Справа № 160/15303/23
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2023-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Юркова Е.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
04 липня 2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області з вимогами:
- визнати протиправним та скасувати рішення ДМС України ГО в Дніпропетровській області від 16.08.2017 №41 про скасування дозволу на імміграцію в Україну;
- зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області повернути посвідку на постійне проживання в Україні серія НОМЕР_1 від 09.06.2017, виданої громадянину Республіки Вірменії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ).
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначено, що з 1992 року постійно мешкає в Україні. Вказує що часто виїжджає з України у Вірменію. 20.05.2023 року приїхав в Україну де на пункті перетину кордону вилучили його посвідку на постійне проживання в Україні серія НОМЕР_1 від 09.06.2017 року. 14.06.2023 року позивач письмово звернувся до ГУ ДМС України в Дніпропетровській області та 27.06.2023 отримав відповідь, що згідно рішенню ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 16.08.2017 року №41 йому скасовано дозвіл на імміграцію в Україну, підстава п. 1 статті 12 Закону України «Про імміграцію». Зазначає, що підстави для скасування дозволу на імміграцію відсутні, позивачем не подавалися свідомо неправдиві відомості, підроблені документи чи документи, що втратили чинність, а відтак, відсутні законні підстави для скасування дозволу на імміграцію в Україну. Вважає, що якщо дозвіл на імміграцію йому було надано через помилку або зловживання посадових осіб суб`єкта владних повноважень, перекладення тягаря наслідків такої помилки або зловживання на позивача є порушенням його законних прав та інтересів. Отже, вважає, що законних підстав для скасування дозволу на імміграцію в Україну не було.
24.07.2023 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду було відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін.
20.09.2023 року третьою особою надано до суду пояснення, в яких зазначено, що з позовними вимогами не погоджується, та вказує, що 26.06.2017 при здійсненні заходів, спрямованих на протидію налагодженню каналів нелегальної міграції, які можуть використовуватись членами міжнародних терорестичних організацій, отримана інформація щодо порушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ур. С. Ттуджур Вірменії, паспорт громадянина Республіки Вірменії НОМЕР_3 , проживаючим за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 м.т. НОМЕР_4 порядку перебування іноземців в Україні. Встановлено, що паспорт громадянина Республіки Вірменії НОМЕР_3 , виданий 11.1.2014 року (орган, що видав 001), містить неправдиві відомості щодо перетину ОСОБА_1 державного кордону України. Зокрема, наступні дата-штампи про перетин ним державного кордону України (усі - через пункт пропуску «Харків-пасажирський»), які прославлені на сторінці 28 паспорту НОМЕР_3 , та повинні підтверджувати законність перебування іноземця в Україні протягом 2016-2017 р.р., не відповідають інформації, зазначеній у базі даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України» Державної прикордонної служби України: виїзд з України 09Л2.2016 року; прибуття до України 29.12.2016 року; виїзд з України 31.12.2016 року; прибуття до України 01.04.2017року. Інформація про перетин державного кордону України ОСОБА_1 у вказані терміни відсутня, що вказує на підробку зазначених дата-штампів. Зазначено, що Управління СБУ діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією і законами України, дії відповідача, що стосуються прийняття Рішення № 41 про скасування дозволу на імміграцію в Україну є правомірними та відповідали вимогам законодавства України.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином Республіки Вірменії, що підтверджено паспортом НОМЕР_5 , виданим органом Республіки Вірменія 14.01.2021 року.
Матеріалами справи підтверджено, що 06.04.2017 року позивач звернувся до територіального підрозділу Головного управління ДМС в Дніпропетровській області із заявою про надання дозволу на імміграцію в Україну на підставі пункту 1 частини 3 статті 4 Закону України «Про імміграцію».
31.05.2017 року уповноваженим працівником територіального підрозділу ГУ ДМС у Дніпропетровській області, після виконання перевірок було складено висновок відносно громадянина Вірменії ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 про надання дозволу на імміграцію в Україну на підставі п.1 ч.З ст.4 Закону України «Про імміграцію».
