Справа № 160/6534/23
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2023-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 серпня 2023 року Справа № 160/6534/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Царікової О.В.,
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНПП НОМЕР_1 , у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області і Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву №7127 від 19.10.2022 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНПП НОМЕР_1 , за призначенням пенсії з урахуванням права на пенсію на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та прийняти обґрунтоване рішення, з урахуванням висновків суду;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНПП НОМЕР_1 , дату виникнення права на пенсію з 23.09.2022;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській і Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНПП НОМЕР_1 , пільговий стаж роботи за Списком №2 загалом 23 роки 06 місяців 20 днів, а саме:
- з 13.10.1980 по 27.10.1980 підручний вальцювальника трубоволочильного цеху - 2 Нікопольський ордена Леніна Південнотрубний завод - 0 рік 00 місяці 15 днів;
- з 15.11.1980 по 15.12.1982 строкової військової служби в збройних силах СРСР - 02 роки 01 місяці 01 днів;
- з 09.03.1983 по 01.07.1985 служби в органах внутрішніх справ Нікопольський міський відділ внутрішніх справ - 02 роки 03 місяці 23 днів;
- з 07.08.1985 по 07.09.1985 учнем маляра ГСТО в м. Нікополь Виробниче управління Москвичавтотехобслуживание - 0 років 01 місяців 01 днів;
- з 08.09.1985 по 10.10.1988 малярем ГСТО в м. Нікополь Виробниче управління Москвичавтотехобслуживание - 03 років 01 місяців 01 днів;
- з 12.10.1988 по 01.08.1992 малярем НЗСМ Кооператив Автолюкс - 03 років 09 місяців 20 днів;
- з 01.08.1992 по 27.12.1995 малярем Товариства з обмеженою відповідальністю Обрій - 03 років 04 місяців 27 днів;
- з 28.12.1995 по 02.09.1996 малярем Нікопольський ГУСТЦ - АШ ОСОУ - 00 років 08 місяців 05 днів;
- з 25.04.1997 по 11.05.2002 малярем Нікопольський ГУСТЦ - АШ ОСОУ - 05 років 00 місяців 17 днів;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області і Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНПП НОМЕР_1 , період - з 01.08.1992 по 27.12.1995 малярем Товариства з обмеженою відповідальністю Обрій - 03 роки 04 місяців 27 днів до загального трудового стажу 30 років 08 місяців 03 днів.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.06.2023 відкрито провадження в адміністративній справі №160/6534/23 та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Цією ж ухвалою відповідачам встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.
Копію означеної ухвали суду направлено до електронних кабінетів відповідачів у системі «Електронний суд», що підтверджується довідками про доставку електронного листа, представником Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області отримано також особисто, що підтверджується розпискою, що міститься у матеріалах справи, однак, станом на дату ухвалення рішення суду відповідачами не надано до суду відзивів на позовну заяву, як і заперечень або пояснень.
Згідно із ч. 4 ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 6 ст. 162 КАС України).
При цьому, заяв або клопотань відповідачів до суду також не надходило.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд зазначає таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , 27.09.2022 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою №6718 та відповідними документами про призначення пенсії за віком.
Відмовити у призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 ЗУ №1058-ІV ОСОБА_1 .
Необхідний страховий стаж, визначений ст. 25 ЗУ №1058-ІV 29 років.
Страховий стаж особи 22 роки 10 місяців 18 днів.
Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи:
- з 01.08.1992 по 27.12.1995 та з 25.04.1997 по 11.05.2002, оскільки наявне виправлення у даті на прийняття;
- військова служба з 15.11.1980 по 15.12.1982, відсутня фотографія у військовому квитку.
Додатковий коментар: за наданими документами право на призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 ЗУ №1058-ІV матиме після досягнення 63 років з 23.09.2025.
Зазначене рішення направлено позивачу листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області «Про направлення рішення» від 05.10.2022 №0400-010223-8/101633.
19.10.2022 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою №7127 та відповідними документами про призначення пенсії за віком.
За результатами розгляду заяви за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії від 25.10.2022, у якому зазначено наступне.
Необхідний страховий стаж становить 29 років. Страховий стаж особи становить 27 років 3 місяці 6 днів.
Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового стажу не зараховано період роботи з 01.08.1992 по 27.12.1995, оскільки трудова книжка заповнена з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Міністерством соціального захисту населення України 29.07.1993 №58 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за №110, а саме: наявне виправлення дати прийому на роботу, яке не завірено належним чином.
Враховуючи вищезазначене, вирішено: відмовити ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Зазначене рішення направлено позивачу листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області «Про направлення рішення» від 28.10.2022 №0400-010223-8/110314.
Вважаючи таку позицію відповідачів протиправною, позивач звернувся до адміністративного суду з цією позовною заявою.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина, без будь-яких винятків, держава реалізує положення статті 24 Конституції України, відповідно до якої громадяни мають рівні конституційні права і не може бути обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі Закон №1058-IV).
Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Згідно абз. 1 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року не менше 25 років; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року не менше 26 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року не менше 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року не менше 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року не менше 29 років; з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року не менше 30 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року; з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року не менше 32 років; з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року не менше 33 років; з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року не менше 34 років; починаючи з 1 січня 2028 року не менше 35 років.
На підставі п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Відповідно до ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі Закон №1788-XII у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.
Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Згідно п. 1.1 Порядку №22-1 заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі орган, що призначає пенсію).
Відповідно до пп. 1, 2, 5 п. 2.1 Порядку №22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи:
документ, що підтверджує реєстраційний номер облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування;
документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах:
документи про проведення атестації робочих місць за умовами праці відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 «Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» (для зарахування до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, періодів роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 або із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, після 21 серпня 1992 року).
За змістом п. 2.23 Порядку №22-1 при поданні особою заяви в паперовій формі документи можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію.
Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах.
До заяви, поданої в електронній формі через вебпортал, додаються скановані копії оригіналів документів. На створені електронні копії заявник накладає кваліфікований електронний підпис. У випадку звернення за призначенням пенсії через вебпортал з використанням електронної системи BankID для виплати пенсії заявник або законний представник пред`являє до органу, що призначає пенсію, оригінали документів, що підтверджують право на пенсію.
Відповідно до п. 4.3 Порядку №22-1 рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
Згідно ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Також, відповідно до статті 48 Кодексу Законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі Порядок №637 у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до п. п. 1, 2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі персоніфікований облік), є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Документи можуть бути подані в електронному вигляді з накладенням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису.
Документи, визначені цим Порядком, є підставою для внесення відомостей до частини персональної електронної облікової картки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що відображає трудову діяльність застрахованої особи, в тому числі за період до 1 січня 2004 року.
У разі коли документи про стаж роботи не збереглися, підтвердження стажу роботи здійснюється органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків.
Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження стажу роботи приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.
Згідно з п. 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).
У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.
Додатково в довідці наводяться такі відомості:
стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції;
стосовно жінок, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами на підприємствах сільського господарства (в тому числі в колгоспах) про виконання встановлених норм обслуговування;
стосовно жінок, які працюють на вирощуванні, збиранні та післязбиральному обробленні тютюну, - про зайнятість на перелічених роботах протягом повного сезону.
У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на територіях, зазначених в абзаці другому пункту 18 цього Порядку, стаж роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
У разі відсутності правонаступника, а також у разі знищення архівів у зв`язку з воєнними (бойовими) діями підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи, а також до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням із Мінсоцполітики та Мінфіном.
З аналізу наведених норм вбачається, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є формальна констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у відповідному Списку, що підтверджується записами в трудовій книжці, а в разі відсутності в трудовій книжці відповідних відомостей, подається уточнююча довідка, а також після 21.08.1992 документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.
Згідно пунктів 2.2, 2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 №162 (у редакції, яка діяла на момент заповнення трудової книжки в спірні періоди роботи) заповнення трудової книжки вперше виконується адміністрацією підприємства в присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу. До трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження; освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: нагородження орденами і медалями, присвоєння почесних звань; заохочення за успіхи у роботі, застосовувані трудовим колективом, а також нагородження і заохочення, передбачені правилами внутрішнього трудового розпорядку і статутами про дисципліну; інші заохочення відповідно до чинного законодавства; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди. Стягнення до трудової книжки не заносяться.
Всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди і заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а при звільненні в день звільнення повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними).
