Справа № 133/1213/22
Суддя: Пєтухова Н. О.
Дата ухвалення: 2023-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області
РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 133/1213/22

13.09.2023

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Пєтухової Н.О.,

секретаря судових засідань Гаврилюк О.Г.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Пилипчука В.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

До Козятинського міськрайонного суду Вінницької області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Позивач просить скасувати постанову інспектора Управління патрульної поліції у Вінницькій області Герасимчука О.С. серії ЕАО № 5479352 про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КупАП від 13.06.2022 відносно ОСОБА_1 та закрити провадження по справі та стягнути судові витрати.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що 13.06.2022 працівником поліції, а саме інспектором Управління патрульної поліції у Вінницькій області Герасимчуком О.С. відносно нього винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 5479352. Згідно з вказаною постановою, ОСОБА_1 13.06.2022 об 11:30 год в м. Вінниці на вул. Лебединського керував т.з. VOLVO FM 9, д.н.з. НОМЕР_1 , та не пред`явив для перевірки посвідчення водія відповідної категорії на вимогу працівників поліції, чим порушив п.2.4а ПДР України, за що ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність. Цією постановою на ОСОБА_1 накладено штраф в розмірі 425,00 грн. Позивач вказує, що так, дійсно, він 13.06.2022 в 11:30 год в м. Вінниці знаходився на вулиці Лебединського в салоні автомобіля VOLVO FM 9, д.н.з. НОМЕР_1 , який стояв на автозаправочній станції; в цей час до автомобіля підійшов поліцейський та почав вимагати в останнього документи, аргументуючи таку потребу військовим станом в країні. ОСОБА_1 надав свій паспорт, а через деякий час отримав оскаржувану постанову. Однак позивач не згоден з відповідною постановою, вважає її протиправною та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи. ОСОБА_1 вказує, що не керував т.з. в момент коли до нього підійшли працівники поліції та не відмовлявся пред`являти посвідчення водія. Вважає, що за вказаних обставин, постанова про притягнення його до адміністративної відповідальної є незаконною, оскільки за відсутності факту порушення вимог п. 2.4. «а» ПДР України, правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП вчинено не було. Отже постанова в справі про адміністративне правопорушення винесена незаконно, з порушенням положень КУпАП, при відсутності події та складу правопорушення, при відсутності доказів вчинення правопорушення. Зазначає, що вказане свідчить про те, що працівник поліції розглянув справу та притягнув його до відповідальності за відсутністю доказів вчинення правопорушення, за відсутності доказів вини, упереджено, оскільки не дослідив обставини справи в сукупності, а керувався лише домислами та припущеннями. Також зазначає, що у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.126 КУпАП, збирати докази зобов`язані працівники Національної поліції. Проте відповідачем, на якого покладено обов`язок доказування правомірності свого рішення, не надав жодних доказів на підтвердження факту порушення позивачем ПДР, а отже і вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП. Тому провина позивача у скоєнні даного правопорушення жодними доказами не доведена, що і стало підставою для звернення до суду з вказаним позовом.

Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 27.06.2022 відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

08.08.2022 на адресу суду, через канцелярію суду, від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, який обґрунтований наступним.

Відповідач вважає, що спірна постанова складена уповноваженою особою у відповідності до вимог чинного КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 за № 1395, інспектор поліції під час винесення оскаржуваної постанови діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України. Постанова винесена уповноваженим працівником поліції на місці вчинення правопорушення у відповідності до ст.ст. 258, 283 КУпАП. Так, під час патрулювання нарядом поліції по вулиці Брацлавська, яка переходить у вулицю Лебединського у місті Вінниці було помічено транспортний засіб Пежо, д.н.з. НОМЕР_2 , який був припаркований з порушенням ПДР, а саме зупинився другим рядом (відео з реєстратора автомобіля додається в додатках). Поспілкувавшись із водієм даного ТЗ було вияснено, що він вимушений був зупинитися другим рядом, адже йому потрібно здійснити поворот праворуч у прилеглу вулицю, він проживає, а через водія Volvo FM 9, д.н.з. НОМЕР_1 , який зупинився на повороті прилеглої вулиці, а також на залізничному переїзді, він не мав змоги закінчити маневр автомобілем Пежо. В подальшому інспектором роти № 2 БУПП у Вінницькій області ДПП ОСОБА_2 було зупинено т.з. Volvo FM 9, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який під час керування т.з. здійснив зупинку на залізничному переїзді, а також закрив при цьому виїзд з прилеглої території та під час перевірки документів не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, у зв`язку з чим порушив п.п. 2.1а, 2.4 ПДР України. Встановивши всі обставини правопорушення, керуючись ст.ст. 33, 36, 284 КУпАП інспектором було прийнято рішення притягти водія до адміністративної відповідальності та в подальшому винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАО № 5479352 за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Також відповідач зазначає, що відповідно до Інструкції №1395, розділу IV пункту 5 постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі, або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване в автоматичному режимі, а тому оскаржувана постанова винесена згідно чинного законодавства. Крім того, у своєму відзиві відповідач посилається на те, що відомості про технічний запис зазначаються у постанові, що виноситься у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, а зразок постанови про накладення адміністративного стягнення, наведений у додатку 5 до Інструкції, не передбачає внесення до нього відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. Також просять звернути увагу, що процедурні порушення допущенні суб`єктом владних повноважень при розгляді справи про адміністративне правопорушення не можуть бути обставиною, яка звільняє від відповідальності, у разі підтвердження правопорушення. З огляду на викладене відповідач вважає, що спірна постанова складена уповноваженою особою у відповідності до вимог чинного законодавства, а інспектор поліції під час винесення оскаржуваної постанови діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України, а тому просили відмовити у задоволенні позову.

