Справа № 160/11632/23
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2023-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЗахарчук-Борисенко Н. В.
за участі секретаря судового засіданняВасильченко Є.А.
представник позивача представник відповідача Береза В.В. Федоровський В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Альфатех» до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області про зобов`язання вчинити певні дії
02.05.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Альфатех» до Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області, в якому позивач просить:
- визнати недійсним акт про примусове відчуження або вилучення майна від 05.04.2022 року №235 за підписом першого заступника начальника Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області Ігоря Будаленка;
- зобов`язати Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області вчинити всі необхідні дії для повернення екскаватора HYUNDAI R 520 LC-9S, серійний номер НОМЕР_1 його власнику, Товариству з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Альфатех».
В обгрунтування позовних вимог представником позивача вказано, що оскаржуваний Акт таким, що складений всупереч чинному законодавству з огляду на наступне: Акт складений Оперативним командуванням «Південь» в особі першого заступника начальника Головного управління ДСНС України в Одеській області, тобто складений особою, що не наділена суб`єктивними правами на такі дії як примусове відчуження майна в розумінні Закону; на акті міститься підпис лише першого заступника начальника Головного управління ДСНС України в Одеській області ОСОБА_1 та наявний відтиск печатки незрозумілого походження, адже код 07966906, що наявний на печатці, відповідає такій юридичній особі як «Управління ордена червоного прапора південного оперативного командування», яка з 08.01.2014 року перебуває у статусі «Припинено»; відповідач не надав документ, що містить висновок про вартість майна, що у свою чергу фактично унеможливило саму можливість компенсації відчуженого майна позивачу. Відтак, своїми діями та бездіяльністю Відповідач не просто порушив порядок відчуження майна, а фактично позбавив Позивача права на власність, що виразилось у не наданні позивачу документу, що містить висновок про вартість майна. Зважаючи на вищевикладене, позивач вважає Акт таким, що складений всупереч чинному законодавству, є недійсним (оспорюваним) правочином, а тому підлягає визнанню недійсним із подальшим поверненням майна, що було одержано.
Ухвалою від 02.06.2023 року позовну заяву залишено без руху.
05.07.2023 року представником ГУ ДСНС України в Одеській області подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, зважаючи на їх необгрунтованість та безпідставність. Так, Наказом командира військової частини НОМЕР_2 МОУ №284 від 04.04.2022 року визначено уповноваженим військового командування (законним представником) з проведення заходів примусового відчуження майна, вказаного у п. 1 та 2 Наказу, першого заступника начальника ГУ ДСНС України в Одеській області полковника служби цивільного захисту Будаленка Ігоря Васильовича. Твердження представника позивача щодо відсутності оцінки відчуженого майна не відповідають дійсності, так як в оскаржуваному Акті вказано, що за результатами оцінки майна складено висновок з експертної оцінки від 01.04.2022 року ТОВ «Бюро проектування та експертизи». Оспорюваний позивач Акт відповідає вимогам чинного законодавства та є правомірним.
Відповідачем також наголошується, що лише після скасування правового режиму воєнного стану відчужене майно, якщо воно збереглося, може бути повернуте у судовому порядку.
На додаток вказаному, позивач не надав доказів звернення до відповідача з вимогою про повернення транспортного засобу.
На думку представника відповідача, акт про примусове відчуження або вилучення майна від не являється правовим актом індивідуальної дії та його скасування не призведе до відновлення порушеного права, оскільки означений документ складається з метою підтвердження події примусового відчуження або вилучення майна, за наслідками чого виникло право державної власності на майно, та є підставою для наступної повної компенсації за примусово відчужене майно
10.08.2023 року представником позивача подано клопотання про долучення до матеріалів справи уточненої позовної заяви.
10.08.2023 року представник позивача через систему «Електронний суд» подав відповідь на відзив, в якій вказано таке: відповідачем порушена процедура відчуження майна; висновок про вартість майна наданий лише разом з відзивом на позовну заяву. Відповідач стверджує, що акт про примусове відчуження не є правовим актом індивідуальної дії, оскільки зазначений акт складається з метою підтвердження події примусового відчуження майна. Таке тлумачення є хибним з огляду на ч. 3 ст. 7 Закону 4765-VI «Право державної власності на майно виникає з дати підписання акта». Очевидно, що в момент виникнення у держави права власності на майно, це право зникає у конкретної особи, тобто власне й відбувається відчуження майна. Відтак, підписання акту відповідальними особами є дією, що стосується прав або інтересів визначеної в акті особи, а сам акт про примусове відчуження майна індивідуальним актом. Тоді як рішення про відчуження скоріше носить декларативний характер.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини.
