Справа № 160/14022/23
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2023-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
УСТАНОВИВ:
21.06.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 07.06.2023 №1052 про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Криворізького РУП ГУНП в частині, що стосується майора поліції ОСОБА_1 ;
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 09.06.2023 року № 370 о/с про звільнення заступника начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції № 2 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_1 з 09.06.2023 року за п.6 ч.1 ст.77 Закону України « Про Національну поліцію»;
- поновити на службі в поліції на посаді заступника начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції № 2 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_1 ;
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 10.06.2023 року по дату винесення судового рішення;
- звернути до негайного виконання рішення суду в частині поновлення майора міліції ОСОБА_1 на посаді заступника начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції №2 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській заступника начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції № 2 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області;
- звернути до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць, в розмірі 30 049 гривень.
Вищевказану справу розподілено судді Ількову В.В.
Також ухвалою суду від 23.06.2023 року витребувано у відповідача додаткові докази по справі, а саме копії:
- відомості щодо проходження позивачем служби (накази, витяг, тощо);
- відомості щодо звільнення позивача зі служби;
- довідку/розрахунок про заробітну плату позивача зі всіма її складовими за 2 календарні місяці, що передували звільненню позивача зі служби, зокрема за квітень-травень 2023 року;
- матеріали службового розслідування проведеного за відомостями, викладеними у доповідній записці УГІ ГУНП від 29.05.2023 № 50/1-493 «Про результати проведених заходів підтримки і контролю у Криворізькому РУП ГУНП та відділеннях поліції № 1,2,3,4 цього ж районного управління поліції ;
- копію доповідної записки УГІ ГУНП від 29.05.2023 № 50/1-493 «Про результати проведених заходів підтримки і контролю у Криворізькому РУП ГУНП та відділеннях поліції № 1,2,3,4 цього ж районного управління поліції»;
- належним чином завірені копії наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та про звільнення з поліції майора поліції ОСОБА_1 ;
- посадову інструкцію заступника начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції № 2 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області;
- відомості/інформацію щодо матеріалів перевірки заяв ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , та інформацію щодо рішень прийнятих за їх результатами;
- журнал проходження інструктажу водіями транспортного засобу Національної поліції (додаток 7 до Положення) та інші докази щодо суті спору.
30.06.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) в якому остання просить провести розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, у зв`язку зі складністю справи, а також з метою з`ясування всіх обставин справи та ухвалення законного та обґрунтованого судового рішення.
19.07.2023 року відповідачем подано відзив на позовну заяву позивача. Долучені витребувані судом докази по справі.
- відомості/інформацію щодо вживання позивачем всіх заходів, здійснених відповідно до положень чинного законодавства, для недопущення ним дисциплінарного проступку (по кожному проступку окремо);
-докази на підтвердження таких обставин, зокрема щодо вживання позивачем всіх заходів для недопущення ним дисциплінарного проступку (по кожному проступку окремо);
- інші докази, на які посилається позивач у позовній заяві, як на підставу незаконного застосування до нього дисциплінарного стягнення, у вигляді звільнення.
Витребувати також у Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області належним чином засвідчені копії таких документів:
- докази на підтвердження обставин/фактів, які послугували підставою для проведення службового розслідування відносно позивача (по кожному проступку - окремо);
- докази на підтвердження обставин/фактів, які стали підставою для ініціювання службового розслідування відносно позивача (по кожному проступку - окремо);
- інші наявні докази щодо суті спору.
17.08.2023 року відповідачем долучені витребувані додаткові докази по справі.
21.08.2023 року позивачем долучені додаткові докази по справі. Надані письмові пояснення.
Витребувано у Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області належним чином засвідчені копії таких документів:
- всі матеріали перевірки, здійснених відносно позивача, складені на підставі доповідної записки від 29.05.2023 року №50/1-493 та інші наявні докази, що стосуються суті спору.
18.09.2023 року відповідачем на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів долучені додаткові матеріали по справі.
У відповідності до приписів статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
У відповідності до вимог ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Отже, рішення у цій справі приймається судом 04.10.2023 року, тобто у межах строку встановленого ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що майор поліції ОСОБА_1 , заступник начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції № 2 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області, наказом начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 370 о/с від 09.06.2023 року був звільнений із займаної посади та зі служби в поліції на підставі п.6 ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарно статуту Національної поліції України.
Вказує, що підставою наказу про його звільнення послужив наказ начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 1052к від 07.06.2023 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Криворізького РУП ГУНП, з яким позивача було ознайомлений в той же день.
Зазначений наказ та відповідно наказ по особовому складу був виданий відповідно до висновків службового розслідування, проведеного дисциплінарною комісією ГУНП в Дніпропетровській області за відомостями, викладеними у доповідній записці УГІ ГУНП від 29.05.2023 року № 50/1-493 «Про результати проведених заходів підтримки і контролю у Криворізькому РУТІ ГУНП та відділеннях поліції № 1,2,3,4 цього ж районного управління поліції», за результатами якого, в діях окремих поліцейських зазначених підрозділів поліції, до ряду яких потрапив і позивач, було встановлено порушення службової дисципліни.
Позивач вказує, що комісія прийшла до висновку, під час проведення службового розслідування, про порушення ним службової дисципліни, яка виразилась, зокрема в недотриманні вимог пунктів п.1,2 частини 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», частини 1 статті 15, абзацу 2 частини 1 ст.19 Закону України «Про звернення громадян», п. 1 ч.3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 11 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 року № 100, пунктів 12,13 розділу III Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.09.2017 року № 757, Присяги поліцейського, що виразилось у невжитті позивачем заходів щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань під час розгляду заяв ОСОБА_6 , ОСОБА_3 щодо вчинення кримінальних правопорушень та погодженні висновків про списання до справи матеріалів за вказаними заявами, не проведенні об`єктивної та повної перевірки за заявами ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , не проходженні інструктажу перед виїздом на службовому транспорті, не заповненні дорожнього листа №3/2400 у травні 2023 року, що на думку відповідача є скоєнням в умовах воєнного стану проступку, який суперечить покладеним на працівників поліції основним обов`язкам.
За вказані порушення до позивача, заступника начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції № 2 Криворізького районного управління поліції ГУНП майора поліції було застосоване дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції.
Позивач вважає, що висновки щодо накладення на нього дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби і поліції є необ`єктивними, необґрунтованими та такими, що не відповідають закону, дійсним, конкретним обставинам та фактам, які б свідчили про порушення ним службової дисципліни, вимогам щодо повноти та об`єктивності службового розслідування та є неправомірними.
Висновки відповідача, здійснені під час службового розслідування не є доведеними та не є підтвердженими жодними належними доказами.
На думку позивача, наказ про притягнення його до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення зі служби в поліції та відповідно наказ про його звільнення є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, з поновленням позивача на службі в поліції на посаді заступника начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції № 2 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області та відповідно стягненням на його користь грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 10.06.2023 року по дату винесення судового рішення.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
До суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнає, просить в задоволенні позову відмовити.
В обґрунтування своєї позиції відповідач зазначає про те, що відповідно до ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» та Присяги працівника поліції кожен поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватись Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, сумлінно виконувати свої службові обов`язки, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського.
