків комісії з розслідувань нещасних випадків (в тому числі поранення) в актах «Н-1» та «Н-5» чинний Порядок №1346 не передбачає. Згідно з пунктом 8 розділу 8 Положенням затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ від 03.04.2017 № 285 затверджено Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС (далі - Положення №285), у всіх випадках зазначення діагнозу в рішенні (постанові) медичної (військово-лікарської) комісії щодо військовослужбовців НГУ встановлюється причинний зв`язок захворювань, поранень (контузій, травм або каліцтв). Пунктом 11 розділу 8 Положення №285 передбачено, що рішення медичної (військово- лікарської) комісії про причинний зв`язок захворювань, поранень (контузій, травм або каліцтв) військовослужбовців НГУ приймаються у формулюваннях, передбачених Положенням про ВЛЕ. Перелік формулювань про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм та каліцтв викладено в пункті 21.5. глави 21 розділу 11 Положення про ВЛЕ. Даним пунктом в постанові медичної (військово-лікарської) комісії при вирішенні питання про придатність військовослужбовця НГУ передбачено формулювання причинного зв`язку отримання військовослужбовцем поранення (контузії) - «ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини». процедура проведення розслідування нещасних випадків (в тому числі поранень) є дискреційним повноваженням, яка проводиться відповідно до визначених Порядком етапів. Суд не може підміняти повноваження медичної (військово-лікарської) комісії МВС, уповноваженої на виконання функцій з проведення військово-лікарської експертизи та комісії з розслідування нещасного випадку (в тому числі поранення), Відповідач вважає, що фактів порушення прав позивача не було та звернення до суду з адміністративним позовом безпідставне та передчасне. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

22.08.2023 до суду надійшла відповідь на відзив. Сторона позивача категорично не погоджується із твердженнями відповідача, оскільки останні не узгоджуються з нормам матеріального права, спрямовані на порушення законних прав і вимог позивача як військовослужбовця, а також протирічать завданням адміністративного судочинства. Зазначаючи про вмотивованість оскаржуваного висновку щодо взаємозв`язку травмування позивача, з проходженням служби, представник військової частини посилається та керуються Порядком № 1346, що не підлягає застосуванню до спірних правовідносин. Безпідставність доводів відзиву наданого відповідачем також підтверджується тим фактом, що оскаржувані висновки викладені комісією відповідача у формулюванні «... трапився в період проходження служби та пов`язаний з виконанням бойових завдань», не передбачені Порядком № 1346, на дотримання норм якого посилався відповідач. Так п.п. 4 пункту 2 розділу 1 Положення № 285 від 03.04.2017, передбачено, що основними завданнями медичними (військово-лікарськими) комісіями (М(BЛ)K) є: 4) визначення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм або каліцтв), що спричинили смерть (загибель) поліцейських, військовослужбовців НГУ, колишніх поліцейських, колишніх військовослужбовців НГУ, колишніх осіб рядового і начальницького складу. Підпункти 1,7 пункту 4 розділу 1 Положення № 285 від 03.04.2017 визначає, що M(BЛ)K у своїй роботі керуються законодавством України, цим Положенням, іншими нормативно-правовими актами з питань охорони здоров`я. Рішення M(BЛ)K про причинний зв`язок захворювань, поранень (контузій, травм або каліцтв) поліцейських, колишніх поліцейських приймаються згідно з вимогами цього Положення. Рішення М(ВЛ)К про причинний зв`язок захворювань, поранень (контузій, травм або каліцтв) військовослужбовців НГУ, колишніх військовослужбовців НГУ приймаються згідно з вимогами Положення про ВЛЕ. Аналогічні норми викладені у п. 11 розділу 8 Положення № 285 від 03.04.2017, відповідно до яких Рішення М(ВЛ)К про причинний зв`язок захворювань, поранень (контузій, травм або каліцтв) військовослужбовців НГУ приймаються у формулюваннях, передбачених Положенням про ВЛЕ. Положення № 285 від 03.04.2017 у випадках визначення причинного зв`язку травм військовослужбовців НГУ посилається на Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України 14.08.2008 № 402, та приймається у формулюваннях визначених останнім. Відповідач помилково вважає, що посилання на Положення № 285 від 03.04.2017 звільняє Військову частину від обов`язку дотримання норм «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України 14.08.2008 № 402», чи надає право на використання у відповідних довідках та актах про нещасний випадок формулювань не передбачених Положенням № 402. Видання довідок чи актів із формулюванням отримання травми - «так, пов`язано із захистом Батьківщини» передбачено не лише Положенням про ВЛЕ № 402 від 14.08.2008, а і положеннями Постанови КМУ № 168 від 28 лютого 2022 року і видаються військовими частинами не лише на вимогу чи для комісій М(ВЛ)К, а і для включення військовослужбовців в т.ч. НГУ, які отримали травмування і перебувають у лікарнях, для включення відомостей про них до наказів про додаткову винагороду. Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач скористався правом на надання заперечень та 01.09.2023 судом отримані заперечення до відповіді на відзив. На думку відповідача, позивач та його представник умисно ігнорують Порядок №1346, правомірність його застосування при проведенні розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем та складанні актів за формами Н-1, Н-5. Твердження позивача, що відповідач помилково вважає, що посилання на Положення № 285 нібито звільняє Військову частину від обов`язку дотримання норм «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України 14.08.2008 № 402», чи надає право на використання у відповідних довідках та актах про нещасний випадок формулювань не передбачених Положенням № 402» є суб`єктивною інтерпретацією власних побажань, обумовленою не розумінням відомчої належності військової частини та ігнорування дотримання військовою частиною вимог відомчих нормативних актів. Посилання позивача на постанову Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 є абсолютно безпідставними, оскільки не є предметом розгляду справи. При здійсненні військово-лікарської експертизи щодо військовослужбовців НГУ медичні (військово-лікарські) комісії керуються Положенням № 402. Твердження позивача, що визначення причинного зв`язку травмування, поранення (контузії) з обставинами його отримання ґрунтується лише на акті про нещасний випадок та довідку про обставини травми спростовуються в повному обсязі.