Записи виконуються акуратно, перовою або кульковою ручкою, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольору.
Пунктами 2.2-2.4 чинної Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, визначено, що до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.
Записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.
Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
З розрахунку стажу позивача (форма РС-право), що міститься у матеріалах справи, суд встановив, що до страхового стажу позивача зараховано періоди роботи:
- з 10.09.1979 по 01.06.1980 8 місяців 22 дні;
- з 02.06.1980 по 13.10.1980 4 місяці 12 днів;
- з 14.10.1980 по 27.10.1980 14 днів;
- з 15.11.1980 по 15.12.1982 військова служба строкова 2 роки 1 місяць 1 день;
- з 09.03.1983 по 01.07.1985 2 роки 3 місяці 23дні;
- з 07.08.1985 по 07.09.1985 1 місяць 1 день;
- з 08.09.1985 по 10.10.1988 3 роки 1 місяць 3 дні;
- з 12.10.1988 по 01.08.1992 3 роки 9 місяців 20 днів;
- з 28.12.1995 по 02.09.1996 8 місяців 5 днів;
- з 25.04.1997 по 11.05.2002 5 років 17 днів;
- з 01.09.2007 по 31.05.2012 4 роки 7 місяців 29 днів;
- з 05.06.2012 по 31.12.2016 2 роки 9 місяців 17 днів;
- з 28.02.2017 по 24.11.2017 безробіття 8 місяців 25 днів;
- з 01.06.2018 по 30.06.2018 1 місяць;
- з 02.10.2019 по 27.06.2020 безробіття 8 місяців 27 днів;
- всього: 27 років 3 місяці 6 днів.
Судом також встановлено, що стосовно спірних періодів у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_2 від 10.09.1979, копія якої міститься у матеріалах справи, наявні наступні записи:
- 10.09.1979 прийнятий в трубоволочильний цех 2 учнем сортувальника здавача труб у 2 Нікопольський ордена Леніна Південнотрубний завод, на підставі розпорядження про прийом №589 від 10.09.1979 (запис №2);
- 01.06.1980 переведений в трубоволочильному цеху 2 сортувальником здавачем труб 1 розряду, на підставі розпорядження про переведення №3 від 01.06.1980 (запис №3);
- 13.10.1980 переведений в трубоволочильного цеху 2 підручним вальцювальника станів холодної прокатки труб 3 розряду на підставі розпорядження про переведення №3 від 13.10.1980 (запис №4);
- 27.10.1980 звільнений з заводу згідно ст. 36 п. 3 КЗпП УРСР до Радянської Армії на підставі розпорядження про звільнення №Г-666 від 27.10.1980 (запис №5);
- служба у збройних силах СРСР з 15.11.1980 по 15.12.1982 на підставі військового квитка серії НОМЕР_3 від 15.11.1980 (запис №6);
- з 09.03.1983 по 01.07.1985 служба в органах внутрішніх справ безперервно 2 роки 03 місяці на підставі наказу про призначення №19л/с від 17.03.1983, наказу про звільнення №11л/с від 27.06.1985 (записи №№7-8);
- 07.08.1985 прийнятий учнем маляра на ГСТО в м. Нікополь Виробниче управління «Москвичавтотехобслуговування» на підставі розпорядження №307 від 07.08.1985 (запис №9);
- 07.09.1985 переведений малярем по другому розряду на ГСТО м. Нікополя на підставі розпорядження №907 від 07.09.1985 (запис №10);
- 10.10.1988 звільнений за власним бажанням ст. 31 КЗпП РСФРР на підставі розпорядження №1010 від 10.10.1988 (запис №11);
- 12.10.1988 прийнятий на роботу малярем до НЗСМ Кооператив «Автолюкс» на підставі розпорядження №9 від 10.10.1988 (запис №12);
- 29.08.1989 звільнений за власним бажанням на підставі розпорядження №19 від 29.08.1989 (запис №13);
- 01.08.1992 звільнений з роботи за власним бажанням на підставі розпорядження №6 від 01.08.1992 (запис №14);
- 01.08.1992 прийнятий до Товариства з обмеженою відповідальністю «Обрій» малярем на підставі наказу №4 від 30.07.1992 (запис №15);
- 27.12.1995 звільнений з роботи по ст. 38 КЗпП України (власне бажання) на підставі наказу №46 від 27.12.1995 (запис №16);
- 28.12.1995 прийнятий малярем до ОСОБА_2 на підставі наказу №79 від 29.12.1995 (запис №17);
- 02.09.1996 звільнений за власним бажанням ст. 38 КЗпП України на підставі наказу №32 «п» від 02.09.1996 (запис №18);
- 25.04.1997 прийнятий малярем до ОСОБА_2 на підставі наказу №18 «п» від 25.04.1997 (запис №19);
- 11.05.2002 звільнено за ст. 36 п. 1 КЗпП України на підставі наказу №16 від 11.05.2002 (запис №20).