Вважають, що ОСОБА_1 склавши Присягу, добровільно взяв на себе вищевказані зобов`язання, і був обізнаний, що за порушення цих вимог його буде притягнуто до суворої дисциплінарної відповідальності аж до звільнення зі служби в поліції.
Відповідач зазначає, що поведінка працівника поліції завжди і за будь-яких обставин має бути бездоганною, відповідати високим стандартам професіоналізму і морально-етичним принципам правоохоронця. Ніщо не повинно паплюжити ділову репутацію та авторитет правоохоронного органу.
Вказують, що позивач у позові посилається на те, що він не є особою яка приймає процесуальні рішення на кшталт внесення відомостей до ЄРДР, а тому вважає докази викладені у висновку службового розслідування не об`єктивними.
Відповідач не погоджується із такими доводами позивача, оскільки позивачу інкримінується не вжитті заходів щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань під час розгляду заяв ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 частини 1 статті 15, абзацу 1 частини 1 статті 19 Закону України «Про звернення громадян», пункту 11 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.09.2019 року № 100.
Вказують, що відповідно до приписів ч. 1 ст. 15 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
Абзацом 1 частини 1 статті 19 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, медіа, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують; систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи, тощо.
Згідно пункту 11 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.09.2019 року №100 визначено, що керівник органу (підрозділу) поліції або особа, яка виконує його обов`язки, доручає уповноваженій службовій особі невідкладно зареєструвати рапорт працівника поліції в ІТС ШНП (журналі ЄО) та не пізніше 24 годин з моменту реєстрації надіслати зазначені матеріали до органу досудового розслідування органу (підрозділу) поліції для внесення відповідних відомостей до ЄРДР.
Відповідач вважає, що позивач як працівник державного органу зобов`язаний був всебічно дослідити відомості викладені в заявах ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та направити вказані матеріали до керівника відповідного відділу поліції для подальшого внесення відомостей до ЄРДР.
На думку відповідача, доводи ОСОБА_1 про те, що він не є особою, яка приймає процесуальні рішення на кшталт внесення відомостей до ЄРДР є безпідставними.
Відповідно до п. 2 розділу І Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України вимоги цього Порядку є обов`язковими для виконання структурними підрозділами апарату центрального органу управління поліції, міжрегіональними територіальними органами Національної поліції України, територіальними органами Національної поліції в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, їх відокремленими підрозділами, а також установами, що входять до сфери управління Національної поліції України (далі - органи поліції).
Згідно п.12 розділу III Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України правильним веденням дорожніх листів, облікових журналів та іншої передбаченої цим Порядком дорожньої документації вважається своєчасне внесення до них достовірних даних за наявності всіх необхідних підписів і відповідних штампів. Виїзд транспортного засобу без заповненого дорожнього листа забороняється. Контроль за своєчасною видачею і поверненням дорожніх листів покладається на керівництво органів поліції.
Пунктом 13 розділу III Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України передбачено, що перед виїздом службового транспортного засобу водії отримують у відповідальної за автотранспортну діяльність особи дорожній лист, проходять передрейсові медичний огляд та інструктаж, засвідчують їх проходження власним підписом у дорожньому листі та відповідних облікових журналах, подають закріплений транспортний засіб на огляд технічного стану відповідальною за автотранспортну діяльність особою, яка підтверджує його справність підписом у відповідному розділі дорожнього листа.
Відповідач вказує, що у своїй позовній заяві ОСОБА_1 стверджує, що на момент перевірки у травні 2023 року дорожній лист № 3/2400 був відсутній у відділенні поліції та через що не був заповнений.
Між тим, у своїх поясненнях ОСОБА_1 зазначає, що він «неодноразово здійснював виїзд без проходження перед рейсового інструктажу та не отримував і не здавав ключі від службового автотранспорту, випадково із неуважності та у зв`язку із терміновим виконанням поставлених перед СКП завдань».
При цьому, позивачем не надавалось, комісії з проведення службового розслідування, будь-яких доказів виконання невідкладних завдань.
Щодо посилань на відсутність дорожнього листа № 3/2400 в органі поліції, вважають такі твердження позивача необґрунтованими, з огляду на те, що вказаний дорожній лист був виявлений під час перевірки яка відбувалась впродовж 12.05.2023 року, 15.05.2023 року та 16.05.2023 року, що свідчить про його безпосередню наявність в органі поліції.
Вказують, що ОСОБА_9 , будучи обізнаним в необхідності заповнення службової документації щодо користування службовим автотранспортом, не тільки не здійснив заповнення дорожнього листа, але й невірно зазначив показники одометру службового автомобіля «Ssang Yong Actyon» н.з. НОМЕР_1 , що становили розбіжність на 379 км. менше з показниками зазначеними у журналі виїзду та повернення транспортних засобів, тобто, на їх думку, умисно вніс неправдиві відомості до службової документації, що ставить під сумнів безпосереднє використання службового автомобіля за призначенням в умовах воєнного стану.
Вказують, що такі ж порушення також знайшли своє відображення у висновку службового розслідування на в наказі про покарання позивача, а тому посилання ОСОБА_1 на відсутність в його діях складу дисциплінарного проступку вважають безпідставними.
Враховуючи викладене, на думку відповідача, доводи позовної заяви ОСОБА_1 є необґрунтованими та не доведеними належними та допустимими доказами, в свою чергу, вважаємо що ГУНП при проведенні службового розслідування діяло в межах повноважень та у спосіб передбачений законом.
Враховуючи наведене, вважають, що ГУНП було прийнято одне з допустимих рішень, враховуючи умови воєнного стану в Україні встановленого у зв`язку з збройною агресією російської федерації на території України.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, суд встановив таке.
ОСОБА_1 був прийнятий на службу до органів внутрішніх в 2004 році, а в подальшому, з 07.11.2015 року позивач був прийнятий на службу до Національної поліції України.
Згідно матеріалів справи, позивач проходив службу в ГУНП в Дніпропетровській області на посаді заступника начальника СКР ВП № 2 Криворізького районного управління поліції ГУНП.
09.06.2023 року наказом ГУНП № 370 о/с заступника начальника СКР ВП № 2 Криворізького районного управління поліції ГУНП майора поліції ОСОБА_1 , звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» з 09.06.2023 року.
Підставою видання наказу про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції зазначено наказ ГУНП від 07.06.2023 року № 1052к, яким на позивача було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Підставою притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 стали матеріали службового розслідування проведеного на підставі наказу ГУНП в Дніпропетровській області від 31.05.2023 року №1199, яке проводилось з метою повної і всебічної перевірки за відомостями вказаними у доповідній записці УГІ ГУНП від 29.05.2023 року № 50/1-493 «Про результати проведених заходів підтримки і контролю у Криворізькому РУП ГУНП та відділеннях поліції № № 1, 2, 3, 4 цього ж районного управління поліції».
У ході службового розслідування встановлено, що 12.05.2023 року, 15.05.2023 року та 16.05.2023 року поліцейськими УГІ ГУНП на підставі наказу Головного управління від 12.01.2022 року №55, а також на виконання завдань визначених у протоколі наради керівництва ДГІ НП України від 15.03.2023 року №6, спільно з поліцейськими Дніпропетровського управління внутрішньої безпеки ДВБ НП України проведено заходи щодо перевірки організації службової діяльності у Криворізькому РУП ГУНП та відділеннях поліції № № 1, 2, 3, 4 цього районного управління поліції.