19.09.2023 позивачем надані до суду додаткові пояснення, у яких позивач не погоджується з думкою представника відповідача - про те, що Військово лікарська комісія чи Медична (військово лікарська) комісія (нібито на підставі п. 21.25 Положення про ВЛЕ) може встановити інший причинний зв`язок поранення аніж той, що вказано у довідці про обставини травми чи у висновках службового розслідування спростовується змістом положення п. 21.7. Положення про ВЛЕ відповідно до якого: «Постанова ВЛК про причинний зв`язок травми (поранення, контузії, каліцтва) та її наслідків приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або висновку, зазначеного в Акті проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії), за формою, наведеною у додатку 4 до Інструкції 332». Відповідно роз`ясненню Заступника командувача Медичних сил ЗСУ підполковника медичної служби Юрія Подолян у випадках ненадання довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) або засвідченої копії акта про нещасний випадок до проведення медичного огляду ВЛК та прийняття постанови або коли зазначені документи містять інший висновок про обставини отримання травми військовослужбовцем у ВЛК відсутні підстави приймати постанову у формулюванні «Травма (поранення, контузія, каліцтво) ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини». У даному випадку дії та бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 спрямована на порушення майнових та немайнових прав військовослужбовця, така поведінка є системною, єдиним законним та ефективним способом відновлення порушених прав позивача є заявлені у прохальній частині позову «визнання протиправним та скасування окремих положень акту розслідування нещасного випадку (поранення), зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

На підставі матеріалів справи, судом встановлено наступні обставини.

ОСОБА_1 є військовослужбовцем Національної гвардії України за контрактом з 13.09.2019 та на теперішній час проходить службу у складі ВЧ НОМЕР_1 .

Військову службу розпочав у 2015 році, є учасником бойових дій, залучався до участі в антитерористичній операції на Сході України, що підтверджується посвідченням УБД від 22.03.2017 серії НОМЕР_2 .

19 квітня 2022 року ОСОБА_1 , займав посаду «командир БТР» та був прикомандирований до 137 окремого батальйону морської піхоти ВМС Збройних сил України. Під час перебування у с. Нескучне, Донецької області, виконуючи завдання, щодо захисту України, знаходячись безпосередньо на лінії зіткнення з ворогом, разом з побратимами потрапив під ворожий мінометний обстріл. Внаслідок розриву одного із снарядів поруч із собою, позивач отримав загальне ураження організму від вибуху (контузію) та супутні розлади здоров`я і фактично вибув з бою.

ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР в період з 23.04.2022 по 19.05.2022, що підтверджується копією виписного епікризу з медичної карти стаціонарного хворого 929/3. Випискою рекомендовано визначення придатності до військової служби за лінією штатної ВЛК.

25 травня 2023 року Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України складений акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався 19 квітня 2022 року о 07 годині 30 хвилині за формою Н-5, у якому зазначений висновок комісії: нещасний випадок (поранення) трапився в період проходження служби пов`язаний з виконанням бойових завдань.

Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України складений акт про нещасний випадок (в тому числі поранення) старшого солдата ОСОБА_1 від 25.05.2023 форма Н-1, який містить висновок: «нещасний випадок (поранення) проходження служби та пов`язаний з виконанням бойових завдань.»

Позивач не погоджуючись із вказаними висновками викладеними у актах, вважаючи, що відповідачем обов`язково має бути зазначено про те, що нещасний випадок (поранення) солдата ОСОБА_1 , так, пов`язаний із захистом Батьківщини, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Правове регулювання відносин між Державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII.

Згідно з частиною першою статті 2 цього Закону військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про Національну гвардію України» від 13.03.2014 № 876-VII (далі Закон № 876-VII, в редакції на момент винесення спірних рішень) Національна гвардія України є військовим формуванням з правоохоронними функціями, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України і призначено для виконання завдань із захисту та охорони життя, прав, свобод і законних інтересів громадян, суспільства і держави від кримінальних та інших протиправних посягань, охорони громадської безпеки і порядку та забезпечення громадської безпеки, а також у взаємодії з правоохоронними органами - із забезпечення державної безпеки і захисту державного кордону, припинення терористичної діяльності, діяльності незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), терористичних організацій, організованих груп та злочинних організацій.