31.05.2017 року Заводським районним відділом у місті Кам`янську видано дозвіл на імміграцію №12 громадянину Республіки Вірменії ОСОБА_1 .
08.06.2017 року ОСОБА_2 звернувся до Заводського РВ у місті Кам`янську ГУ ДМС у Дніпропетровській області з заявою щодо оформлення посвідки на постійне проживання в Україні та 15.06.2017 року отримав посвідку серії НОМЕР_1 .
26.06.2017 року до Головного управління ДМС у Дніпропетровській області надійшло подання від Управління СБУ в Дніпропетровській області від 21.06.2017 року вих.. №55/15-4282дск щодо порушення іноземцем правил перебування в Україні в якому зазначено наступне: - «При здійсненні заходів, спрямованих на протидію налагодженню каналів нелегальної міграції, які можуть використовуватись членами міжнародних терорестичних організацій, отримана інформація щодо порушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ур. С. Ттуджур Вірменії, паспорт громадянина Республіки Вірменії НОМЕР_3 , проживаючим за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 м.т. НОМЕР_4 порядку перебування іноземців в Україні. Встановлено, що паспорт громадянина Республіки Вірменії НОМЕР_3 , виданий 11.11.2014 року (орган, що видав 001), містить неправдиві відомості щодо перетину ОСОБА_1 державного кордону України. Зокрема, наступні дата-штампи про перетин ним державного кордону України (усі - через пункт пропуску «Харків-пасажирський»), які проставлені на сторінці 28 паспорту НОМЕР_3 , та повинні підтверджувати законність перебування іноземця в Україні протягом 2016-2017 р.р., не відповідають інформації, зазначеній у базі даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України» Державної прикордонної служби України: виїзд з України 09.12.2016 року; прибуття до України 29.12.2016 року; виїзд з України 31.12.2016 року; прибуття до України 01.04.2017року. Інформація про перетин державного кордону України ОСОБА_1 у вказані терміни відсутня, що вказує на підробку зазначених дата-штампів. 06.04.2017 року використовуючи вказаний підроблений паспорт, порушуючи п.3 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про імміграцію», ОСОБА_1 оформив у Заводському РВ у м. Кам`янську Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області заяву № 7 про надання дозволу на імміграцію в Україну. Наразі ОСОБА_1 перебуває на території України незаконно, оскільки порушує порядок перебування іноземців на території України, встановлений Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб ба громадянства», та ухиляється від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування. За фактом використання ОСОБА_1 підробленого паспорту, в порядку ст..ст.214, 216 КПК України, Управлінням направлено матеріали до Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУ НП в Дніпропетровській області (обл..№55/15-4219 від 14.06.2017 року) для проведення спільних невідкладних слідчо-оперативних заходів з метою документування злочинної діяльност. Таким чином, з 'ясовано, що дозвіл на імміграцію громадянину Республіки Вірменії ОСОБА_1 надано на підставі свідомо підробленого паспорту громадянина Республіки Вірменії НОМЕР_3 , виданого 11.11.2014 року (орган, що видав 001). Враховуючи викладене, керуючись спільним наказом від 15.03.2017 року № 126дск/74/1023дск/19/63дск «Про організацію спільних заходів з протидії міжнародним терористичним проявам», на підставі пункту 1. 4.1 ст.25 Закону України «Про Службу безпеки України», ч.І ст.5 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», абзацу 4 ч.І ст.13 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та ч.І ст.12 Закону України «Про імміграцію» просимо вжити заходів щодо: 1. Скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину Республіки Вірменія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 2. Визнання недійсною посвідки на постійне проживання ОСОБА_1 в Україні НОМЕР_1 , виданої ГУ ДМС України в Дніпропетровській області 09.06.2017 року. Про результати перевірки просимо повідомити Управління.».