За результатами проведених заходів встановлено, що керівництвом та окремими поліцейськими відповідних підрозділів кримінальної поліції належна увага вказаному напрямку службової діяльності не приділяється, у наслідок чого мають місце недоліки та порушення.
У подальшому, виявлені недоліки та порушення під час перевірок, поліцейськими УГІ ГУНП були вказані у доповідній записці від 29.05.2023 року № 50/1-493 «Про результати проведених заходів підтримки і контролю у Криворізькому РУП ГУНП та відділеннях поліції № № 1, 2, 3, 4 цього ж районного управління поліції».
Згідно вищевказаної доповідної записки від 29.05.2023 року№ 50/1-493 у Криворізькому РУП ГУНП та відділеннях поліції № № 1, 2, 3, 4 цього ж районного управління поліції, виявлені недоліки та порушення допущені поліцейськими вказаних підрозділів за окремими напрямками службової діяльності.
Так, у Криворізькому РУП ГУНП були встановлені порушення вимог Порядку, затвердженого наказом МВС України від 07.09.2017 року № 757.
Згідно наказів Криворізького РУП «Про призначення складу конвойного наряду» від 20.12.2022 року № 1973, від 18.01.2023 року № 137, від 19.01.2023 року №140, від 08.02.2023 року №317, від 09.02.2023 року №320, від 13.02.2023 року № 336, від 20.02.2023 року № 397, від 21.02.2023 року №400, від 23.02.2023 року № 420, від 03.03.2023 року №472, від 14.03.2023 року № 558, від 21.03.2023 року №605, від 03.04.2023 року №713, від 05.04.2023 року № 744, від 21.04.2023 року № 861, від 08.05.2023 року № 978, від 09.05.2023 року №987, від 10.05.2023 року №996, оперуповноважений відділу кримінальної поліції КРУП капітан поліції О. Свердлов, старший оперуповноважений відділу кримінальної поліції КРУП капітан поліції ОСОБА_10 та оперуповноважений відділу кримінальної поліції КРУП старший лейтенант поліції І.Новаковський здійснювали конвоювання взятих під варту осіб на службовому автомобілі «Dacia Logan» н.з. НОМЕР_2 , однак жодного разу не записались до журналів виїзду та повернення транспортних засобів Криворізького РУП № 15 від 02.09.2022 року та №43 від 01.04.2023 року, а також не проходили інструктаж водіїв перед виїздом на службовому автотранспорті, що підтверджується журналом обліку інструктажів Криворізького РУП № 350 від 12.10.2020 року.
Згідно наказу Криворізького РУП «Про призначення складу конвойного наряду» від 05.04.2023 року №744 капітан поліції ОСОБА_11 , капітан поліції ОСОБА_10 та старший лейтенант поліції 1. Новаковський здійснювали конвоювання взятих під варту осіб на службовому
автомобілі «Dacia Logan» н. з. НОМЕР_3 , який за останніми не закріплений.
Виявлені факти недотримання вимог ч. З ст. 41 КПК України в частині обов`язковості виконання доручень поліцейських СВ та СД.
Зокрема, перевіркою стану виконання доручень слідчих та дізнавачів було виявлено, що оперуповноваженим відділу кримінальної поліції Криворізького РУП капітаном поліції О. Свердловим було виконано 6 доручень слідчих, з порушенням строків виконання.
Згідно наданої довідки начальника чергової частини ВМ Криворізького РУП ГУНП майора поліції О. Часова (вих. від 05.06.2023 року № 45/4-2871) встановлено, що відповідно до журналів виїзду та повернення транспортних засобів Криворізького РУП ГУНП від 02.09.2022 року № 15 та від 01.04.2023 року № 43, записи про виїзд службового автомобіля «Dacia Logan», н.з. НОМЕР_4 , та «Dacia Logan», н.з. НОМЕР_3 , 20.12.2022 року, 18.01.2023 року, 19.01.2023 року, 08.02.2023 року, 09.02.2023 року, 13.02.2023 року, 20.02.2023 року, 22.02.2023 року, 24.02.2023 року, 03.03.2023 року, 15.03.2023 року, 22.03.2023 року, 03.04.2023 року, 06.04.2023 року, 24.04.2023 року, 08.05.2023 року, 09.05.2023 року, 10.05.2023 року - відсутні.
Записи про проходження інструктажів водіїв перед виїздом на службовому автотранспорті у вказані дні, відповідно до журналу обліку інструктажів Криворізького РУП № 350 від 12.10.2020 року, відсутні.
Згідно наданої довідки діловода СДЗ Криворізького РУП ГУНП Н.Лесюк (вих. від 05.06.2023 року № 45/6-3112) встановлено, що відповідно до журналу обліку вхідних доручень № 133 н/т., доручення слідчих, зареєстровані за вх. №100д від 17.01.2023 року, №99д від 17.01.2023 року, №135д від 23.01.2023 року, № 184д від 01.02.2023 року, № 233д від 13.02.2023 року, № 487д від 05.04.2023 року, виконані оперуповноваженим відділу кримінальної поліції Криворізького РУП капітаном поліції О. Свердловим з порушенням строків виконання.
Опитаний під час службового розслідування заступник начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції № 2 Криворізького районного управління поліції ГУНП майор поліції ОСОБА_1 пояснив, що ним погоджувались висновки за матеріалами перевірок заяв громадян (ЄО ВП №2 Криворізького РУП ГУНП від 02.01.2023 року № 46, від 02.01.2023 року № 78, від 15.02.2023 року № 1782, від 29.03.2023 року № 3443), в яких були відсутні ознаки складу злочинів. Вказані висновки погоджувались тільки після їх вивчення та перевірки.
Майор поліції ОСОБА_1 вказав, що відповідно до наказу ГУНП від 31.01.2023 №293 він закріплений за службовим автомобілем «SsangYong Actyon», н.з. НОМЕР_5 . Він неодноразово здійснював виїзд без проходження передрейсового інструктажу та не отримував і не здавав ключі від службового автотранспорту, випадково із неуважності та у зв`язку із терміновим виконанням поставлених перед СКП завдань.
Щомісяця, відразу після отримання дорожнього листа, позивач заповнює його у разі виїзду на службовому автомобілі.
Також, комісією з проведення службового розслідування встановлено, що серед іншого у ВП № 3 Криворізького РУП ГУНП 16.05.2023 року, під час проведених заходів встановлено 3 факти передчасного списання до справи ВП матеріалів ЄО з ознаками вчинення кримінального правопорушення та невнесення відповідних відомостей до ЄРДР.
22.02.2023 року до ЄО ВП за № 3605 зареєстровано заяву ОСОБА_12 , щодо невідомої особи, яка здійснила крадіжку з банківського рахунку, що належить її батьку ОСОБА_13 , грошових коштів у розмірі 7 286 гривень.
20 та 22.04.2023 року до ЄО ВП за № 3408 та 3638 зареєстровані заяви ОСОБА_14 та ОСОБА_15 про шахрайські дії невідомих осіб, які під приводом продажу товарів через платформу онлайн-оголошень «OLX» заволоділи грошима у сумі 15 000 та 400 гривень, відповідно.
Незважаючи на наявні у вказаних матеріалах ознаки вчинення кримінального правопорушення, заступник начальника ВП - начальник СКП ВП майор поліції Р. Мальований заходів щодо їх повернення до СВ ВП для внесення відповідних відомостей до ЄРДР не вжив.