Статтею 4 Закону № 876-VII визначено, що Національна гвардія України у своїй діяльності керується Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них нормативно-правовими актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

З метою надання необхідної методичної допомоги керівникам органів та підрозділів системи МВС України, врегулювання питань щодо порядку розслідування нещасних випадків, поранень, професійних захворювань, які трапляються із особами рядового та начальницького складу, курсантами та слухачами, військовослужбовцями та іншими категоріями працюючих в системі МВС України затверджений Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.12.2002 року № 1346 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 31.01.2003 року за № 83/7404, у попередній редакції на момент винесення спірних актів).

Відповідно до п.2.1. Порядку №1346 розслідуванню підлягають раптові погіршення стану здоров`я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострі професійні захворювання і гострі професійні та інші отруєння, теплові удари, опіки, обмороження, утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, інші ушкодження, отримані внаслідок аварій, пожеж, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани та інші надзвичайні події), контакту з тваринами, комахами та іншими представниками фауни і флори, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день, а також випадки смерті в підрозділі (далі - нещасні випадки).

Згідно з п.2.2. Порядку №1346 за результатами розслідування складаються акти за формою Н-1* (додаток 1) і беруться на облік нещасні випадки (у тому числі поранення), які сталися з працівниками в період проходження служби при виконанні службових обов`язків.

Відповідно до п.2.4. Порядку №1346 якщо за висновками роботи комісії з розслідування прийнято рішення, що про нещасний випадок не повинен складатися акт за формою Н-1*, тобто нещасний випадок не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, про такий нещасний випадок складається акт за формою НТ* (додаток 2).

Згідно з п.4.6. Порядку №1346 за результатами розслідування складається акт спеціального розслідування за формою Н-5* (додаток 4), а також оформляються інші матеріали, передбачені пунктом 4.13 цього Порядку, у тому числі карта обліку професійного захворювання (отруєння) на кожного потерпілого, якщо нещасний випадок пов`язаний з гострим професійним захворюванням (отруєнням).

Згідно з п.3.8. Порядку № 1346 комісія з розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) зобов`язана протягом трьох діб після утворення комісії: обстежити місце події, опитати свідків і осіб, причетних до неї, і одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо; визначити відповідність умов служби (праці, навчання) вимогам нормативно-правових актів про охорону праці; з`ясувати обставини і причини, що призвели до нещасного випадку (у тому числі поранення), визначити осіб, які припустилися порушення нормативно-правових актів, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам; визначити, чи трапився нещасний випадок (у тому числі поранення) у період проходження служби при виконанні службових обов`язків (не пов`язаний з виконанням службових обов`язків); скласти акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* (додаток 4) у трьох примірниках, а також акт за формою Н-1* (НТ*) у п`яти примірниках і передати їх на затвердження керівнику підрозділу, який призначив комісію.

На підставі п.3.12. Порядку №1346 до першого примірника акта розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* долучаються: акт за формою Н-1* (НТ*), пояснення свідків, потерпілого, витяги з нормативних документів, схеми, фотографії та інші документи, що характеризують місце події (робоче місце), стан технічних засобів (транспорту, устаткування, апаратури тощо), діагноз травми, медичний висновок щодо втрати здоров`я потерпілим у результаті нещасного випадку (у тому числі поранення), а в разі необхідності - також висновок щодо наявності в його організмі алкоголю, отруйних чи наркотичних речовин.

Керівник підрозділу згідно з п. 3.14. Порядку №1346 повинен розглянути і затвердити акти за формою Н-1* (НТ*) протягом доби після закінчення розслідування, а щодо випадків, які сталися за межами підрозділу, протягом доби після одержання необхідних матеріалів.

Відповідно до Додатку 4 до п.3.8 Порядку №1346, п.6 висновок комісії, у цьому розділі зазначаються особи, у тому числі потерпілий, чиї дії або бездіяльність призвели до нещасного випадку (у тому числі поранення). Перелічуються конкретні порушення вимог законодавчих і нормативно-правових актів про охорону праці, посадових інструкцій тощо (із зазначенням статей, параграфів та пунктів). У разі коли порушення допущено працівниками іншого підрозділу або сторонньою особою, цей факт обов`язково зазначається в цьому пункті. Наприкінці розділу подаються пропозиції щодо притягнення до відповідальності осіб, унаслідок дій або бездіяльності яких стався нещасний випадок. Зазначається один з таких висновків про нещасний випадок (у тому числі поранення), а саме:

- нещасний випадок (у тому числі поранення) стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків;

- нещасний випадок (у тому числі поранення) стався в період проходження служби при виконанні службових обов`язків; Крім того, у висновку зазначається, що складається акт за формою Н-1* або НТ*.

Оскільки спір стосується висновку про події, що сталася з позивачем, як такої, що пов`язана чи не пов`язана з захистом Батьківщини, суд врахував таке.