Уповноваженим працівником територіального підрозділу ГУ ДМС у Дніпропетровській області. 16.08.2017 року складено висновок про скасування дозволу на імміграцію в Україну на підставі подання від Управління СБУ яке надійшло до ГУ ДМС в Дніпропетровській області 26.06.2017 року щодо скасування дозволу на імміграцію відповідно до п.1 ст.12 Закону України «Про імміграцію».
16.08.2017 року прийнято рішення №41 про скасування дозволу на імміграцію в Україну видане громадянину Республіки Вірменія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із зазначенням підстави такої відмови.
19.04.2021 року до ГУ ДМС у Дніпропетровській області за вх.. № 4410/1/1201-21 надійшло звернення від позивача.
07.05.2021 року за вих.№ 1201.3.1-4441/12.3-21 ГУ ДМС у Дніпропетровській області була надана відповідь в якій зазначено, що 16.08.2017 року за № 41 прийнято рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну на підставі пункту 1 статті 12 Закону України «Про імміграцію».
Судом встановлено, що направлення та отримання вказаної відповіді позивачу матеріали справи не містять.
Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 4 Конституції України в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 26 Конституції України іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.
Умови і порядок імміграції в Україну іноземців та осіб без громадянства визначає Закон України Про імміграцію від 07.06.2001 № 2491-III (далі - Закон України Про імміграцію).
Відповідно до положень статті 6 вказаного Закону центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів:
1) організовує роботу з прийняття заяв разом із визначеними цим Законом документами щодо надання дозволу на імміграцію від осіб, які перебувають в Україні на законних підставах;
2) організовує роботу з перевірки правильності оформлення документів щодо надання дозволу на імміграцію, виконання умов для надання такого дозволу, відсутності підстав для відмови у його наданні;
3) організовує роботу з прийняття рішень про надання дозволу на імміграцію, про відмову у наданні дозволу на імміграцію, про скасування дозволу на імміграцію та видання копій цих рішень особам, яких вони стосуються;
4) організовує роботу з видання та вилучення у випадках, передбачених цим Законом, посвідок на постійне проживання;
5) забезпечує ведення обліку осіб, які подали заяви про надання дозволу на імміграцію, та осіб, яким надано такий дозвіл.
Згідно з пунктами 1, 7 Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 360 (далі - Положення про ДМС України) центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів є Державна міграційна служба України (ДМС).
ДМС здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи та територіальні підрозділи, у тому числі міжрегіональні.
Відповідно до підпунктів 31-33 пункту 4 Положення про ДМС України вона відповідно до покладених на неї завдань: здійснює відповідно до закону заходи щодо запобігання та протидії нелегальній (незаконній) міграції, іншим порушенням міграційного законодавства; здійснює міжнародне співробітництво, бере участь у розробленні проектів та укладенні міжнародних договорів України з питань громадянства, міграції, біженців, осіб, які потребують інших форм захисту, реєстрації фізичних осіб та реадмісії, забезпечує в межах своїх повноважень виконання укладених міжнародних договорів України; здійснює відповідно до закону державний контроль за дотриманням законодавства у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів у передбачених законодавством випадках, притягає порушників до адміністративної відповідальності.
Відповідно до статті 1 Закону України Про імміграцію імміграція - це прибуття в Україну чи залишення в Україні у встановленому законом порядку іноземців та осіб без громадянства на постійне проживання;
іммігрант - іноземець чи особа без громадянства, який отримав дозвіл на імміграцію і прибув в Україну на постійне проживання, або, перебуваючи в Україні на законних підставах, отримав дозвіл на імміграцію і залишився в Україні на постійне проживання;
дозвіл на імміграцію - рішення, що надає право іноземцям та особам без громадянства на імміграцію.
Частинами першою, третьою статті 4 Закону України Про імміграцію визначено, що дозвіл на імміграцію надається в межах квоти імміграції. Дозвіл на імміграцію поза квотою імміграції надається: 1) одному з подружжя, якщо другий з подружжя, з яким він перебуває у шлюбі понад два роки, є громадянином України, дітям і батькам громадян України.
Згідно з частиною першою статті 9 Закону України Про імміграцію визначено, що заяви про надання дозволу на імміграцію подаються, зокрема: 2) особами, які перебувають в Україні на законних підставах, - до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.