У подальшому вказані матеріали поліцейськими ВП було розглянуто у порядку Закону України «Про звернення громадян» та висновками списано до справи, які затвердив майор поліції Р. Мальований.
Встановлено факт передчасного списання до справи ВП матеріалу ЄО, без проведення будь-якої перевірки.
Так, 12.02.2023 року до відділення поліції № 3 надійшло повідомлення від ОСОБА_16 , про те, що біля під`їзду № 6 будинку АДРЕСА_1 знаходяться наркозалежні особи у кількості 10 чоловіків, які ймовірно розповсюджують наркотики (ЄО ВП № 3 від 12.02.2023 №2907).
У подальшому, поліцейськими СКП ВП, без проведення належної перевірки вказаного факту, матеріал було висновком списано до справи ВП, який затвердив заступник начальника ВП - начальник СКП ВП майор поліції Р.Мальований.
Аналогічно, без належної перевірки висновками списані до справи ВП, які затвердив заступник начальника ВП - начальник СКП ВП майор поліції Р. Мальований, матеріали за заявами ОСОБА_17 та ОСОБА_18 (ЄО ВП від 17.02.2023 № 3251 та від 03.03.2023 №4239, відповідно).
Ужитими поліцейськими УТІ ГУНП заходами, матеріали перереєстровано до ЄО ВП за № 8999, 9000 та 9001 і за ними організовано проведення відповідної перевірки.
Під час перевірки службової діяльності особового складу СКП ВП виявлені факти порушення вимог Наказу НП України від 12.10.2018 року №945 "Про затвердження переліку відомостей, що становлять службову інформацію в системі Національної поліції України".
У всіх витягах з посадових інструкцій оперативних працівників, закріплених за лініями роботи або з розкриття окремих видів кримінальних правопорушень, не зазначено гриф обмеженого доступу, незважаючи на те, що посадові інструкції з грифом «для службового користування». При порівнянні самих інструкцій з витягами встановлено, що вони ідентичні.
Крім цього порушення виявленні при перевірці СКСП №95-2016 від 16.09.2016 року, №98-2016 від 16.09.2016 року, № 102-2016 від 16.09.2016 року, №103-2016 від 16.09.2016 року, №101-2016 від 16.09.2016 року, № 105-2016 від 31.10.2016 року, № 100-2016 від 16.09.2016 року, № 96-2016 від 16.09.2016 року, № 99-2016 від 16.09.2016 року, №9-2020 від 24.01.2020 року, №2-2022 від 14.01.2022 року, №6-2022 від 14.01.2022 року, №5-2022 від 14.01.2022 року, № 1-2022 від 14.01.2022 року, №4-2022 від 14.01.2022 року, а саме за вказаними справами робота не ведеться та керівництво СКП ВП не здійснює контроль за веденням справ, не здійснює їх перевірку.
Вказаним СКСП в цілому не надано гриф обмеженого доступу.
Також, СКСП ведуться у порушення вимог п.22 розділу VI «Інструкції про організацію оперативно-розшукової діяльності та негласної роботи оперативними підрозділами Національної поліції України», затвердженої Наказом МВС України від 05.05.2016 № 07.
Виявленні порушення при перевірці КНС № 28 від 12.04.2023 року, №72 від 08.12.2023 року, №58 від 07.10.2022 року щодо контролю за особою, яка перебуває під домашнім арештом, а саме роботи за КНС не ведуться, вказані справи заведені не належним чином, відсутні рапорти перевірки осіб та доручення щодо заведення таких справ.
Встановлені порушення вимог Порядку, затвердженого наказом МВС України від 07.09.2017 року № 757.
Згідно наказів ВП «Про призначення складу конвойного наряду» від 04.01.2023 року № 1к, від 04.01.2023 року № 2к, від 12.01.2023 року № 4к, від 13.01.2023 року №5к, від 18.01.2023 року № 6к, від 18.01.2023 року № 7к, від 20.01.2023 року №13к, від 23.01.2023 року № 14к, від 06.02.2023 року № 24к, від 07.02.2023 року № 26к, від 10.02.2023 року № 9к, від 10.02.2023 року №30к, від 25.02.2023 року № 49к, від 27.02.2023 року №50к, від 28.02.2023 року №51к, від 06.03.2023 року № 55к, поліцейські сектору кримінальної поліції ВП здійснювали конвоювання взятих під варту осіб на службових автомобілях, що закріплені за СКП ВП, при цьому записи до книги виїзду та повернення АМТ ВП (інв.№ 786 від 08.07.2021 року) не здійснювали, відповідний інструктаж перед виїздом на службовому автотранспорті не проходили, що підтверджується журналом обліку інструктажів ВП (інв. №899 від 24.02.2023).
Службові автомобілі закріплені за сектором кримінальної поліції ВП не укомплектовані відповідно до вимог ПДР України, а саме:
«ВАЗ-2106» н.з. НОМЕР_8 , не укомплектований буксирувальним тросом, світловідбиваючим жилетом та копією технічного паспорту, вказаний автомобіль знаходився у брудному стані, в багажному відділенні якого знаходилося сміття та пусті пляшки від напоїв;
«Dacia Logan» н.з. НОМЕР_10 , не укомплектований буксирувальним тросом, світловідбиваючим жилетом та копією технічного паспорту, вказаний автомобіль знаходився у брудному стані;
«ВАЗ-2107» н.з. НОМЕР_11 , не укомплектований знаком аварійної зупинки, світловідбиваючим жилетом та копією технічного паспорту, у салоні вказаного автомобіля вогнегасник повністю покритий іржею, у багажному відділенні знаходилось сміття, пуста пляшка від напоїв, у пластиковому контейнері знаходилась їжа вкрита пліснявою.
Під час перевірки службових боксів, розташованих на внутрішньому подвір`ї ВП встановлено, що у службовому боксі № 2 (закріпленого за сектором кримінальної поліції) не прибрано, речі, картонні коробки та автомобільні шини розкидані в хаотичному порядку, в боксі знаходились каністри та бочки з паливом.
З урахуванням наведених обставин, дисциплінарна комісія дійшла до висновку, що вказані вчинки дискредитують звання рядового і начальницького складу Національної поліції України. Тобто, майор поліції ОСОБА_1 вчинив діяння, несумісне зі званням поліцейського, оскільки скоїли проступки, які суперечать покладеним на працівників поліції основним обов`язкам, підривають довіру до них як до правоохоронців та носіїв влади, а також унеможливлюють подальше виконання ними обов`язків поліцейського.
Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 07.06.2023 року № 1052к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Криворізького РУП ГУНП», за порушення службової дисципліни, недотримання вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», частини 1 статті 15, абзацу 2 частини 1 статті 19 Закону України «Про звернення громадян», пункту 1 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 11 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 року №100, пунктів 12, 13 розділу III Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.09.2017 року № 757, Присяги поліцейського, що виразилось у не вжитті заходів щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань під час розгляду заяв ОСОБА_6 , ОСОБА_3 щодо вчинення кримінальних правопорушень та погодженні висновків про списання до справи матеріалів за вказаними заявами, не проведенні об`єктивної та повної перевірки за заявами ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , не проходженні інструктажу перед виїздом на службовому транспорті, не заповненні дорожнього листа №3/2400 у травні 2023 року, тобто скоєнні в умовах воєнного стану проступку, який суперечить покладеним на працівників поліції основним обов`язкам, застосовано до заступника начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції №2 Криворізького районного управління поліції ГУНП майора поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції.