Комісія з розслідування визнає, що "нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків", якщо він трапився в період проходження служби під час: припинення або запобігання злочинам або правопорушенням; вчинення дій із забезпечення особистої безпеки громадян, захисту їх прав і свобод; охорони і забезпечення громадського порядку; несення постової чи патрульної служби; виявлення і розкриття злочинів, розшуку осіб, що їх учинили; забезпечення безпеки дорожнього руху; участі в ліквідації наслідків аварії, пожежі, катастрофи, стихійного лиха та інших надзвичайних подій; виконання потерпілим трудових (посадових, функціональних) обов`язків за режимом роботи підрозділу, у тому числі у відрядженні; перебування на робочому місці, на території підрозділу або в іншому місці роботи чи служби з моменту прибуття потерпілого в підрозділ до його відбуття, що фіксується відповідно до правил внутрішнього розпорядку підрозділу, у тому числі протягом робочого та надурочного часу, або, за дорученням керівника, у неробочий час; підготовки до роботи та приведення в порядок після закінчення роботи знарядь праці, засобів захисту, одягу, а також здійснення заходів щодо особистої гігієни, пересування по території підприємства перед початком роботи і після її закінчення; проїзду на роботу чи з роботи на транспортному засобі, що належить підрозділу, або іншому транспортному засобі відповідно до укладеного договору; проведення навчання, тренувань, обов`язкових фізичних занять у встановлений час, участі в спортивних змаганнях, професійних та кваліфікаційних конкурсах; використання власного транспорту в інтересах підрозділу з дозволу або за письмовим дорученням керівника підрозділу; провадження дій в інтересах підрозділу, у якому проходить службу (працює) потерпілий; прямування працівника до об`єкта (між об`єктами) обслуговування за затвердженими маршрутами; прямування потерпілого до місця чи з місця відрядження згідно з установленим завданням про відрядження (п.3.9. Порядку №1346).

Згідно з п. 3.10. Порядку №1346 Комісія з розслідування також визнає, що "нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків", якщо він стався в період проходження служби внаслідок: безпосереднього впливу правопорушника (злочинця) на працівника (учинення опору, захват заручником, напад на працівника, який перебуває не при виконанні службових обов`язків, з метою помсти за законні дії з припинення правопорушення, затримання або викриття правопорушника в період служби тощо); спроби самогубства працівника під впливом психофізіологічних, небезпечних та шкідливих факторів, пов`язаних з виконанням службових обов`язків; травмування внаслідок нестатутних відносин (у разі відсутності вини потерпілого); раптового погіршення стану здоров`я працівника під час виконання ним трудових (посадових) обов`язків у разі відсутності умов, зазначених у третьому, четвертому та шостому абзацах пункту 3.11 цього розділу, що визнається пов`язаним з виконанням службових обов`язків за умови, що погіршення стану здоров`я працівника сталося внаслідок впливу небезпечних чи шкідливих виробничих факторів, що підтверджено медичним висновком, або якщо потерпілий не проходив медичного огляду, передбаченого законодавством, а робота, що виконувалася, протипоказана потерпілому відповідно до медичного висновку про стан його здоров`я. Медичний висновок щодо зв`язку погіршення стану здоров`я працівника з впливом на нього небезпечних чи шкідливих виробничих факторів або щодо протипоказання за станом здоров`я працівника виконувати зазначену роботу видається лікувально-профілактичним закладом за місцем лікування потерпілого на запит керівника підрозділу чи голови комісії з розслідування; в інших випадках, передбачених чинним законодавством України.

Відповідно до п. 3.11. Порядку №1346 Комісія з розслідування визнає, що "нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків", якщо нещасний випадок (у тому числі поранення) стався: за обставин, які не підпадають під дію пунктів 3.9, 3.10 цього розділу і не пов`язані з виконанням службових обов`язків; унаслідок дій, учинених у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, а також унаслідок дії алкоголю, наркотичних або інших отруйних речовин (асфіксія, інсульт, зупинка серця тощо) за наявності медичного висновку, якщо це не викликано застосуванням цих речовин із службовою метою або порушення вимог безпеки щодо їх зберігання і транспортування або якщо потерпілий, який перебував у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, був відсторонений від служби (роботи) згідно з установленим порядком; під час скоєння злочинів або інших правопорушень, якщо ці дії підтверджені рішенням суду; у разі природної смерті або самогубства, за винятком випадків, зазначених у пункті 3.10 цього розділу, що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та органів досудового розслідування; унаслідок порушення потерпілим службової (трудової) дисципліни.

Тобто вказані норми визначають чітке коло обставин, які повинні бути з`ясовані під час службового розслідування відповідною комісією, та містять посилання, нещасний випадок як такий що трапився при виконанні службових обов`язків може бути визнаний в інших випадках, передбачених чинним законодавством України.

Відповідно до статей 50, 61, 65, 77 Закону України «Про Національну поліцію», частини десятої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», статті 21 Закону України «Про Національну гвардію України», статті 70 «Основи законодавства України про охорону здоров`я» та з метою нормативно-правового врегулювання організації медичного обстеження кандидатів на службу в поліцію, поліцейських, кандидатів на військову службу за контрактом, резервістів та військовослужбовців Національної гвардії України, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 03.04.2017 року № 285, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 квітня 2017 року за № 559/30427, затверджено "Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС" (тут, і далі в попередній редакції).

Пунктом 5 Положення №285 визначено, що ВЛК у своїй роботі керуються чинним законодавством України, цим Положенням, іншими нормативно-правовими актами з питань військово-лікарської експертизи.

