Справа № 140/16592/23
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2023-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2023 року ЛуцькСправа № 140/16592/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Смокович В.І., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Волинській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Волинській області (далі - ГУ ДПС у Волинській області, контролюючий орган, позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , відповідач) про стягнення в дохід держави податкового боргу в сумі 17000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за відповідачем рахується податковий борг по адміністративних штрафах та інших санкціях, який виник 30.03.2021 згідно рішення про застосування фінансових санкцій № 000014-09 від 14.01.2021 на суму 17000,00 грн.

З метою погашення податкового боргу відповідачу була сформована та надіслана податкова вимога № 8635-13 від 15.04.2021, яка вручена їй 30.04.2021 та рішення про застосування фінансових санкцій № 000014-09 від 14.01.2021, яке вручене 18.01.2021. Вжиті заходи не спричинили погашення податкового боргу.

Враховуючи наявність несплаченого податкового зобов`язання відповідно до рішення про застосування фінансових санкцій, позивач звернувся до суду з даним позовом.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що предметом позову у даній справі є стягнення фінансових санкцій, застосованих рішенням ГУ ДПС у Волинській області № 000014-09 від 14.01.2021 на підставі статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі - Закон № 481/95-ВР).

Порядком застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального", який затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 790 від 02.06.2003 передбачено, що у разі невиконання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) рішення про застосування фінансових санкцій протягом 30 днів після його отримання сума санкцій стягується на підставі рішення суду.

Враховуючи, що рішення контролюючого органу про застосування фінансових санкцій ОСОБА_1 отримала 18.01.2021, вона уважає, що відповідно до вказаних норм, тримісячний строк звернення до суду розпочався 18.02.2021 та на час подання позову сплив. З наведених підстав просить відмовити у задоволенні позову (арк. спр. 23 - 25).

У відповіді на відзив представник позивача вказує, посилаючись на норми Податкового кодексу, що строк звернення до суду з даним позовом становить 1095 днів, при цьому він з 18 березня 2020 року був зупинений на час карантинних обмежень. Відтак строк звернення до суду пропущений не був (арк. спр. 28 - 29).

У запереченні ОСОБА_1 вказує на ту обставину, що зверненню контролюючого органу до суду з позовом про стягнення з платника податків коштів для погашення податкового боргу, має передувати надсилання податкової вимоги про сплату боргу, чого позивачем здійснено не було (арк. спр. 33).

Представником позивача на адресу суду надіслано відповідь на заперечення, у яких він вказує, що податкова вимога про стягнення податкового боргу була надіслана платнику податків та отримана ним 30.04.2021, про що маються докази у матеріалах справи (арк. спр. 36).

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи до суду не надходило.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 30.06.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) (арк. спр. 18).

Суд, перевіривши доводи позивача та відповідача у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 у період з 15.06.2020 по 16.09.2020 була зареєстрована як фізична особа-підприємець, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (арк. спр. 37).

На підставі акту перевірки № м03/111/32-05/ від 16.07.2020, рішенням ГУ ДПС у Волинській області № 000014-09 від 14.01.2021 до підприємця ОСОБА_1 застосовано фінансові санкції вигляді штрафу відповідно до абзацу сьомого статті 17 Закону 481/95-ВР у розмірі 17000,00 грн. за фактом роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності ліцензії (арк. спр. 6).

Як убачається з витягу з АІС «Податковий блок» за відповідачем рахується податковий борг в сумі 17000,00 грн., який виник на підставі рішення контролюючого органу № 000014-09 від 14.01.2021 (арк. спр. 10 - 12).

Рішення ГУ ДПС у Волинській області № 000014-09 від 14.01.2021 про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 грн. та податкова вимога за формою «Ф» № 8635-13 від 15.04.2021 на вказану суму податкового боргу контролюючим органом були направлені на адресу відповідача та отримані ним 18.01.2021 та 30.09.2021 відповідно, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення (арк. спр. 7 на звороті, 5 на звороті).

З огляду на те, що відповідач у добровільному порядку не сплатила податковий борг у розмірі 17000,00 грн., який виник відповідно до рішення ГУ ДПС у Волинській області № 000014-09 від 14.01.2021 про застосування фінансових санкцій, тому контролюючий орган просить стягнути з неї вказану заборгованість у судовому порядку.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні відносини, що склалися між сторонами урегульовано нормами Податкового кодексу України (далі - ПК України) та Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» № 481/95-ВР від 19.12.1995 (далі - Закон № 481/95-ВР).

Частиною першою статті 17 Закону України №481/95-BP встановлено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Статтею 17 Закону №481/95-ВР передбачено, що до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом), - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Згідно із частиною п`ятою статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» у разі невиконання суб`єктом господарювання рішення органів, зазначених у частині третій цієї статті, сума штрафу стягується на підставі рішення суду.

Відповідно до пунктів 5, 6 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 №790 (з наступними змінами та доповненнями), однією з підстав для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є акт перевірки додержання суб`єктом господарювання встановлених законодавством вимог, обов`язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства. Рішення про застосування фінансових санкцій, передбачених пунктом 2 цього Порядку, приймаються керівником, а у разі його відсутності - заступником керівника органу, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами (ДФС та її територіальні органи, Мінекономрозвитку), чи керівником (його заступником) органів МВС, МОЗ, Держстату, Держспоживінспекції відповідно до їх компетенції, визначеної законодавством.