Процедуру провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію іноземцям та особам без громадянства, які іммігрують в Україну (далі - іммігранти), поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень (далі - провадження у справах з питань імміграції), а також компетенцію центральних органів виконавчої влади та підпорядкованих їм органів, які забезпечують виконання законодавства про імміграцію визначають норми Порядку провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.12.2002 № 1983 (далі - Порядок № 1983).
Згідно з пунктом 14 Порядку № 1983 територіальні органи і підрозділи після отримання документів від зазначених у пунктах 12 і 13 цього Порядку органів перевіряють у місячний термін правильність їх оформлення, з`ясовують у межах своєї компетенції питання щодо наявності чи відсутності підстав для відмови у наданні дозволу на імміграцію, передбачених статтею 10 Закону України Про імміграцію, надсилають відповідні запити до МВС, органів Національної поліції, регіональних органів СБУ та Держприкордонслужби.
МВС, органи Національної поліції, регіональні органи СБУ та Держприкордонслужба проводять відповідно до компетенції у місячний строк після надходження таких запитів перевірку з метою виявлення осіб, яким дозвіл на імміграцію не надається. Про результати перевірки інформується орган, який надіслав запит.
Термін перевірки може бути продовжений, але не більше ніж на один місяць.
Пунктом 16 Порядку № 1983 визначено, що у разі коли прийняття рішення щодо надання дозволу на імміграцію належить до компетенції територіальних органів і підрозділів, ці органи аналізують у місячний термін отриману від зазначених в абзаці другому пункту 14 цього Порядку органів інформацію та на підставі матеріалів справи приймають рішення про надання дозволу на імміграцію чи про відмову у наданні такого дозволу.
Відповідно до пп. 3, 6, 9 та 10 ч.1 статті 1 Закону України "Про національну безпеку України" від 21.06.2018 №2469-VIII (далі - Закон №2469-VIII):
- громадська безпека і порядок - захищеність життєво важливих для суспільства та особи інтересів, прав і свобод людини і громадянина, забезпечення яких є пріоритетним завданням діяльності сил безпеки, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб та громадськості, які здійснюють узгоджені заходи щодо реалізації і захисту національних інтересів від впливу загроз;
- загрози національній безпеці України - явища, тенденції і чинники, що унеможливлюють чи ускладнюють або можуть унеможливити чи ускладнити реалізацію національних інтересів та збереження національних цінностей України;
- національна безпека України - захищеність державного суверенітету, територіальної цілісності, демократичного конституційного ладу та інших національних інтересів України від реальних та потенційних загроз;
- національні інтереси України - життєво важливі інтереси людини, суспільства і держави, реалізація яких забезпечує державний суверенітет України, її прогресивний демократичний розвиток, а також безпечні умови життєдіяльності і добробут її громадян.
Статтею 5 Закону №2469-VIII визначено, що державна політика у сферах національної безпеки і оборони спрямована на захист: людини і громадянина - їхніх життя і гідності, конституційних прав і свобод, безпечних умов життєдіяльності; суспільства - його демократичних цінностей, добробуту та умов для сталого розвитку; держави - її конституційного ладу, суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності; території, навколишнього природного середовища - від надзвичайних ситуацій.
Відповідно до ч. 2 статті 12 Закону №2469-VIII до складу сектору безпеки і оборони входить, зокрема, Служба безпеки України, Державна міграційна служба України.
Згідно із ч.1 ст.19 Закону №2469-VIII Служба безпеки України є державним органом спеціального призначення з правоохоронними функціями, що забезпечує державну безпеку, здійснюючи з неухильним дотриманням прав і свобод людини і громадянина:
1) протидію розвідувально-підривній діяльності проти України;
2) боротьбу з тероризмом;
3) контррозвідувальний захист державного суверенітету, конституційного ладу і територіальної цілісності, оборонного і науково-технічного потенціалу, кібербезпеки, інформаційної безпеки держави, об`єктів критичної інфраструктури;
4) охорону державної таємниці.