Постанови ВЛК щодо причинного зв`язку захворювання, поранення (контузії, травми, каліцтва) приймаються згідно з вимогами відповідних розділів цього Положення та Положення про ВЛЕ у ЗС України.

Згідно з розділу VІІ Положення №285 про проведення військово-лікарської експертизи кандидатам на військову службу за контрактом, службу у військовому резерві та військовослужбовцям НГУ.

Кандидати на військову службу, резервісти та військовослужбовці проходять медичний огляд у ВЛК, розташованих за місцем дислокації військових частин НГУ, відповідно до цього Положення та Положення про ВЛЕ у ЗС України.

В окремих випадках медичний огляд проводиться іншими ВЛК (за місцем проживання) згідно з направленням командира військової частини (начальника управління, закладу, установи).

Визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень) колишнім військовослужбовцям чи перегляд постанови ВЛК здійснюється з урахуванням пунктів 13, 14 розділу VI цього Положення та норм Положення про ВЛЕ у ЗС України.

Відповідно до пункту 11 розділу VІІ Положення №285, постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень (контузій, травм, каліцтв) військовослужбовців НГУ приймаються в формулюваннях, передбачених Положенням про ВЛЕ у ЗС України.

Відтак, з наведених законодавчих приписів слідує, що вищевказаними нормами законодавцем закріплені особливості розслідування нещасних випадків та визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень), які отримані військовослужбовцями НГУ.

Поряд з тим, до частини десятої статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (у попередній редакції).

Порядок встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтв) у військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, які призвані на збори, та колишніх військовослужбовців зі службою у Збройних Силах України визначений у главі 2 Розділу 2 Положення №402.

Згідно з підпунктом 21.1., 21.2. глави 21 Розділу 2 Положення №402 у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення.

Причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців, які проходять військову службу, військовозобов`язаних і резервістів, призваних військовими комісаріатами на навчальні (перевірочні) збори, при медичному огляді вирішують позаштатні постійно діючі госпітальні, гарнізонні ВЛК і ЛЛК та за потреби - штатні ВЛК.

При цьому, постанови, які приймає ВЛК із встановлення причинного зв`язку захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва), наведені у главі 21 розділу II цього Положення (пункт 20.7 глави 20 Розділу 2 Положення №402).

Відповідно до підпунктом 21.5. глави 21 Розділу 2 Положення №402 постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях:

а) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби під час служби у складі діючої армії і флоту у роки Громадянської війни, Великої Вітчизняної війни та війни з Японією (Другої світової війни), участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Великої Вітчизняної війни (Другої світової війни), при безпосередній охороні державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні у складі прикордонного наряду, екіпажу корабля (катера), екіпажу літака (вертольота) або під час проведення оперативно-розшукових заходів, або здійснення самостійно чи в складі підрозділу відбиття збройного нападу чи вторгнення на територію України військових груп і злочинних угруповань, а також під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

б) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби" - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане (крім випадків протиправного діяння), у разі фактичного виконання службових обов`язків під час проходження військової служби в частинах, які не входили до складу діючої армії.

При ураженнях, зумовлених дією ДІВ, КРП, джерел ЕМП, ЛВ, мікроорганізмів I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами, а також токсичних речовин, які виникають у зв`язку з виконанням обов`язків військової служби, приймається постанова - "Травма (зазначити фактор), ТАК, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби".

Військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, у випадках, передбачених частиною 3 статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

в) "Поранення (травма, контузія, каліцтво), одержане в результаті нещасного випадку, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби" - якщо воно одержане за обставин, не пов`язаних з виконанням обов`язків, або одержане внаслідок правопорушення.

г) "Захворювання, поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії" - якщо захворювання виникло, поранення (контузія, травма, каліцтво) одержане в період перебування в країнах, де велись бойові дії (Перелік країн затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.94 № 63 "Про організаційні заходи щодо застосування Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (із змінами), далі - Перелік країн), і військовослужбовець визнаний учасником бойових дій.

Зазначена постанова приймається також, коли наявне захворювання за зазначений період служби досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби. Постанова в такому формулюванні приймається при хронічних, повільно прогресуючих захворюваннях, за наявності медичних документів, виданих у перші десять років після вибуття військовослужбовця з країни, де велись бойові дії, або пізніше, але за даними за зазначені десять років, якщо вони дозволяють віднести або підтверджують початок захворювання на період участі в бойових діях.

ґ) "Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини", якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, що входять до складу діючої армії, або коли захворювання, яке виникло до цього, у період служби у військових частинах і установах, які входять до складу діючої армії, досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби.

Постанова в такому формулюванні приймається щодо військовослужбовців, які брали участь у бойових діях, зазначених у підпункті "а" цього пункту.

Зазначена постанова приймається також при хронічних повільно прогресуючих захворюваннях за наявності медичних документів, виданих у перші десять років після вибуття військовослужбовця з діючої армії або пізніше, але за даними за зазначені десять років, якщо вони дозволяють віднести або підтверджують початок захворювання на період перебування в діючій армії.

д) "Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби" - якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, які не входять до складу діючої армії, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності.