У судовому засіданні позивач підтвердив доводи, викладені в позовній заяві, просив задовольнити позов та скасувати постанову серії серії ЕАО № 5479352 від 13.06.2022, вказавши що на момент коли до нього підійшов працівник поліції, його т.з. не рухався, а тому він не був учасником дорожнього руху. Крім того, інспектор не повідомив йому причину на підставі якої він має пред`явити йому водійське посвідчення. Не заперечув факт того, що не пред`явив посвідчення водія, пояснивши це тим, що не довіряє поліцейським.

Представник позивача адвокат Пилипчук В.О. зазначив, що сама по собі постанова про адміністративне правопорушення не може бути доказом вчинення цією особою адміністративного правопорушення, ніяких інших доказів, окрім оскаржуваної постанови, відповідачем не надано, хоча обов`язок доказування правомірності свого рішення в даному випадку покладено на відповідача. Також захисник зазначив, що двигун т.з. ОСОБА_1 був заглушений, т.з. не рухався, а тому він не повинен був пред`являти інспектору ніяких документів, оскільки відсутня подія та склад адміністративного правопорушення.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, наддавши суду 11.09.2023 через канцелярію суду, заяву з проханням розгляд справи проводити без його участі. Також просив відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання зареєстровано за адресою АДРЕСА_1 , з 15.07.1992.

Згідно копії картки фізичної особи платника податків ОСОБА_3 , ОСОБА_1 отримав ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , 11.07.2006.

В матеріалах справи міститься копія посвідчення водія серії НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з відкритими категоріями В1, В, С1, С, ВЕ, С1Е, СЕ, та копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 на автомобіль Volvo FM 9, д.н.з. НОМЕР_1 .

Також додано поліс № АР/5726827 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів т.з. Volvo FM 9, д.н.з. НОМЕР_1 .

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕОА № 5479352 від 13.06.2022 (складений о 11:39 год), 13.06.2022 ОСОБА_1 о 11:30 год в м. Вінниця по вул. Лебединського, керував т.з. марки Volvo FM 9, д.н.з. НОМЕР_1 , не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії на вимогу працівника поліції, чим порушив п. 2.4 а ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Вказаною постановою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 грн.

Також додано диск з відеозаписом, який було оглянуто в судовому засіданні.

Відповідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Статтею 16 Закону України «Про дорожній рух» встановлені основні права та обов`язки водія транспортного засобу, якими, зокрема, вказано, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно п. 2 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена в тому числі за ст. 126 КУпАП, виносяться на місці вчинення адміністративного правопорушення. Поліцейські розглядають справи про адміністративні правопорушення, визначені у статті 222 КУпАП.

Відповідно до ч.1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію», поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч. 1 статті 23 зазначеного Закону, поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, № 1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до Інструкції №1395, розділу IV пункту 5 постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі, або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване в автоматичному режимі,

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Таким чином, інспектор діяв в межах наданих йому повноважень та відповідно до законодавства та при винесенні оскаржуваної постанови ним дотримано вимог статті 283 КУпАП. Судом не встановлено порушень з боку інспектора вимог ст.278,279 КпАП України, з урахуванням вимог ч. 2 розділу ІІІ вищезазначеної Інструкції.

Згідно п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КпАП України передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") та тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний номер на транспортний засіб, ґ) поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Пунктом 2.4 а ПДР України визначено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також

пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Зі змісту постанови вбачається, що водій ОСОБА_1 на вимогу інспектора та при оформленні адмінматеріалів не надав посвідчення водія. Крім того, позивач не заперечував даний факт у судовому засіданні.

Відповідно до інформації на диску з відеозаписами, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, рухаючись у крайній правій смузі руху, направляючись до автозаправочної станції. При цьому його рух хоча й не був рівномірним через велике скупчення автомобілів, що рухаються чергою до автозаправки, однак мав місце як такий. Також зафіксовано, що автомобіль під керуванням позивача перегородив в`їзд до прилеглої вулиці, через що автомобіль Пежо не міг повернути у таку вулицю.

Отже, з диску з відеозаписом вбачається, що позивач керував транспортним засобом, атому його доводи щодо того, що він не керував автомобілем спростовуються.

Відомості про технічний запис зазначаються у постанові, що виноситься у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, а зразок постанови про накладення адміністративного стягнення, наведений у додатку 5 до Інструкції, не передбачає внесення до нього відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. Тому твердження про те, що матеріали відеозапису не можуть бути належним доказом вчинення правопорушення, в зв`язку з тим, що оскаржувана постанова не містить посилань на технічний запис, за допомогою якою здійснювалось фіксування правопорушення, не заслуговують на увагу.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 14.02.2018 у справі № 536/583/17.

Таким чином, ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу, був зобов`язаний пред`явити посвідчення водія, оскільки обов`язок мати при собі такий документ кореспондується з превентивним правом поліцейського вимагати надання такого документу.

З аналізу положення ст. 247 КУпАП випливає, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Кодекс адміністративного судочинства України передбачає не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч. 2 ст. 77), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 77).

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, які стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Отже, засоби фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, є доказами у справах про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд вважає, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення доведена та у інспектора були наявні правомірні підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову та залишення рішення суб`єкта владних повноважень без змін.

Судові витрати суд залишає за позивачем, оскільки суд дійшов висновку про відмову у позові.

Керуючись ст.ст. 126, 245, 246, 251, 256, 268, 276, 287-289, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 9, 21, 72-78, 90, 139, 205, 241-246, 250, 251, 269, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 5479352 від 13.06.2022, винесену інспектором Управління патрульної поліції у Вінницькій області Герасимчуком О.С., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Наталя ПЄТУХОВА

Дата документу 13.09.2023