Пунктами 10, 11 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 №790 визначено, що у разі невиконання суб`єктом господарювання рішення про застосування фінансових санкцій протягом 30 днів після його отримання сума санкцій стягується на підставі рішення суду. Суми фінансових санкцій, стягнені відповідно до цього Порядку, зараховуються до бюджету згідно із законодавством.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи, а згідно із пунктом 38.1 статті 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до підпунктів 14.1.39, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України у цьому Кодексі поняття вживаються в такому значенні:

грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня;

податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (пункт 59.1 статті 59 ПК України).

Пунктом 95.2 статті 95 ПК України визначено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Як передбачено пунктом 59.1 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.5 статті 59 ПК України передбачено, що у разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Як встановлено судом, після виникнення податкового боргу за рішенням про застосування фінансових санкцій на суму 17000,00 грн. позивачем було сформовано податкову вимогу на вказану суму та вручено відповідачу. Як убачається з витягу з АІС «Податковий блок» після вручення податкової вимоги відповідачу сума податкового боргу не змінилася.

Таким чином, контролюючий орган виконав свої зобов`язання щодо надсилання податкової вимоги відповідачу, сума податкового боргу змінена не була, при цьому заперечення відповідача щодо неотримання податкової вимоги спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до пункту 87.11 статті 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Суд враховує, що податковий борг в розмірі 17000,00 грн., який заявлений до стягнення у цій справі, виник у зв`язку із несплатою грошових зобов`язань, визначених рішенням контролюючого органу про застосування фінансових санкцій № 000014-09 від 14.01.2021, яке не скасовае в адміністративному чи у судовому порядку, а тому, в розумінні підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України, визначене у вказаному рішенні податкове зобов`язання є узгодженими та, у зв`язку з його несплатою вважаються податковим боргом.

В частині дотримання строку звернення до суду, на що посилається відповідач, як на підставу відмови у задоволенні позову, варто наголосити на наступному.

Відповідно до пункту 102.1 статті 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 392 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Як визначено пунктом 102.4 ст.102 ПК України у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Відповідно до абзацу 10 пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідних положень» того ж кодексу на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (з урахуванням змін, внесених наступними постановами) на усій території України з 12.03.2020 установлено карантин, який в подальшому неодноразово продовжувався. Встановлені карантинні обмеження були відмінені з 24:00 год. 30.06.2023 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 651 від 27.06.2023.

Враховуючи, що постановами Кабінету Міністрів України продовжено дію карантину на всій території України у тому числі станом на дату звернення до суду з даним позовом (26.06.2023), Головним управлінням ДПС у Волинській області заявлено позовні вимоги з урахуванням строку давності передбачених діючим законодавством.

Окремо суд зауважує, що відповідно до пункту 11.18 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого Наказом міністерства фінансів України № 1588 від 09 грудня 2011 року державна реєстрація (реєстрація) припинення підприємницької чи незалежної професійної діяльності фізичної особи або внесення до Реєстру самозайнятих осіб запису про припинення такої діяльності фізичною особою не припиняє її зобов`язань, що виникли під час провадження підприємницької чи незалежної професійної діяльності, та не змінює строків, порядків виконання таких зобов`язань та застосування штрафних санкцій і нарахування пені за їх невиконання; регулювання питань погашення грошових зобов`язань та/або податкового боргу у разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи чи реєстрації у відповідному уповноваженому органі припинення незалежної професійної діяльності фізичної особи (якщо така реєстрація була умовою ведення незалежної професійної діяльності) здійснюється у порядку, визначеному Податковим кодексом України; після державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізична особа продовжує обліковуватись у контролюючих органах як фізична особа - платник податків, яка отримувала доходи від провадження підприємницької діяльності.

Така фізична особа має забезпечити остаточні розрахунки з податків від провадження підприємницької діяльності, в установлені строки подати відповідному контролюючому органу декларацію за останній базовий податковий (звітний) період, в якій відображаються виключно доходи від проведення підприємницької діяльності.

Таким чином, з урахуванням наведених норм чинного законодавства та встановлених обставин справи, враховуючи те, що ФОП ОСОБА_1 з 16.09.2020 року припинила свою діяльність із внесенням відповідних відомостей до ЄДРПОУ, суд дійшов висновку про те, що рішення про застосування фінансових санкцій № 000014-09 від 14 січня 2021 року у встановленому порядку не скасоване, за відповідачем, як фізичною особою обліковується заборгованість з фінансових санкцій в сумі 17000,00 грн., при цьому відповідач доказів, які підтверджують сплату податкового боргу не надав, тому позовні вимоги про стягнення з відповідача фінансових санкцій у вказаному розмірі належить задовольнити.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частиною другою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Доказів понесення суб`єктом владних повноважень судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, суду не надано.

Зважаючи на відсутність документально підтверджених судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 139, 243-246, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України та на підставі Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» , Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 4, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 44106679) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід місцевого бюджету UA0051170 Шацька ОТГ, рахунок НОМЕР_2 податковий борг в сумі 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.І. Смокович