У такому самому формулюванні приймаються постанови при медичному огляді військовослужбовців за результатами поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних ними в період проходження військової служби, коли документи про обставини їх одержання на момент медичного огляду відсутні.

е) "Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби" - якщо воно виникло в того, хто пройшов медичний огляд, до призову на військову службу, прийняття на військову службу за контрактом (у тому числі і захворювання, не діагностовані при призові (під час прийому на військову службу), але патогенетично їх розвиток почався до призову (до прийому) на військову службу), і військова служба не вплинула на вже наявне захворювання і придатність до військової служби.

Постанова в такому формулюванні приймається також за наслідками поранень (травм, контузій, каліцтв), якщо вони одержані до призову на військову службу, прийняття на військову службу за контрактом і військова служба не вплинула на вже наявні наслідки поранення (травми, контузії, каліцтва) і придатність до військової служби.

є) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби під час участі в бойових діях у складі ІНФОРМАЦІЯ_1 " - якщо поранення (контузія, травма, каліцтво) отримане військовослужбовцем при виконанні миротворчих операцій Місії ООН на території інших держав, де велись бойові дії, і він визнаний учасником бойових дій.

ж) "Захворювання, ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби під час участі в бойових діях у складі ІНФОРМАЦІЯ_1 " - якщо захворювання виникло у військовослужбовця при виконанні миротворчих операцій Місії ООН на території інших держав, де велись бойові дії, або захворювання, що виникло до виконання миротворчих операцій, за період служби у складі миротворчого контингенту досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі і тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності і він визнаний учасником бойових дій.

Постанова в такому формулюванні приймається при хронічних, повільно прогресуючих захворюваннях, за наявності медичних документів, виданих у перші десять років після вибуття військовослужбовця з країни, де велись бойові дії, або пізніше, але за даними за зазначені десять років, якщо вони дозволяють віднести або підтверджують початок захворювання на період участі в бойових діях у складі Миротворчих Сил ООН.

з) "Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби у складі Миротворчих Сил ООН" - якщо захворювання виникло у військовослужбовця при виконанні миротворчих операцій Місії ООН на території інших держав, де не велись бойові дії, або захворювання, що виникло до виконання миротворчих операцій Місії ООН, за період служби у складі миротворчого контингенту досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі і тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності.

и) "Поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби у складі миротворчого персоналу" - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час виконання обов`язків військової служби у складі миротворчого персоналу.

к) "Поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби у складі Миротворчих Сил ООН" - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) отримано військовослужбовцем під час виконання миротворчих операцій Місії ООН на території інших держав, де не велись бойові дії.

Відповідно до пункту 21.7 глави 21 розділу II Положення №402 постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення (травми, контузії, каліцтва) приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або засвідченої копії Акта про нещасний випадок (додаток 1 до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06 лютого 2001 року № 36, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23 лютого 2001 року за № 169/5360 (зі змінами)), у яких зазначаються обставини отримання поранення (контузії, травми, каліцтва). На військовослужбовців довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) оформляється у 2 примірниках, перший подається у госпітальну (гарнізонну) ВЛК, а другий зберігається постійно в особовій справі військовослужбовця. У виняткових випадках допускається розгляд ВЛК копії вказаної довідки, засвідченої відповідною посадовою особою та скріпленої гербовою печаткою військової частини (закладу охорони здоров`я Збройних Сил України).

Отже, з аналізу вищенаведеного, суд приходь до висновку, що на військовослужбовців НГУ в частині визначення причинного зв`язку поранень (контузій, травм, каліцтв) розповсюджуються норми Положенням про ВЛЕ у ЗС України (Положення №402).

З цього приводу, не обґрунтованими є посилання відповідача про виключне застосування у спірному випадку положень Порядку №1346.

Як вже встановлено судом, та не є спірним, 19 квітня 2022 року ОСОБА_1 , займав посаду «командир БТР» та був прикомандирований до 137 окремого батальйону морської піхоти ВМС Збройних сил України. Під час перебування у с. Нескучне, Донецької області, виконуючи завдання, щодо захисту України, знаходячись безпосередньо на лінії зіткнення з ворогом, разом з побратимами потрапив під ворожий мінометний обстріл. Внаслідок розриву одного із снарядів поруч із собою, позивач отримав загальне ураження організму від вибуху (контузію) та супутні розлади здоров`я і фактично вибув з бою.

Таким чином, з позивачем стався нещасний випадок (поранення) при виконанні завдання, щодо захисту України, знаходячись безпосередньо на лінії зіткнення з ворогом, тому такий нещасний випадок (поранення) Так, пов`язаний із захистом Батьківщини.

Як правильно вказує відповідач положення Порядку №1346 дійсно не містять висновку про те, що нещасний випадок (поранення) - Так, пов`язаний із захистом Батьківщини, однак такі формулювання містяться в Положенні №402, при цьому, суд звертає увагу, що Порядок №1346 не визначає особливостей нещасного випадку (поранення), яке може статися з військовослужбовцем НГУ при участі в бойових діях під час воєнного стану.

Вирішуючи цей спір, судом враховується таке.