Таким чином, записами в трудовій книжці позивача серії НОМЕР_2 від 10.09.1979 зафіксовано стаж роботи останнього у спірні періоди з 01.08.1992 по 27.12.1995 у ТОВ «Обрій» (записи №№15-16) та з 25.04.1997 по 11.05.2002 у Нікопольському ГУСТЦ АШ ОСОУ (записи №№19-20), та спірний період проходження військової служби з 27.10.1980 по 15.12.1982 (записи №№5-6).
Суд звертає увагу на те, що записи у трудовій книжці позивача виконані без перекреслень, виправлень, чітким правописом, у чіткій послідовності та відповідності дати, номеру запису з посиланням на відповідний наказ (розпорядження), на підставі якого внесено відповідний запис, і завірені печаткою роботодавця, тобто здійснені відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 №162 (у редакції, яка діяла на момент заповнення трудової книжки в спірні періоди роботи) та чинної Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58.
Крім того, суд наголошує на тому, що записи, здійснені у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_2 від 10.09.1979, недійсними у судовому порядку не визнавались.
Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Так, позивачем пенсійному органу та суду надано довідку за вих. №17 від 10.10.2022, видану Закладом об`єднання громадян Дніпропетровської обласної організації Товариства сприяння обороні України «Нікопольська автомобільна школа», про те, що позивач дійсно працював в Нікопольському міському навчально спортивно-технічному центрі автошколи ТСО України на посаді маляра з 25.04.1997 наказ №18 «Л» від 25.04.1997, звільнений 11.05.2005, наказ №16 «ОС» від 11.05.2002.
Як слідує з оспорюваного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, останнім не зараховано до страхового стажу позивача, що вплинуло на можливість призначення йому пенсії за віком, спірних періодів роботи позивача з причин неналежного заповнення трудової книжки, а саме наявності виправлень у датах прийняття.
Проте, суд не приймає до уваги таку позицію Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та наголошує на такому.
Суд зазначає, що не зарахування спірного стажу позивача буде суперечити принципу правової визначеності, оскільки в п. 3.1 Рішення Конституційного Суду України (Справа №1-25/2010 від 29.06.2010) зазначено, що одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.
Суд вважає, що право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки або інших бухгалтерських документів. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці або бухгалтерських документах.
Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки або бухгалтерських документах.
В даному випадку, суд звертає увагу, що вказані записи в трудовій книжці зроблено чітко, зрозуміло та без будь-яких виправлень та неточностей, відсутні ознаки підчисток та підробок, у зв`язку з чим відсутність відбитку печатки колгоспу на кількості відпрацьованих трудоднів не може бути самостійною підставою для відмови у зарахуванні зазначеного періоду роботи до стажу.
Доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці відповідачем суду не надано, а тому, їх безпідставно не взято до уваги при обрахуванні стажу роботи, необхідного для призначення позивачеві пенсії за віком.
Суд зауважує на тому, що відмітки про роботу позивача належним чином підтверджується записами трудової книжки.
Отже, виходячи із змісту статті 46 Конституції України, обставин справи, позивач не може бути позбавлений права на призначення та отримання пенсії за віком за наявності для цього підстав.
Відтак, враховуючи вищевказані норми чинного законодавства та фактичні обставини, суд вважає, що відповідачем, всупереч вимогам Закону, не було зараховано до страхового стажу позивача спірні періоди його роботи та протиправно відмовлено в призначенні пенсії за віком.
Крім того, суд наголошує, що відповідно до підпункту 2 пункту 6 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, Управління Фонду має право отримувати безоплатно в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності і від фізичних осіб підприємців відомості про нарахування, обчислення і сплату страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для здійснення покладених на управління Фонду завдань.