Із вказаним наказом позивача було ознайомлено 07.06.2023 року про, що позивач також вказує у позовній заяві.
09.06.2023 Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області прийнято наказ №370 о/с про звільнення майора поліції ОСОБА_1 (0046681) заступника начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції №2 Криворізького районного управління поліції з 09.06.2023 року відповідно до пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України). Підстава: наказ ГУНП від 07.06.2023 року №1052к.
З вказаним наказом №370о/с від 09.06.2023 позивач ознайомлений 09.06.2023 року, про що також зазначає позивач у позовній заяві.
Не погодившись зі звільненням зі служби та прийнятими наказами, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд врахував такі обставини справи та положення чинного законодавства України.
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до положень статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII (далі - Закон №580-VIII в редакції на час спірних правовідносин).
Завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави;3) протидії злочинності;4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги (стаття 2 цього Закону).
Відповідно до частини першої статті 3 Закону №580-VIII у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
За змістом частини першої, четвертої статті 8 Закону № 580-VIII поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану».
Відповідно до частини першої статті 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
За змістом частини першої статті 17 Закону №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
За змістом частини першої статті 18 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про Національну поліцію» рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції.
Частиною першою статті 64 Закону № 580-VIII передбачено, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту:
«Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».
З метою формування в поліцейських почуття відповідальності стосовно дотримання професійно-етичних норм поведінки під час виконання службових обов`язків, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до Національної поліції України наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських (далі - Правила №1179).
Відповідно до пункту 1, пункту 2 розділу І Правил № 1179 ці Правила є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей. Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.
Метою цих Правил є урегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції.
Пунктом 1 розділу ІІ Правил № 1179 під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, зокрема: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.
Відповідно до пункту 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.
За змістом пункту 1 розділу V Правил № 1179 керівник органу (підрозділу) поліції зобов`язаний запобігати проявам неетичної поведінки своїх підлеглих поліцейських шляхом організації роботи з розвитку професійної етики, у тому числі через проведення навчань, інформаційно-роз`яснювальної роботи.
Відповідно до пунктів 3, 4 розділу V Правил № 1179 керівник органу (підрозділу) поліції повинен: бути прикладом дотримання Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, професійно-етичних вимог, основних принципів професійної діяльності та правил поведінки поліцейських, визначених цими Правилами, а також вимагати їх дотримання від підлеглих; відповідати за віддані (видані) розпорядження (доручення) і накази, наслідки їх реалізації, відповідність їх законодавству України; об`єктивно оцінювати виконання службових обов`язків підлеглими, а в разі порушення норм законодавства України або недотримання вимог цих Правил - ініціювати притягнення їх до відповідальності згідно із законодавством України.
Керівник органу (підрозділу) поліції не має права перекладати свою відповідальність на підлеглих.
У разі вчинення протиправних діянь, згідно з частиною першою статті 19 Закону №580-VIII, поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України».
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (частина друга статті 19 Закону №580-VIII).
Законом України від 15.03.2018 року №2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут, в редакції на час спірних відносин).
Згідно з преамбулою до Дисциплінарного статуту, цей Статут визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження. Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, осіб, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, співробітників Служби судової охорони та осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, які повинні неухильно додержуватися його вимог.
Відповідно до частини першої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу (частина друга статті 1 Дисциплінарного статуту).
Згідно з частиною третьою статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського, зокрема: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;
Поліцейський перебуває під захистом держави. Права поліцейського та порядок їх реалізації з урахуванням особливостей служби в поліції визначаються Конституцією та законами України. Обмеження прав поліцейського не допускається, крім випадків, визначених законом (частина четверта, п`ята цієї статті Статуту).
Відповідно до частини шостої статті 1 Дисциплінарного статуту під час виконання службових обов`язків поліцейський має право:
Під час виконання службових обов`язків поліцейський має право: 1) на повагу до своєї особистості, коректне ставлення з боку керівників, колег та інших осіб; 2) вимагати письмового оформлення обсягу посадових (функціональних) обов`язків за відповідною посадою та створення умов, необхідних для їх виконання; 3) приймати у межах, визначених посадовими (функціональними) обов`язками, рішення або брати участь у їх підготовці; 4) на доступ до службової інформації, необхідної для виконання обов`язків за посадою; 7) ознайомлюватися з матеріалами особової справи, висновками службового розслідування, що проводиться стосовно нього, а також долучати до нього свої пояснення; 8) робити копії матеріалів особової справи, висновків службового розслідування за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами; 9) на неупереджений розгляд скарг, поданих на його рішення, дії чи бездіяльність, а також на неупереджений розгляд поданих ним скарг, у тому числі на рішення, дії чи бездіяльність його керівників; 10) на правничу допомогу та захист своїх прав під час розгляду скарг або під час проведення службових розслідувань.
Відповідно до частини першої статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (стаття 12 Дисциплінарного статуту).
За змістом частини третьої, п`ятої статті 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції. Застосування до поліцейського інших видів дисциплінарних стягнень, не передбачених цим Статутом, забороняється.
Дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони (частини перша, друга статті 13 Статуту).
Статтею 14 Дисциплінарного статуту визначено, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, медіа (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку. Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою. У разі вчинення поліцейським більше двох дисциплінарних порушень проводиться одне службове розслідування. Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, який затверджено Законом України №2102-IX від 24.02.2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
У подальшому, воєнний стан в країні неодноразово продовжувався та на час спірних правовідносин, розгляду справи не припинений та не скасований.
Розділом V Дисциплінарного статуту унормовано особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану.
Відповідно до частини першої, другої статті 26 Дисциплінарного статуту у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження.
Службове розслідування за фактом порушення поліцейським службової дисципліни може проводитися як дисциплінарною комісією, так і однією особою, у тому числі безпосередньо уповноваженим керівником, який одноособово здійснює передбачені Статутом повноваження дисциплінарної комісії (далі - уповноважена особа).
Під час проведення службового розслідування уповноважена особа зобов`язана запропонувати поліцейському або іншій особі, обізнаній з обставинами вчинення дисциплінарного проступку, надати пояснення (частина перша статті 27 Статуту).
Частинами третьою, п`ятою та шостою статті 26 цього Статуту унормовано, що службове розслідування має бути завершене протягом 15 календарних днів з дня його призначення уповноваженим керівником. До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні чи на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, розташованих на підконтрольних органам державної влади територіях. За результатами службового розслідування уповноважена особа складає висновок. Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування.
З метою належної організації заходів, спрямованих на зміцнення службової дисципліни в діяльності органів та підрозділів Національної поліції України, запобігання надзвичайним подіям за участю поліцейських, упорядкування питань призначення, проведення службових розслідувань за фактами порушення поліцейськими службової дисципліни наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 року № 893 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі Порядок №893, в редакції на час спірних відносин).
За змістом пункту 1 розділу І Порядку №893 цей Порядок визначає процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.
Відповідно до пунктів 1, 4 розділу V Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.
Відповідно до положень розділу VI Порядку №893 висновок службового розслідування є підсумковим документом службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.