Відповідно до статті 8 Конституції України, статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Венеціанська комісія у своїй доповіді № 512/2009 «Про верховенство права», прийнятій 25-26 березня 2011 року, розкриваючи поняття «юридична визначеність», наголошує на тому, що принцип юридичної визначеності є істотно важливим для питання довіри до верховенства права. Аби досягти цієї довіри, держава повинна зробити текст закону легко доступним; вона також зобов`язана дотримуватись законів, які запровадила, і застосовувати їх у передбачуваний спосіб та з логічною послідовністю; передбачуваність означає, що закон має бути, за можливості, проголошений наперед (до його застосування) та має бути передбачуваним щодо його наслідків: він має бути сформульований з достатньою мірою чіткості, аби особа мала можливість скерувати свою поведінку (п. 44).

У дослідженні Європейської Комісії «За демократію через право» (Венеційська Комісія) під назвою «Мірило правовладдя», розробленому і затвердженому 11-12 березня 2016 року, «передбачуваність» означає не лише те, що приписи акта права мають бути проголошеними ще до їх імплементації, а й що вони мають бути передбачуваними за своїми наслідками: їх має бути сформульовано з достатньою чіткістю та зрозумілістю, аби суб`єкти права мали змогу впорядкувати свою поведінку згідно з ними».

Крім того, у цьому Дослідженні міститься висновок про те, що поняття «якість закону», зокрема, охоплює таких два складових елемента: передбачуваність актів права; сталість і послідовність приписів права.

У рішеннях ЄСПЛ та Верховного Суду сформувалась стала практика щодо визначення відповідних критеріїв.

Так, ЄСПЛ у справі «Щокін проти України» (заяви № 23759/03 та № 37943/06, п. 50-56) зазначив, зокрема, що верховенство права, один із основоположних принципів демократичного суспільства, притаманний усім статтям Конвенції; відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника.

Так само уніфіковано ЄСПЛ інтерпретував «якість законодавства» і в іншому своєму рішенні, а саме, у справі «Сєрков проти України» (заява №39766/05, п. 51) «... якість законодавства ... - доступне для зацікавлених осіб, чітке і передбачуване у застосуванні»; відсутність необхідної передбачуваності та чіткості національного законодавства з важливого питання, що призводило до його суперечливого тлумачення судом, стала причиною порушення вимог положень Конвенції щодо «якості закону».

Як зазначено у пункті 186 рішення ЄСПЛ у справі «Промислово-фінансовий Консорціум «Інвестиційно-металургійний Союз» проти України» (заява № 10640/05, п. 186) принцип законності передбачає, що чинні положення національного законодавства є достатньо доступними, чіткими та передбачуваними у своєму застосуванні (рішення у справі «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyeler v. Italy), заява № 33202/96, пункти 109, ПО). Аналогічно національне законодавство має надавати засіб юридичного захисту від свавільного втручання державних органів влади у права, захищені Конвенцією (рішення у справі «Хасан і Чауш проти Болгарії» [ВП] (Hasan and Chaush v. Bulgaria), заява № 30985/96, п. 84).

Аналогічні підходи застосовані ЄСПЛ також у багатьох інших справах, зокрема, Hentrich v. France, заява № 13616/88, п. 42; Lithgow and Others v. the United Kingdom, заяви 9006/80, 9262/81 та ін., п. 110; Alisic and Others v. Bosnia and Herzegovina, Croatia, Serbia, Slovenia and the Former Yugoslav Republic of Macedonia [ВП], заява № 60642/08, n. 103; Centro Europa 7 S.R.L. and di Stefano v. Italy [ВП], заява № 38433/09, n. 187; Hutten-Czapska v. Poland [ВП], заява № 35014/97, n. 163.

Крім того, у справі «Новік проти України» (заява № 48068/06, п. 19) ЄСПЛ зробив висновок, що надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Вимога «якості закону» у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції означає, що закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні для убезпечення від будь-якого ризику свавілля.

Достатньо важливими є висновки, які зроблені у рішенні ЄСПЛ у справі «Волков проти України» (заява № 21722/11, п.п. 170, 171). Так, характеризуючи загальні принципи законності втручання, Суд наголосив на тому, що вислів «згідно із законом» .... також стосується якості закону, вимагаючи, щоб він був доступний для зацікавленої особи, яка, окрім того, повинна мати можливість передбачити наслідки його дії щодо себе (рішення у справі «Копп проти Швейцарії» (Корр V. Switzerland), заява № 23224/94, п. 55); «якість закону» передбачає, inter alia (з лат. «серед інших речей і справ»), що формулювання національного законодавства повинно бути достатньо передбачуваним, щоб дати особам адекватну вказівку щодо обставин та умов, за яких державні органи мають право вдатися до заходів, що вплинуть на конвенційні права особи (рішення у справі «C.G. та інші проти Болгарії» (C.G. and Others v. Bulgaria), заява № 1365/07, п. 39); законодавство повинно забезпечувати певний рівень юридичного захисту проти свавільного втручання з боку державних органів (рішення у справі «P.G. та J.H. проти Сполученого Королівства» (P.G. and J.H. v. the United Kingdom), заява № 44787/98, п. 46). Крім того, у пункті 179 цього Рішення ЄСПЛ наголошує на тому, що наявність конкретної і послідовної практики тлумачення відповідного положення закону була фактором, який призвів до висновку щодо передбачуваності зазначеного положення (рішення у справі «Гудвін проти Сполученого Королівства» (Goodwin v. the United Kingdom), заява № 17488/90, п. 33).