Проаналізувавши наведене, суд зазначає, що реалізовуючи обов`язок держави щодо забезпечення реалізації права особи на соціальний захист, територіальний орган пенсійного фонду, в межах наданих йому повноважень та відповідно до чинного законодавства, повинен сприяти такій особі у реалізації права на призначення їй пенсії, зокрема, шляхом перевірки правильності оформлення заяви, відповідності викладених у ній відомостей, змісту і належності оформлення, а у випадку їх невідповідності роз`яснити такій особі її права, а також надати строк для усунення виявлених недоліків.
Також, у випадку виникнення сумнівів щодо достовірності поданих позивачем документів, відповідачі наділені правом звернення до державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій з метою отримання інформації, необхідної для здійснення їхньої діяльності, а також зобов`язаний письмово повідомляти заявника про надання додаткових документів.
Проте, відповідач цього не зробив, а при розгляді заяви позивача про призначення пенсії за віком, дав оцінку поданим до заяви документам та прийняв рішення про відмову в призначенні такої пенсії.
Разом з тим, чинним законодавством України, що регулює питання пенсійного забезпечення громадян, не передбачено будь-яких правових підстав для того щоб не враховувати до страхового стажу працівника періоди його роботи, зазначені у трудовій книжці в зв`язку із певними недоліками у вчиненні записів щодо відомостей про роботу, зокрема про періоди роботи працівника, які надають йому право на призначення пенсії за віком.
Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області при обрахуванні страхового стажу позивача не вчинило всіх належних дій щодо підтвердження або не підтвердження страхового стажу позивача згідно записів у трудовій книжці, які передбачені Порядком №637.
Суд зазначає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення та неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки з вини адміністрації підприємства. У свою чергу неналежний порядок ведення документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.
Така позиція суду узгоджується із висновками Верховного Суду викладеними в постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17, відповідно до яких, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.
Таким чином, суд дійшов висновку, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області протиправно не зараховано до страхового стажу позивача періоди його роботи згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_2 від 10.09.1979 з 01.08.1992 по 27.12.1995 у ТОВ «Обрій» (записи №№15-16), у зв`язку із чим, слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати вказаний період роботи позивача до його страхового стажу.
Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що оскільки причиною відмови позивачу у призначенні пенсії за віком є відсутність необхідного страхового стажу роботи, що спростовано судом вище, то рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову позивачу у призначенні пенсії від 25.10.2022 є протиправним та підлягає скасуванню, а незарахований згідно вказаного рішення період підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача.
Також в адміністративному позові позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Однак, суд звертає увагу, що в рамках адміністративного судочинства:
- дії певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм;
- бездіяльність певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України;
- рішення нормативно-правовий акт або індивідуальний акт (нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк).
Таким чином, суд звертає увагу на те, що позивач фактично оскаржує не протиправні дії, а рішення суб`єкта владних повноважень про відмову в призначенні пенсії.
Разом з тим, з матеріалів справи судом встановлено, що права позивача порушено саме оспорюваним рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову у призначенні пенсії, натомість, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не приймалося жодних протиправних рішень, не вчинялося протиправних дій та не було допущено протиправної бездіяльності стосовно позивача, останнє також не підтверджується доказами, наявними у матеріалах справи, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області лише направлено оспорюване рішення про відмову у призначенні пенсії позивачу.
З огляду на викладене, позовні вимоги в зазначеній частині задоволенню не підлягають.
Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області і Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати позивачу пільговий стаж роботи за Списком №2 загалом 23 років 06 місяців 20 днів, відповідно зазначених періодів, суд наголошує на такому.
Як вже встановлено судом, позивач звернувся до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії за віком (ст. 26 Закону №1058-IV), а не пенсії за віком на пільгових умовах (ст. 114 Закону №1058-IV), відповідно до поданої заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області розглянуто останню саме на виконання вимог щодо призначення пенсії за віком та прийнято відповідне рішення.
Суд наголошує на тому, що спір між позивачем та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області (яким прийнято рішення) та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (яким стосовно позивача взагалі не прийнято жодного рішення) щодо призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відсутній. У розрізі призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відсутні порушуючі права позивача рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.
