Справа № 600/6410/23-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

28 вересня 2023 р. м. Чернівці Справа № 600/6410/23-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Брезіна Т.М., розглянувши матеріали позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислова компанія "ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА" до Чернівецької митниці про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

В поданому до суду адміністративному позові позивач просить суд винести рішення, яким визнати протиправними дії Чернівецької митниці в частині не винесення письмового рішення щодо визнання заявленої митної вартості і не скасування при цьому протиправного рішення про коригування митної вартості товарів №UA408000/2022/000130/2 від 21.10.2022 року та скасувати протиправне рішення про коригування митної вартості товарів №UА408000/2022/00013 0/2 від 21.10.2022 року.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що її слід залишити без руху, з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Суд звертає увагу, що способи захисту прав та інтересів, визначені статтями 5, 19 КАС України, відповідно до яких кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

У поданому позові позивач оскаржує протиправні дії Чернівецької митниці в частині не винесення письмового рішення щодо визнання заявленої митної вартості і не скасування при цьому протиправного рішення про коригування митної вартості товарів та просить скасувати протиправне рішення про коригування митної вартості товарів №UА408000/2022/00013 0/2 від 21.10.2022 року. Однак, вказана вимога є нечіткою, некоректною та не відповідає вимогам ст.ст. 5, 19 КАС України. Так, позивачем у позові зазначено, що відповідно до ч. 9 ст. 55 Митного кодексу України у разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів митний орган розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому разі надане забезпечення сплати митних платежів відповідно повертається (вивільняється) або використовується для сплати відповідних митних платежів.

Тобто, з аналізу вказаної норми слідує, що у спірних правовідносинах митний орган може прийняти два різних рішення за результатами надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів: 1) виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості; 2) надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем 16.08.2023 р. у листі №7.2-08-1/7.2-15-02/13/6284 надано позивачу відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів, у відповідності до вимог ч. 9 ст. 55 Митного кодексу України. Таким чином, у спірних правовідносинах можливим способом захисту порушеного права є оскарження наданої митним органом відмови у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів, а можливим способом відновлення порушеного права є зобов`язання відповідача скасувати рішення про коригування заявленої митної вартості.

У зв`язку із вказаним, позивачу необхідно уточнити сформовані позовні вимоги та викласти їх у відповідності до змісту спірних правовідносин та положень ст.ст. 5, 19 КАС України.

Крім того, разом з позовом позивач подав до суду клопотання про поновлення строку звернення до суду з даним позовом та зазначає, що про порушення своїх прав дізнався 01.09.2023 р., отримавши лист митного органу, в якому зазначено про відсутність підстав для визнання заявленої митної вартості та відмови у скасуванні рішення №UА408000/2022/00013 0/2 від 21.10.2022 року.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Згідно з ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, процесуальним законодавством регламентовано шестимісячний строк звернення особи до суду за захистом її прав, свобод та законних інтересів, що обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванням учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на суд.

Строк звернення до суду обчислюється за загальним правилом з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому повинна слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргами обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

У сформованих позовних вимогах, позивач фактично оскаржує, серед іншого, рішення митного органу №UА408000/2022/00013 0/2 від 21.10.2022 року.

Так, приписами ч.ч. 1,2 ст. 24 Митного кодексу України (далі - МК України) визначено, що кожна особа має право оскаржити рішення, дії або бездіяльність митних органів, їх посадових осіб та інших працівників, якщо вважає, що цими рішеннями, діями або бездіяльністю порушено її права, свободи чи інтереси. Предметом оскарження є: 1) рішення - окремі акти, якими митні органи або їх посадові особи приймають рішення з питань, передбачених законодавством України з питань митної справи, а також задовольняють скарги, заяви, клопотання конкретних фізичних чи юридичних осіб або відмовляють у їх задоволенні; 2) дії - вчинки посадових осіб та інших працівників митних органів, пов`язані з виконанням ними обов`язків, покладених на них відповідно до цього Кодексу та інших актів законодавства України; 3) бездіяльність - невиконання митними органами, їх посадовими особами та іншими працівниками обов`язків, покладених на них відповідно до цього Кодексу та інших актів законодавства України, або неприйняття ними рішень з питань, віднесених до їх повноважень, протягом строку, визначеного законодавством.

У відповідності до ст. 29 МК України рішення, дії або бездіяльність митних органів або їх посадових осіб можуть бути оскаржені безпосередньо до суду в порядку, визначеному законом.

Оскільки позивач в даній справі оскаржує рішення митного органу, яке прийнято з питань державної митної справи, то з урахуванням положень ст. 29 МК України строк його оскарження визначається згідно із вимогами КАС України.

Наведена позиція викладена Верховним Судом в постановах від 18.02.2021 у справі № 826/14826/16, від 25.05.2021 у справі № 826/13159/17.

Судом встановлено, що оскаржуване рішення прийнято 21.10.2022 р., а тому шестимісячний строк для його оскарження закінчився 21.04.2023 р., в той час як до суду про його оскарження позивач звернувся лише 26.09.2023 року. При цьому, надання митному органу додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів не зупиняє перебіг шестимісячного строку звернення до суду з дня, коли позивач дізнався про прийняті рішення, а тому посилання позивача на п. 9-12 розділу ХХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України є безпідставним.

Оцінюючи поважність підстав несвоєчасного звернення до суду, слід виходити з того, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина (або кілька обставин), яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Верховний Суд, зокрема у постанові від 26.03.2020 (справа №1.380.2019.002643), вказував, що досудове врегулювання спору - це вчинення сукупності дій, за допомогою яких юридичний конфлікт вирішується без звернення до суду шляхом досягнення угоди між сторонами або відмови однієї або обох сторін від взаємних претензій. Застосування або незастосування інституту досудового врегулювання спорів є виключним правом особи, за винятком встановлених у законі випадків.

Суд наголошує, що надання декларантом до митниці додаткових документів не є установленим законом порядком досудового вирішення спору, а тому, у випадку протиправності оскаржуваного рішення позивач мав шість місяців для того щоб звернутись до суду з даним позовом.

З вказаних підстав, позивачу необхідно надати додаткові обґрунтування та докази на підтвердження поважності причин пропущення шестимісячного строку звернення до суду з позовними вимогами щодо оскарження рішення про коригування митної вартості товарів №UА408000/2022/000130/2 від 21.10.2022 року.

Вказані недоліки позовної заяви унеможливлюють подальший розгляд справи, оскільки позивачем не дотримано вимог ст. 122 КАС України, а обґрунтування щодо поновлення строку звернення до суду зданим позовом є безпідставними. Тому в суду є достатньо підстав для залишення заяви без руху та надання строку для усунення недоліків, у встановлений судом строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В разі невиконання вимог ухвали і не усунення недоліків у вказаний строк позовна заява буде вважатися неподаною і буде повернута особі, яка її подала на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

У зв`язку з цим, для усунення недоліків позовної заяви позивачу необхідно:

- сформулювати та викласти чіткі позовні вимоги у відповідності до викладеного у позові предмету спору та відповідно до вимог ст.ст. 5, 19 КАС України;

- надати додаткові обґрунтування та докази щодо поважності причин пропущення строку звернення до суду з даним позовом, в частині оскарження рішення про коригування митної вартості товарів №UА408000/2022/000130/2 від 21.10.2022 року.

На підставі наведеного та керуючись статтями 122, 123, 161, 169, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - п`ять днів з моменту отримання даної ухвали шляхом приведення позовної заяви у відповідності до вимог, встановлених статтею 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.М. Брезіна