Як встановлено судом, першим заступником ГУ ДСНС України в Одеській області Ігорем Будаленко складено Акт №225 від 05.04.2022 року про відчуження або вилучення майна, яким у зв`язку з уведенням воєнного тану на території України згідно з Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року, здійснено примусове відчуження майна, власником якого є ТОВ «Торговий дім «Альфатех», а саме: гусеничний екскаватор HYUNDAI R 520 LC-9S, серійний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на території спеціального паромного комплексу №5 ДП МТП «Чорноморськ». За результатами оцінки майна Товариством з обмеженою відповідальністю «Бюро проектування та експертизи» складено Висновок з експертної оцінки від 01.04.2022 року. Вартість майна становить 10 959 000,00 грн. На момент складенні цього Акту відшкодування вартості майна Також, зазначено, що Акт не вручався колишньому власнику майна або його законним представникам через їх відсутність.
У матеріалах справи також наявний Висновок з експертної оцінки ТОВ «Бюро проектування та експертизи», відповідно до якого вартість об`єкту оцінки, гусеничного екскаватора HYUNDAI R 520 LC-9S, серійний номер НОМЕР_1 10 959 000,00 грн.
12.04.2022 року Наказом ГУ ДСНС України в Одеській області Про передачу матеріальних цінностей, зокрема гусеничного екскаватора HYUNDAI R 520 LC-9S, серійний номер НОМЕР_1 , зобов`язано ГУ ДСНС України в Одеській області та АРЗ СП ГУ ДСНС України в Одеській області передати безкоштовно з балансу матеріальні цінності та прийняти на баланс матеріальні цінності.
29.04.2022 року представник ТОВ «ТД «Альфатех» звернувся до командира військової частини НОМЕР_2 з листом №29/04/22 про надання Актів про примусове вилучення для ознайомлення та підпису.
11.05.2022 року в/ч НОМЕР_2 повідомила листом №239316/3/210, що техніка зазначена у листі від 29.04.2022 року дійсно відчужувалася відповідно до наказів командира військової частини НОМЕР_2 , а саме: Наказу №301 від 06.04.2022 року, №284 від 04.04.2022 року.
01.09.2023 року позивач звернувся до начальника відділу технічного забезпечення ГУ ДСНС України А.В. Колова (лист №01/09/22-2) та зазначив, що, враховуючи те, що примусове відчуження зазначеного вище майна відбулося без присутності представника власна майна, приймаючи до уваги той факт, що примірник Акту №235 від 05.04.2022 року колишньому власнику майна під розписку не вручався, просить видати нарочно примірник Акту про примусове відчуження або вилучення майна №235 від 05.04.2022 року гусеничного екскаватора HYUNDAI R 520 LC-9S, серійний номер НОМЕР_1 .
Вважаючи оскаржуваний Акт про примусове відчуження або вилучення майна від 05.04.2022 року №235 протиправним та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Вирішуючи спір по суті, суд враховує, що відповідно до ч. 5 ст. 41 Конституції України примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану.
Частиною 7 ст. 319 Цивільного кодексу України встановлено, що діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власник може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 року №2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб.
Станом на дату прийняття рішення по справі воєнний стан в Україні продовжений.
Згідно з частиною 3 Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №64/2022 у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб у межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану".
Пунктами 1 та 2 частини 1 статті 1 Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» від 17.05.2012 року №4765-VI (далі Закон №4765), примусове відчуження майна - позбавлення власника права власності на індивідуально визначене майно, що перебуває у приватній або комунальній власності та яке переходить у власність держави для використання в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану за умови попереднього або наступного повного відшкодування його вартості; вилучення майна - позбавлення державних підприємств, державних господарських об`єднань права господарського відання або оперативного управління індивідуально визначеним державним майном з метою його передачі для потреб держави в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану.
Відповідно до частин 1,2 статті 3 Закону №4765, примусове відчуження майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану може здійснюватися з попереднім повним відшкодуванням його вартості. У разі неможливості попереднього повного відшкодування за примусово відчужене майно таке майно примусово відчужується з наступним повним відшкодуванням його вартості.
Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану:
- примусово відчужувати майно, що перебуває у приватній або комунальній власності, вилучати майно державних підприємств, державних господарських об`єднань для потреб держави в умовах правового режиму воєнного стану в установленому законом порядку та видавати про це відповідні документи встановленого зразка.
Аналіз вказаних положень п.4 ч.1 ст. 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015 року №389-VIII вказує, що за умови введення в Україні воєнного стану, військове командування може здійснювати такий захід правового режиму воєнного стану, як примусове відчуження майна, що перебуває у приватній власності.