У вступній частині висновку службового розслідування викладаються такі відомості: дата і місце складання висновку службового розслідування, прізвище та ініціали, посада і місце служби (роботи) голови (заступника голови) та членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; підстава для проведення службового розслідування; форма розгляду справи дисциплінарною комісією (відкрите засідання чи письмове провадження).
В описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування: обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних»), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку; обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України; причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення.
У резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються: висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено. У разі неможливості встановлення за результатами службового розслідування факту наявності/відсутності в діях (бездіяльності) поліцейського складу дисциплінарного проступку внаслідок неможливості отримання доступу до необхідних документів такі обставини розцінюються на користь поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування; вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського в разі наявності в його діянні ознак дисциплінарного проступку; запропоновані заходи, спрямовані на усунення виявлених під час службового розслідування недоліків, причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування.
Висновок службового розслідування затверджує керівник, який його призначив, або особа, яка виконує обов`язки керівника. Враховуючи думку членів дисциплінарної комісії та на підставі поданих матеріалів службового розслідування уповноважений керівник може прийняти рішення про накладення на поліцейського іншого виду дисциплінарного стягнення, що відрізняється від запропонованого дисциплінарною комісією.
Відповідно до частини першої статті 29 Дисциплінарного статуту, у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції (частина друга статті 29 Статуту).
За змістом статті 31 Дисциплінарного статуту поліцейський має право подати рапорт про перегляд застосованого до нього дисциплінарного стягнення або його скасування протягом трьох днів з дня його виконання (реалізації) шляхом подання рапорту до прямого керівника особи, яка застосувала дисциплінарне стягнення, а також шляхом звернення до суду в установленому порядку. Поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення, звернувшись до адміністративного суду.
Отже, протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції, є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до поліцейського, винного в його учиненні, застосовуються заходи дисциплінарного стягнення, зокрема, і звільнення зі служби в поліції.
На підставі пункту 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
З системного аналізу наведених норм законодавства вбачається, що єдиною підставою для застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення, зокрема, у вигляді звільнення зі служби у поліції, є відповідний наказ начальника, прийнятий на підставі висновку службового розслідування, яке проводиться з метою повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку.
VІ. ОЦІНКА СУДУ
У ході судового розгляду справи встановлено та матеріалами справи підтверджено, що оскаржуваний наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №370 о/с від 09.06.2023 про звільнення позивача зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» прийнятий у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 07.06.2023 року №1052к, прийнятого за наслідками проведеного службового розслідування, оформленого висновком від 07.06.2023 року та затвердженого начальником ГУНП в Дніпропетровській області 07.06.2023 року.
За вказаним висновком під час службового розслідування були встановлені обставини вчинення позивачем дисциплінарного проступку, що полягає у порушенні службової дисципліни, недотримання вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», частини 1 статті 15, абзацу 2 частини 1 статті 19 Закону України «Про звернення громадян», пункту 1 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 11 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 року №100, пунктів 12, 13 розділу III Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.09.2017 року № 757, Присяги поліцейського.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне наголосити, що підставою для дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, склад якого включає суб`єкт, суб`єктивну сторону, об`єкт і об`єктивну сторону.
Саме з метою з метою повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, проводиться службове розслідування, яке полягає у перш за все у зборі, перевірки та оцінці матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського та яке має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (яких) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього, відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень, вид і розмір заподіяної шкоди, причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.
При цьому, дисциплінарна відповідальність поліцейського виникає виключно у разі вчинення безпосередньо ним дисциплінарного проступку, тобто у разі невиконання чи неналежного виконання саме ним службової дисципліни, і такі обставини щодо вчинення цією особою дисциплінарного проступку, встановлюються у ході службового розслідування щодо особи порушника.
Однак, досліджені судом матеріали службового розслідування, висновки якого полягли в основу оскаржуваного наказу про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби, не свідчать про доведеність відповідачем вини останнього у вчиненні дисциплінарного проступку, несумісного зі званням поліцейського, що підриває довіру до нього як до правоохоронця та носія влади, а також унеможливлює подальше виконання ним обов`язків поліцейського.
У Висновку службового розслідування від 07.09.2023 року в порушення положень пункту 4 розділу VI Порядку №893 не в повній мірі відображені відомості щодо обставин вчинення майором поліції ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, його наслідки (тяжкість), що настали у зв`язку з цим; відсутні відомості, що характеризують особу позивача, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; відсутні у висновку і пояснення безпосереднього керівника позивача щодо обставин справи, а також пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи.
За таких обставин, службове розслідування не можна вважати таким, що проведено при повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин вчинення позивачем дисциплінарного проступку.
Перевіряючи рішення суб`єкта владних повноважень на відповідність вимогам частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, зокрема, має перевірити чи прийнято воно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. При цьому, даючи юридичну оцінку правильності застосування дисциплінарного стягнення, суд має виходити з характеру дисциплінарного проступку, обставин, за яких його вчинено, обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.
За змістом висновку службового розслідування щодо позивача встановлено, що ОСОБА_1 не вжито заходів, зокрема щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань під час розгляду заяв ОСОБА_6 , ОСОБА_3 щодо вчинення кримінальних правопорушень та погодженні висновків про списання до справи матеріалів за вказаними заявами, не проведенно об`єктивної та повної перевірки за заявами ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , не здійснено проходження інструктажу перед виїздом на службовому транспорті, та не заповнено дорожнього листа №3/2400 у травні 2023 року.
Відповідно до ч.6 ст. 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед Батьківщиною.
Відповідно до пункту 1-2 розділу 4 Порядку розгляду звернень та організацію проведення особистого прийому громадян в органах і підрозділах Національної поліції, затвердженого наказом МВС України № 930 від 15 листопада 2017 року, звернення першочергово оцінюють керівники поліції, начальник ВП та його заступники.
Згідно ч.1 ст. 214 КПК України відомості до ЄРДР невідкладно, але не пізніше 24 годин зобов`язаний внести слідчий, дізнавач прокурор.
Доводи відповідача про те, що позивачем не було вжито всіх заходів щодо внесення в ЄРДР відомостей, при розгляді заяв ОСОБА_19 та ОСОБА_3 , суд вважає передчасними, з огляду на таке.
Так, встановлено, та не спростовано відповідачем, що у ході службового розслідування комісією не було досліджено, а відтак належно не встановлено, що зазначені матеріали перевірки заяв ОСОБА_19 та ОСОБА_3 оперативним працівником, якому було доручено збір матеріалів та проведення перевірки, були направлені для вивчення до слідчого відділу ВП №2, який відповідно має прийняти рішення щодо внесення/невнесення відомостей отриманих з матеріалів до ЄРДР.
Згідно пояснень позивача, після вивчення вказаних матеріалів начальником цього відділу, відповідним листом - повернення матеріали були скеровані до сектора кримінальної поліції.
У вказаному листі було зазначено про відсутність в даних матеріалах відомостей які підлягають внесенню до ЄРДР.
Після повернення вказаних матеріалів оперативним працівником сектору кримінальної поліції складено висновок про відсутність кримінального порушення та списання їх до справи і саме вказаний висновок був погоджений із позивачем.