Відповідно до п.13 ст.24 Закону України "Про Службу безпеки України" від 25.03.1992 № 2229-XII Служба безпеки України відповідно до своїх основних завдань зобов`язана: брати участь у розробці заходів і вирішенні питань, що стосуються в`їзду в Україну та виїзду за кордон, перебування на її території іноземців та осіб без громадянства, прикордонного режиму і митних правил, приймати рішення про заборону в`їзду в Україну іноземцю або особі без громадянства, про скорочення строку тимчасового перебування іноземця та особи без громадянства на території України, про примусове повернення іноземця або особи без громадянства в країну походження або третю країну.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 26.06.2017 року до Головного управління ДМС у Дніпропетровській області надійшло подання від Управління СБУ в Дніпропетровській області від 21.06.2017 року вих.. №55/15-4282дск щодо порушення іноземцем правил перебування в Україні в якому зазначено наступне: - «При здійсненні заходів, спрямованих на протидію налагодженню каналів нелегальної міграції, які можуть використовуватись членами міжнародних терорестичних організацій, отримана інформація щодо порушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ур. С. Ттуджур Вірменії, паспорт громадянина Республіки Вірменії НОМЕР_3 , проживаючим за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 м.т. НОМЕР_4 порядку перебування іноземців в Україні. Встановлено, що паспорт громадянина Республіки Вірменії НОМЕР_3 , виданий 11.11.2014 року (орган, що видав 001), містить неправдиві відомості щодо перетину ОСОБА_1 державного кордону України. Зокрема, наступні дата-штампи про перетин ним державного кордону України (усі - через пункт пропуску «Харків-пасажирський»), які проставлені на сторінці 28 паспорту НОМЕР_3 , та повинні підтверджувати законність перебування іноземця в Україні протягом 2016-2017 р.р., не відповідають інформації, зазначеній у базі даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України» Державної прикордонної служби України: виїзд з України 09.12.2016 року; прибуття до України 29.12.2016 року; виїзд з України 31.12.2016 року; прибуття до України 01.04.2017року. Інформація про перетин державного кордону України ОСОБА_1 у вказані терміни відсутня, що вказує на підробку зазначених дата-штампів. 06.04.2017 року використовуючи вказаний підроблений паспорт, порушуючи п.3 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про імміграцію», ОСОБА_1 оформив у Заводському РВ у м. Кам`янську Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області заяву № 7 про надання дозволу на імміграцію в Україну. Наразі ОСОБА_1 перебуває на території України незаконно, оскільки порушує порядок перебування іноземців на території України, встановлений Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб ба громадянства», та ухиляється від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування. За фактом використання ОСОБА_1 підробленого паспорту, в порядку ст..ст.214, 216 КПК України, Управлінням направлено матеріали до Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУ НП в Дніпропетровській області (обл..№55/15-4219 від 14.06.2017 року) для проведення спільних невідкладних слідчо-оперативних заходів з метою документування злочинної діяльност. Таким чином, з 'ясовано, що дозвіл на імміграцію громадянину Республіки Вірменії ОСОБА_1 надано на підставі свідомо підробленого паспорту громадянина Республіки Вірменії НОМЕР_3 , виданого 11.11.2014 року (орган, що видав 001). Враховуючи викладене, керуючись спільним наказом від 15.03.2017 року № 126дск/74/1023дск/19/63дск «Про організацію спільних заходів з протидії міжнародним терористичним проявам», на підставі пункту 1. 4.1 ст.25 Закону України «Про Службу безпеки України», ч.І ст.5 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», абзацу 4 ч.І ст.13 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та ч.І ст.12 Закону України «Про імміграцію» просимо вжити заходів щодо: 1. Скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину Республіки Вірменія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 2. Визнання недійсною посвідки на постійне проживання ОСОБА_1 в Україні НОМЕР_1 , виданої ГУ ДМС України в Дніпропетровській області 09.06.2017 року. Про результати перевірки просимо повідомити Управління.».