Суд відзначає, що позивач оскаржує рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову позивачу у призначенні пенсії від 25.10.2022, прийняте за результатом розгляду заяви позивача саме про призначення пенсії за віком.
Разом з тим, з розписки до заяви №7127 від 19.10.2022 про призначення пенсії за віком, поданої позивачем пенсійному органу, слідує, що на виконання вимог Порядку №22-1 позивачем не було додано до заяви відповідні документи на підтвердження пільгового характеру роботи позивача у періоди, які останній просить зарахувати до пільгового стажу, так само й у трудовій книжці відсутні записи щодо пільгового характеру роботи позивача у відповідні періоди.
З огляду на викладене, враховуючи, що позивач не звертався до пенсійного органу з питання призначення пенсії за віком на пільгових умовах, а пенсійним органом не порушено права позивача шляхом відмови у призначені пенсії за віком на пільгових умовах, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог в зазначеній вище частині.
Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській і Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву №7127 від 19.10.2022 ОСОБА_1 , за призначенням пенсії з урахуванням права на пенсію на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та прийняти обґрунтоване рішення, з урахуванням висновків суду, суд зазначає таке.
Виконання рішення суду в частині зобов`язання зарахувати до пільгового стажу позивача періоду роботи за відомостями трудової книжки та підтверджуючих документів потребуватиме вчинення пенсійним органом дій щодо проведення нового розрахунку пільгового стажу.
При цьому до компетенції суду не належить здійснення призначення пенсії та первісного визначення права особи на призначення пенсії, а здійснюється лише контроль правомірності рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень (відповідача) щодо вказаних питань, та суд не обраховує дійсний стаж позивача. Суд як орган, уповноважений виключно на перевірку законності та обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, позбавлений можливості приймати таке рішення, оскільки це буде свідчити про перебирання на себе судом повноважень, наданих виключно органам Пенсійного фонду.
Тобто, повноважним органом для призначення пенсії є Пенсійний фонд (його територіальні органи), а суд не може перебирати компетенцію суб`єкта владних повноважень та встановлювати наявний стаж на призначення пенсії.
Таким чином, оскільки Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області при розгляді заяви позивача про призначення пенсії за віком не вирішено питання щодо зарахування періодів роботи згідно записів трудової книжки, не проведено обрахунок всього стажу позивача, а отже, не перевірено ті умови, з якими Закон №1058-ІV пов`язує наявність в особи права на пенсію за віком, то суд не може перебирати на себе функції Пенсійного фонду щодо призначення пенсії. Суд лише здійснює контроль правомірності рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень (відповідача) щодо вказаних питань.
Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.
Отже, позовні вимоги в зазначеній частині підлягають частковому задоволенню, а саме в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (оскільки саме зазначеним органом Пенсійного фонду України порушено права позивача) повторно розглянути заяву позивача від 19.10.2022 №7127 про призначення пенсії за віком з урахуванням висновків суду, викладених у даному рішенні.
Разом з тим, суд зазначає, що з викладених вище причин, а також з причин того, що позивачу пенсію ще не призначено, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області права позивача не порушено, не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області визначити ОСОБА_1 дату виникнення права на пенсію з 23.09.2022.
Суд також звертає увагу позивача на те, що на підставі ч. 1 ст. 45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією. Тому, після розгляду пенсійним органом заяви позивача від 19.10.2022 №7127 на виконання цього рішення суду, у разі призначення позивачу пенсії, такою датою слугуватиме саме дата звернення позивача за призначенням пенсії, а не будь-яка інша.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Таким чином, із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовної заяви.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Судом встановлено, що позивач сплатив судовий збір за подання даного адміністративного позову до суду у розмірі 1073,60 грн.
Отже, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір за подання даного адміністративного позову до суду підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області у розмірі 536,80 грн.
Керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 257-263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову у призначенні пенсії від 25.10.2022 ОСОБА_1 .
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 01.08.1992 по 27.12.1995 згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_2 від 10.09.1979.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву позивача від 19.10.2022 №7127 про призначення пенсії за віком та прийняти обґрунтоване рішення, з урахуванням висновків суду, викладених у даному рішенні.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 16.08.2023.

Суддя О.В. Царікова