Під час погодження даних матеріалів позивачем, крім висновку керівника СВ про відсутність відомостей, які підлягають внесенню до ЄРДР, було враховано що дані заяви розглядались та по ним збирались матеріали оперативними працівниками з багаторічним досвідом роботи в органах поліції та саме в оперативних підрозділах.
Висновок про списання матеріалів без внесення відомостей до ЄРДР без будь-яких зауважень та додаткових вказівок був затверджений, начальником ВП.
Слід вказати, що всі особи, які згідно посадової інструкції, причетні до збору, перевірки, вивчення таких матеріалів та встановлення того, що останні не мають/чи мають ознак кримінального правопорушення, прийняття відповідного рішення про списання, виконавці даних матеріалів, працівники СВ ВП в ході службового розслідування опитано не було.
Також, не були досліджені і зазначені обставини, що також не спростовується відповідачем.
Згідно пояснень позивача, під час перевірки діяльності відділу поліції висновки про списання до справи матеріалів зібраних за заявами гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_3 , скасовані так і не були.
У подальшому відомості до ЄРДР за вказаними матеріалами так і не вносились і знову було складено та затверджено висновок про їх списання до справи.
Аналогічний передчасний висновок було зроблено комісією щодо проведення позивачем необ`єктивної та неповної перевірки заяв ОСОБА_4 та ОСОБА_20 .
Згідно матеріалів справи, вже після виявлених порушень службової дисципліни, у ході проведеного службового розслідування, відомості за вказаними заявами до ЄРДР так і не вносились, а по матеріалам складені висновки про їх списання.
Щодо посилання відповідача про не проходження інструктажу перед виїздом на службовому транспорті та не заповнення дорожнього листа №3/2400 у травні 2023 року на службовий автомобіль, слід зазначити про таке.
Відповідно до Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.09.2017 року № 757, за автомобілем «SsangYong Actyon» н.з. НОМЕР_1 закріплено ряд співробітників серед, яких є ОСОБА_1 .
Отже, судом встановлено, що для здійснення оперативних невідкладних виїздів поліцейські сектору кримінальної поліції користуються службовим автомобілем.
Список осіб які мають право користування та управління вказаним автомобілем затверджений начальником відділення поліції № 2 Криворізького районного управління поліції ГУНП.
До вказаного списку занесений також і позивач, що також не спростовано учасниками справи.
У спірному наказі про порушення позивачем службової дисципліни також вказано також про порушення пунктів 12,13 розділу III Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.09.2017 року № 757 яке полягає в не проходженні позивачем інструктажу перед виїздом на службовому транспорті, не заповненні дорожнього листа № 3/2400 у травні 2023 року.
Пунктом 12 розділу III Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України передбачено: Правильне ведення дорожніх листів, облікових журналів та іншої передбаченої цим Порядком дорожньої документації, вважається своєчасне внесення до них достовірних даних за наявності всіх необхідних підписів і відповідних штампів.
Виїзд транспортного засобу без заповненого дорожнього листа забороняється.
Контроль за своєчасною видачею і поверненням дорожніх листів покладається на керівництво органів поліції.
Слід вказати, що в матеріалах справи відсутні докази, на підтвердження того, що саме на позивача було здійснено наказ про закріплення такого автомобіля.
Під час перевірки комісія не досліджувала, не з`ясовувала питання дотримання встановленого наказом та Порядком вимог всіма причетними до такого порушення особами.
Пунктом 14 Порядку передбачено, що Проходження водіями передрейсового інструктажу, який проводиться відповідальною за автотранспортну діяльність особою, фіксується в журналі обліку інструктажів водіїв (додаток 7) і підтверджується їх підписами у відповідних розділах цього журналу, в яких відображається передрейсовий (щоденний) і спеціальний (додатковий) інструктажі.
Виходячи з вимог вказаного, порядку відповідальність за ведення журналу обліку інструктажів покладено на відповідальну за автотранспортну діяльність особу.
Отже, встановлено, що відповідно до порядку, перед виїздом службового автотранспорту водії отримують у відповідальної за автотранспорт особи дорожній лист, проходять перед рейсовий медичний огляд та інструктаж засвідчують їх проходження власним підписом у дорожньому листі та відповідних облікових журналах, подають закріплений транспортний засіб на огляд технічного стану відповідальною за автотранспортну діяльність особою, яка підтверджує його справність підписом у відповідному розділі дорожнього листа.
Згідно висновку здійсненого комісією під час перевірки, встановлено, що позивачем не було заповнено дорожній лист № 3/2400 у травні 2023 року, що на думку відповідача є скоєнням в умовах воєнного стану проступку, який суперечить покладеним на працівників поліції основним обов`язкам.
Суд не погоджується із такими доводами відповідача, через їх передчасність, з огляду на таке.
Так, згідно матеріалів справи, у ході службового розслідування журнал видачі подорожніх листів, наявніть їх бланків на травень 2023 року, форма та порядок їх видачі не досліджувався.
Службовим розслідуванням не було з`ясовано у зв`язку з чим не було проведено інструктаж безпосередньо із позивачем та хто саме мав його проводити, та чи дійсно саме позивач виїжджав в указані дні на вказаному автомобілі.
Жодних рапортів посадовими особами відповідача щодо ігнорування безпосередньо позивачем вимог щодо видачи/отриманні таких листів, непроходження інструктажу, тощо - не здійснено та до матеріалів справи не долучено.
Вести необхідну документацію по автомобільній службі, перевіряти роботу та правильність ведення дорожньої документації згідно п.3.1 інструкції 122 є обов`язком посадової особи, на яку покладено функції контролю.
Контроль за своєчасним поверненням автомобіля, здаванням ключів та дорожніх листів згідно п 4.12 інструкції 122 покладено на чергову частину.
Жодних рапортів відносно позивача та його ігнорування такої інструкції, матеріали справи не місять.
Що стосується незаповнення дорожнього листа № 3/2400 безпосередньо у травні 2023 року.
Згідно пояснень позивача дорожні листи на поточний місяць надсилаються ГУПН в Дніпропетровській області.
Відповідно до п.12 Контроль за своєчасною видачею і поверненням дорожніх листів покладається на посадових осіб відповідача.
Згідно пояснень позивача, зазвичай дорожні листи надходять вже після першої половини місяця, тобто після 15 числа поточного місяця.
Оперативні виїзди здійснюються постійно і не можуть залежати від наявності дорожнього листа.
Встановлюючи факт незаповнення дорожнього листа саме за травень місяць 2023 року, службовим розслідуванням не була з`ясована обставини та причини несвоєчасності отримання бланків дорожніх листів виконавцями, які повинні їх заповняти, не перевірялось перевірка та встановлювалась причина відсутності/чи наявності вказаних бланків та чи причетний до цих обставин безпосередньо позивач.
За таких обставин, враховуючи наведене вище, службовим розслідуванням встановлені обставини, передчасно, що засвідчує неповноту проведеної щодо позивача службової перевірки, без повного з`ясування всіх обставин справи, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок позивача.
Констатуючи про вчинення позивачем дисциплінарного проступку відповідачем конкретно не зазначено та не доведено відповідними доказами, які саме дії позивача кваліфіковано відповідачем як такі, що дискредитують звання працівника поліції та підривають довіру до органів Національної поліції України.
Крім того, до позивача було застосовано найсуворіший вид дисциплінарного стягнення, без співставлення тяжкості допущених позивачем порушень службової дисципліни, без врахування даних, що його характеризують, та вважає, що такий вид стягнення не є співмірним.