Згідно до ст.3 Закону України «Про імміграцію», правовий статус іммігранта в Україні визначається Конституцією України, цим Законом, іншими законами України та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.
Відповідно до п.1 ч.І ст.12 Закону України «Про імміграцію», дозвіл на імміграцію може бути скасовано, якщо з`ясується, що його надано на підставі свідомо неправдивих відомостей, підроблених документів чи документів, що втратили чинність.
Відповідно до статті 14 Закону України «Про імміграцію», особа може повторно подати заяву про надання дозволу на імміграцію не раніше ніж через рік з дня прийняття рішення про відмову у наданні дозволу на імміграцію чи його скасування.
Процедуру провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію іноземцям і а особам без громадянства, які іммігрують в Україну (далі- іммігранти). поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень (далі - провадження у справах з питань імміграції), а також компетенцію центральних органів виконавчої влади та підпорядкованих їм органів, які забезпечують виконання законодавства про імміграцію визначається Порядком провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень затвердженого постановою КМУ від 26 грудня 2002 р. №1983 (далі- Порядок).
Пунктом 21 Порядку встановлено, дозвіл на імміграцію скасовується органом, який прийняв рішення про надання такого дозволу. Питання щодо скасування дозволу мають право порушувати ДМС. її територіальні органи та територіальні підрозділи. МВС, органи Національної поліції, регіональні органи СБУ та Держприкордонслужба або органи, які у межах наданих повноважень забезпечують виконання законодавства про імміграцію, якщо стало відомо про існування підстав для скасування дозволу на імміграцію.
Абзацом 2 Пункту 22 Порядку встановлено, у разі коли ініціатором скасування дозволу на імміграцію є інший орган, зазначений в абзаці другому пункту 23 цього Порядку, для прийняття відповідного рішення цим органом складається обгрунтоване подання із зазначенням підстав для скасування дозволу, визначених статтею 12 Закону України "Про імміграцію, що надсилається до органу ДМС, який прийняв рішення про надання такого дозволу.
Згідно гі. 23 Порядку, ДМС, територіальні органи і підрозділи всебічно вивчають у місячний термін подання щодо скасування дозволу на імміграцію, запитують у разі потреби додаткову інформацію в ініціатора подання, інших органів виконавчої влади, юридичних і фізичних осіб, а також у разі необхідності запрошують для надання пояснень іммігрантів, стосовно яких розглядається це питання. На підставі результату аналізу інформації приймається відповідне рішення. Про прийнято рішення письмово повідомляються протягом тижня ініціатори процедури скасування дозволу на імміграцію.
Таким чином, відповідач отримавши від Управління СБУ у Дніпропетровській області подання від 21.06.2017 року вих.. №55/15-4282дск щодо порушення іноземцем правил перебування в Україні, на підставі пункту 1 ст.12 Закону України Про імміграцію, прийняв відповідне рішення від 16.08.2017 року №41 про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину Республіки Вірменія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Суд враховує, що інформація щодо позивача отримана Управлінням СБУ у Дніпропетровській області в межах її компетенції, визначеної Законом України "Про Службу безпеки України" та в ході оперативної службової діяльності.
Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).
Прийняття рішень, вчинення дій пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані ці рішення (дії), є критерієм, який слідує з принципу пропорційності (адекватності). Дотримання принципу пропорційності особливо важливе при прийнятті рішень або вжитті заходів, які матимуть вплив на права, свободи та інтереси фізичних та юридичних осіб.
Тому, приймаючи оскаржуване рішення від 16.08.2017 року №41, відповідачем було враховано принцип пропорційності.
На підставі вищевикладеного, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, доведено правомірність прийнятого рішення, а відтак суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення прийнято на підставі та у межах повноважень, визначених законодавством.
Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного правового аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться у матеріалах справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для відмови у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Відповідно до вимог ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.
Керуючись ст.ст. 8, 9, 72-77, 139, 242-244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 25 вересня 2023 року.

Суддя Е.О. Юрков