Як вбачається із підстав позову, позивач вважає оскаржуваний Акт про примусове відчуження майна від 05.04.2022 року №235 протиправним, вказавши, що Акт складений першим заступником начальника Головного управління ДСНС України в Одеській області, який не відноситься до військового командування, згідно Закону №389-VIII а тому він, на переконання позивача, не уповноважений приймати рішення про примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного стану.
Надавши оцінку вказаним посиланням, суд зазначає, що згідно з частиною 1 статті 4 Закону №4765, примусове відчуження або вилучення майна у зв`язку із запровадженням та виконанням заходів правового режиму воєнного стану здійснюється за рішенням військового командування, погодженим відповідно з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласною, районною, Київською чи Севастопольською міською державною адміністрацією або виконавчим органом відповідної місцевої ради.
Відповідно до ч.2 ст. 1 Закону №4765, термін "військове командування" вживається у значенні, наведеному в Законі України "Про правовий режим воєнного стану" або Законі України "Про правовий режим надзвичайного стану", залежно від правового режиму, в умовах якого передається, відчужується або вилучається майно.
Згідно ч.1 ст. 3 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015 року №389-VIII (далі - Закон №389-VIII), військовим командуванням, якому згідно з цим Законом надається право разом з органами виконавчої влади, військовими адміністраціями, Радою міністрів Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати заходи правового режиму воєнного стану, є: Головнокомандувач Збройних Сил України, Командувач об`єднаних сил Збройних Сил України, командувачі видів та окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, командувачі (начальники) органів військового управління, командири з`єднань, військових частин Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань.
Абзацом 16 статті 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що органами військового управління є Міністерство оборони України, інші центральні органи виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями, утвореними відповідно до законів України, Генеральний штаб Збройних Сил України, інші штаби, командування, управління, постійні чи тимчасово утворені органи у Збройних Силах України та інших військових формуваннях, призначені для виконання функцій з управління, в межах їх компетенції, військами (силами), з`єднаннями, військовими частинами, військовими навчальними закладами, установами та організаціями, які належать до сфери управління центральних органів виконавчої влади, а також територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2022 року №181-р «Питання запровадження та забезпечення здійснення заходів правового режиму воєнного стану в Україні» затверджено План запровадження та забезпечення заходів здійснення правового режиму воєнного стану в Україні (далі - План).
Відповідно до пункту 5 Плану, відповідальним за виконання такого заходу правового режиму воєнного стану як примусове відчуження майна, що перебуває у приватній або комунальній власності, вилучення майна державних підприємств, державних господарських об`єднань для потреб держави в умовах правового режиму воєнного стану в установленому законом порядку та видання про це відповідних документів встановленого зразка, строком виконання якого є час введення воєнного стану, є рада оборони відповідного регіону або військові адміністрації (у разі утворення), військове командування. Органами що залучаються до здійснення даного заходу визначено Мінагрополітики, Міненерго, Мінреінтеграцїї, Мінмолодьспорт, Мінстратегпром, Мінцифри, Мінекономіки, МВС, Міндовкілля, МЗС, Мінінфраструктури, МКІП, МОН, МОЗ, Міноборони, Мінрегіон, Мінсоцполітики, Мінветеранів, Мінфін, Мін`юст, Управління державної охорони, АТ «Укрзалізниця», Укравтодор, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні (районні) держадміністрації, військові адміністрації (у разі їх утворення), органи місцевого самоврядування всіх рівнів.
Наказом командира військової частини НОМЕР_2 МОУ №284 від 04.04.2022 року визначено уповноваженим військового командування (законним представником) з проведення заходів примусового відчуження майна, вказаного у п. 1 та 2 Наказу, першого заступника начальника ГУ ДСНС України в Одеській області полковника служби цивільного захисту Будаленка Ігоря Васильовича.
Відповідно до ч.2 ст. 3 Закону №389-VIII, військове командування, в межах повноважень, визначених цим Законом та Указом Президента України про введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях, затвердженим Верховною Радою України, видає обов`язкові до виконання накази і директиви з питань забезпечення оборони, громадської безпеки і порядку, здійснення заходів правового режиму воєнного стану.
Таким чином, оскаржуваний позивачем Акт винесений у відповідності до вимог чинного законодавства.
Окрім того, Акт про примусове відчуження або вилучення майна, який просить скасувати, позивач не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України.
Вказаного висновку дійшов Другий апеляційний адміністративний суд у справі №440/2431/23 (постанова від 24.08.2023 року).