З огляду на викладені обставини у сукупності з наданими сторонами доказами, звільнення позивача зі служби в поліції у спірних правовідносинах відбулось не на підставі та не у спосіб, що передбачений чинним законодавством, тому наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 07.06.2023 року №1052к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Криворізького РУП ГУНП» в частині щодо застосування до майора поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції є протиправним та підлягає скасуванню.
Враховуючи, що наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 09.06.2023 року №370 о/с прийнято з метою реалізації наказу від 07.06.2023 року №1052к, він також підлягає скасуванню як протиправний.
Щодо вимог позивача про поновлення на попередній посаді, суд зазначає про таке.
Частина шоста статті 43 Конституції України гарантує громадянам захист від незаконного звільнення.
Законом України «Про Національну поліцію»№580-VII не визначено процедури поновлення протиправно звільненого поліцейського на посаді, відповідно, застосуванню підлягають норми трудового законодавства.
За приписами частиною першою статті 235 Кодексу законів про працю України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.
Суд звертає увагу, що визнання протиправним та скасування акта індивідуальної дії (наказу про звільнення) має наслідком його недійсність з моменту прийняття. Тобто такий акт індивідуальної дії від моменту прийняття не породжує жодних правових наслідків, крім тих, що пов`язані з його скасуванням.
Таким чином, встановлення судом факту незаконного звільнення поліцейського і, як наслідок, поновлення його на службі, є нерозривними складовими одного процесу із захисту порушеного права, що співпадають у часі.
Відповідно до положень статті 241-1 Кодексу законів про працю України строки виникнення і припинення трудових прав та обов`язків обчислюються роками, місяцями, тижнями і днями. Коли строки визначаються днями, то їх обчислюють з дня, наступного після того дня, з якого починається строк.
Таким чином, працівник вважатиметься звільненим з наступного дня після того дня, з якого починається строк звільнення.
Відповідно до пункту 2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58, днем звільнення вважається останній день роботи.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що поновлення на службі незаконно звільненого поліцейського повинно відбуватись з дня, наступного за днем звільнення.
Враховуючи, що день звільнення вважається останнім днем служби, позивач підлягає поновленню на посаді заступника начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції № 2 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області днем, наступним за днем звільнення, тобто з 10.06.2023 року.
Щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд зазначає про таке.
Відповідно до частини другої статті 235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Обчислення середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження проводиться відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 (далі Порядок №100).
Відповідно до абзацу 4 пункту 2 Порядку №100 у всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.
Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» виплата грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством внутрішніх справ. Ця норма є бланкетною та обумовлює існування спеціального нормативно-правового акту для унормування порядку (механізму) нарахування і виплати грошового забезпечення поліцейським.
Згідно пунктом 9 Розділу 1 Порядку №260 при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.
Відповідно до абзацу 1 пункту 6 Розділу III Порядку №260 поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення. Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.
Зі змісту Порядку №260 грошове забезпечення поліцейських обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів відповідного місяця їх служби.
Отже, при визначенні розміру грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, який підлягає присудженню на користь позивача з відповідача, необхідно застосовувати норми Порядку № 260, беручи до уваги кількість календарних днів для обрахунку грошового забезпечення.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 17 березня 2021 року у справі № 815/6557/16, від 09 квітня 2020 року у справі № 540/426/19, від 26 квітня 2019 року і у справі №815/1829/17.
При цьому, розрахунок середньоденної заробітної плати повинен здійснюватися відповідно до Порядку №100 з урахуванням положень Порядку №260 в частині застосування при такому розрахунку саме календарних днів відповідного місяця.
Відповідно до пункту 5 Порядку №100 нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.
Пунктом 8 Порядку №100 визначено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.
Згідно з наданої суду довідки ГУНП в Дніпропетровської області від 14.07.2023 №2054 грошове забезпечення позивача станом на день звільнення складало:
- посадовий оклад: квітень 2023 року 2850,00 грн., травень 2023 року 2850,00 грн.;
- оклад за спеціальним званням: квітень 2023 року 2000,00 грн., травень 2023 року - 2000,00 грн.;
- надбавка за стаж служби в поліції: квітень 2023 року 1940,00 грн., травень 2023 року 1940,00 грн.;
- надбавка за роботу в умовах режимних обмежень: квітень 2023 року 1427,50 грн., травень 2023 року 427,50 грн.;
-надбавка за специфічні умови проходження служби: квітень 2023 року 4074,00 грн., травень 2023 року 4074,00 грн.;
Середньомісячне грошове забезпечення ОСОБА_1 за квітень-травень 2023р. становить (30 645,36 грн. + 30 658,34 грн.) /2 = 30 651,85 грн.(без відрахування податків та зборів).
Середньоденне грошове забезпечення ОСОБА_1 за квітень-травень 2023р. становить (30 645,36 грн. + 30 658,34 грн.) / 61 календарних днів = 1004,98 грн. (без відрахування податків та зборів).
Період вимушеного прогулу позивача складає 116 днів та обраховується, починаючи з першого дня після звільнення - з 10.06.2023 року по день прийняття рішення суду про поновлення позивача на роботі, тобто по 04.10.2023 року.
Враховуючи викладене, середній заробіток позивача за час вимушеного прогулу, який підлягає стягненню на його користь з відповідача, становить 116577,68 грн. (1004,98грн. х 116 днів).
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 15 лютого 2019 року у справі №826/6583/14, суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшується на суму податків і зборів. Крім того, справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, а суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів.
Отже, стягненню підлягає сума середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу без утримання податків та інших обов`язкових платежів.
Згідно із пунктами 2, 3 частини першої статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць, та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.
Таким чином, рішення суду в частині поновлення позивача на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню.
Враховуючи викладене, на підставі наданих доказів у їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини четвертої статті 242 КАС України судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Ухвалюючи це судове рішення, суд керується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України»(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.
Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.
Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права, яка проявляється в рівності всіх перед законом, цілях і засобах, що обираються для їх досягнення.
Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід та неупередженість.
Положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Отже, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позивачем обґрунтовані та доведені позовні вимоги у вказаній вище частині.
Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії.
Щодо розподілу судових витрат.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України, суд зазначає, що позивач у справі, що розглядається, звільнений від сплати судового збору, тому судовий збір останнім сплачено не було, а отже відсутні підстави для здійснення розподілу судових витрат.
Керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
УХВАЛИВ:
Адміністративний позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 07.06.2023 року №1052 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Криворізького РУП ГУНП» у частині щодо застосування до майора поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.
Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 09.06.2023 року № 370 о/с про звільнення заступника начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції № 2 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_1 з 09.06.2023 року.
Поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції №2 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області з 10.06.2023 року.
Допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на службі в Національній поліції на посаді заступника начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції №2 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.
Стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 середньомісячне грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 10.06.2023 у сумі 116 577,68 грн. із відрахуванням загальнообов`язкових податків та зборів.
Допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах одного місяця в сумі 30 651,85 грн. допустити до негайного виконання.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Розподіл судових витрат, зокрема судового збору, не здійснювати.
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код ОКПП НОМЕР_12 ).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 04.10.2023 року.

Суддя В.В. Ільков