Зокрема, у рішенні ЄСПЛ у справі «Свято-Михайлівська Парафія проти України» (заява № 77703/01, п. 115) зазначено, що в світлі положень Конвенції, втручання може бути виправданим, якщо воно «встановлено законом» та здійснено «згідно із законом», оскільки оскаржувані заходи повинні не тільки мати законодавче підґрунтя, а й передбачатися якісним законом, який має бути достатньо доступним та передбачуваним щодо наслідків його застосування, тобто бути сформульованим у спосіб, який дає змогу кожній особі, у разі потреби, за допомогою відповідної консультації регулювати свою поведінку (рішення у справах Larissis and Others v. Greece, заява № 23372/94, п. 40; Metropolitan Church of Bessarabia, заява № 45701/99 n. 109).

У постанові від 06.11.2018 у справі № 812/292/18 (провадження 11-532заі18) Велика Палата Верховного Суду також врахувала правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні 14.10.2010 у справі «Щокін проти України» (заяви № 23759/03 та № 37943/06 п. 50-56) та визначила концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід.

Окрім того, Велика Палата Верховного Суду у вказаному рішенні зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

Аналогічна правова позиція Великою Палатою Верховного Суду викладена у постановах від 30 січня 2019 року у справі № 876/5312/17, від 13 лютого 2019 у справі № 233/4308/17, від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а, від 13 лютого 2019 року у справі № 822/524/18, від 20 травня 2020 року у справі № 815/1226/18, серед яких ті, що стосуються зарахування стажу роботи для пенсійного забезпечення.

У постанові від 13 лютого 2019 року, що винесена Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі № 822/524/18, із посиланням на положення статей 1, 8, 92 Конституції України, а також на статті 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права, прийнятого 16 грудня 1966 року Генеральною Асамблеєю ООН (ратифікованого Указом Президії Верховної Ради Української CPC № 2148-VIII від 19 жовтня 1973 року), статті 12 Європейської соціальної хартії (переглянутої), вчинену 03 травня 1996 року у м. Страсбурзі та підписану від імені України 07 травня 1999 року (ратифіковану Законом України № 137-V від 14 вересня 2006 року) зроблено висновок, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових «прогалин» щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Цей принцип також неодноразово був застосований Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду під час вирішення спорів у соціальній сфері, зокрема, у постановах від 13 лютого 2018 року у справі № 580/122/17, від 20 лютого 2018 року у справі № 576/1724/17, від 20 лютого 2018 року у справі № 679/761/15-а, від 27 лютого 2018 року у справі № 642/3284/17, від 27 лютого 2018 року у справі № 227/2360/17, від 17 грудня 2018 року у справі № 344/12315/16-а.

Вимога щодо «якості закону» та обов`язок застосовувати найбільш сприятливий для особи спосіб його тлумачення, у разі якщо такий закон не відповідає визначеним критеріям якості закону, ґрунтуються передусім на положеннях частини 1 статті 57 Конституції України, яка встановлює, що «кожному гарантується право знати свої права і обов`язки». Із цієї конституційної норми відомо те, що у випадку встановлення судом того факту, що закон сформульований у спосіб, який не дозволяє особі знати свої права і обов`язки, застосування (тлумачення) такого закону повинно відбуватися судом на користь особи, яку позбавили (звузили) на підставі цього закону певного права або встановили (розширили) для неї нові обов`язки.

Таким чином, з урахуванням викладеного вище в сукупності, суд приходить до висновку, що оскільки нещасний випадок (поранення) стався з позивачем під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, таке поранення, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про задоволення адміністративного позову.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору в силу приписів Закону України «Про судовий збір», розподіл судових витрат судом не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 255, 262 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправним та скасування окремих положень акту розслідування нещасного випадку (поранення), зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Скасувати висновок комісії викладений в п. 6 «Акту розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався 19 квітня 2022 року о 07 годині 30 хвилині» від 25.05.2023 в частині визнання нещасного випадку (поранення) таким, що пов`язане з виконанням бойових завдань.

Скасувати висновок викладений в п. 14 «Акту № 38/23 про нещасний випадок (в тому числі поранення) старшого солдата ОСОБА_1 », в частині визнання нещасного випадку (поранення) таким, що пов`язане з виконанням бойових завдань.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України, внести зміни до висновків «Акту розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався 19 квітня 2022 року о 07 годині 30 хвилині» зазначивши про те, що нещасний випадок (поранення) солдата ОСОБА_1 , Так, пов`язано із захистом Батьківщини.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України, внести зміни до висновків «Акту № 38/23 про нещасний випадок (в тому числі поранення) старшого солдата ОСОБА_1 » зазначивши про те, що нещасний випадок (поранення) солдата ОСОБА_1 , Так, пов`язано із захистом Батьківщини.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядок та строки, передбачені ст.ст. 295, 297 КАС України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 ),

Відповідач - Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_3 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ).

Повне судове рішення складено 29.09.2023.

Суддя Б.В. Богатинський