Шостий апеляційний адміністративний суд у постанові від 15.03.2023 року по справі №580/4570/22 зазначив, що акт про примусове відчуження або вилучення майна не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні статті 19 КАС України, тому він не може бути предметом спору; такий акт є носієм інформації про факт відчуження, документом, який лише складається за наслідком відповідного рішення військового командування, а тому оцінка може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження безпосередньо рішення про відчуження як рішення суб`єкта владних повноважень, а не акту, яким лише зафіксовано факт такого відчуження. Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Тобто, у порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке порушує безпосередньо права чи обов`язки позивача.
Одночасно наведений акт безпосередньо не створює для позивача правових наслідків у вигляді припинення права власності на транспортний засіб та є лише документом, який містить інформацію про прийняте рішення, тому його скасування не є належним способом захисту порушених прав позивача, відповідно позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Твердження позивача щодо нескладення Висновку з експертної оцінки не знайшло підтвердження матеріалами справи, оскільки у самому Акті вказано про складення такого Висновку, а відповідачем долучено до матеріалів справи Висновок з експертної оцінки, який складений ТОВ «Бюро проектування та експертизи», відповідно до якого вартість об`єкту оцінки, гусеничного екскаватора HYUNDAI R 520 LC-9S, серійний номер НОМЕР_1 10 959 000,00 грн.
Щодо вимоги позивача про зобов`язання Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області вчинити всі необхідні дії для повернення екскаватора HYUNDAI R 520 LC-9S, серійний номер НОМЕР_1 його власнику, Товариству з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Альфатех», суд зазначає, що для вирішення даної позовної вимоги необхідним є з`ясування чи зберігся екскаватор, оскільки у випадку його фізичного знищення позивач отримує право на компенсацію вартості. Однак учасниками справи не надано до суду доказів місця перебування екскаватора та його фізичного стану, тому дана позовна вимога є передчасною та не підлягає задоволенню.
При цьому, суд звертає увагу на те, що порядок повернення примусово відчуженого майна, що збереглося, та надання взамін іншого майна встановлено ст. 12 Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану».
Так, згідно зі ст. 12 Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» у разі якщо після скасування правового режиму воєнного чи надзвичайного стану майно, яке було примусово відчужене, збереглося, а колишній власник або уповноважена ним особа наполягає на поверненні майна, таке повернення здійснюється в судовому порядку.
Підставою для повернення майна є рішення суду, яке набрало законної сили.
У разі повернення майна особі у неї поновлюється право власності на це майно. Одночасно особа зобов`язується повернути грошову суму, яка була нею одержана у зв`язку з відчуженням майна, з вирахуванням розумної плати за використання цього майна.
Колишній власник майна, яке було примусово відчужене, може вимагати взамін надання йому іншого майна, якщо це можливо.
Суд враховує, що згідно з ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Тобто, за наслідком розгляду справи порушені права мають бути відновлені.
Звертаючись до суду позивач намагається захистити своє право приватної власності за умов зміни його власника на період воєнного стану.
Суд надає правову оцінку рішенням, діям/бездіяльності суб`єктів владних повноважень з урахуванням виключно обставин, які існували на момент їх вчинення.
Скасування в порядку адміністративного судочинства Акту щодо вилучення, на підставі якого виникло право власності держави, автоматично не відновить права позивача. Позовна вимога зобов`язати відповідача вчинити дії щодо повернення екскаватора HYUNDAI R 520 LC-9S, серійний номер НОМЕР_1 його власнику, Товариству з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Альфатех», не узгоджується зі способами відновлення порушених прав, вказаними в ст. 5 КАС України в контексті юрисдикції адміністративного суду згідно зі ст. ст. 19-20 КАС України.
Оспорення актів, якими змінено власника майна, та позовна вимога зобов`язати повернути власнику екскаватор є цивільно-правовим способом захисту прав власника, позаяк право, яке позивач просить захистити у цій справі, це право його приватної власності. Тож, основна його позовна вимога - повернути екскаватор та право власності на нього. Оскарження Акту про вилучення/відчуження вважається похідною, оскільки він став засобом позбавлення права приватної власності.
Вказане узгоджується з висновком Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.02.2023 року по справі №580/4119/22.
Також, суд звертає увагу на тому, що оскільки правовий режим воєнного стану не скасований станом на момент подання позовної заяви (29.05.2023 року), у позивача відсутні підстави для звернення до суду щодо повернення відчуженого майна.
Враховуючи вищевикладене, заслухавши доводи та аргументи сторін у судових засіданнях, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовної заяви ТОВ «ТД «Альфатех».
Розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст. 19-20,25-26,90,139,229,241-246,250,251,255,262,295 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Альфатех» до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області про зобов`язання вчинити певні дії -залишити без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 22 вересня 2023 року.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко