Справа № 163/936/23
Суддя: Павлусь О. С.
Дата ухвалення: 2023-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 163/936/23
Провадження № 2-а/163/33/23
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2023 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Павлуся О.С.,

з участю секретаря Семенюк К.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ГУНП у Волинській області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

У позовній заяві ОСОБА_1 просить визнати протиправною і скасувати постанову серії БАД № 080024 від 17 квітня 2023 року.

Заявлені вимоги обґрунтував тим, що 17 квітня 2023 року приблизно об 11:00 годині, керуючи автомобілем «Фольксваген Пасат», номерний знак НОМЕР_1 , в селі Вишнів, був зупинений працівниками поліції. На пропозицію поліцейського надав документи, проте зазначив, що правил дорожнього руху не порушував, а тому зупинка є незаконною. За вказівкою поліцейського сів у службове авто та після таких своїх слів інспектор Дячишин С.С. почав з ним сперечатись, звинувативши його у нібито забруджених номерних знаках, не пристебнутих ременях безпеки та порушенні інших правил дорожнього руху. За цих обставин був пристебнутий ременем безпеки та жодних інших правил дорожнього руху не порушував, проте на вимогу надати докази та показати зафіксовані правопорушення інспектор не реагував та без розгляду справи по суті почав складати адміністративні матеріали. Вважає винесену інспектором постанову за ч.1 ст.1213, ч.5 ст.121, ч.1 ст.125 КУпАП незаконною та необґрунтованою, оскільки вона не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутності належних доказів та з грубим порушеннями чинного законодавства.

Представник відповідача на позовну заяву подала відзив на позовну заяву, у якому просила відмовити у задоволенні позову за його безпідставністю. Вказала, що оскаржувана постанова винесена з дотриманням встановленого порядку та відповідає вимогам закону, а винуватість позивача у вчиненні передбачених ч.1 ст.1213, ч.5 ст.121, ч.1 ст.125 КУпАП правопорушень доводиться відеозаписом подій.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав з наведених у ньому підстав та просив його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки не сповістив.

Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини.

17 квітня 2023 року інспектор СРПП № 1 (м.Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області Дячишин С.С. щодо позивача ОСОБА_1 виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД № 080024, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.1213, ч.5 ст.121, ч.1 ст.125 КУпАП, і на підставі ч.2 ст.36 КУпАП накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190,00 гривень.

Зі змісту цієї постанови вбачається, що підставою для її винесення слугувало те, що позивач ОСОБА_1 17 квітня 2023 року о 12:05 годин, керуючи автомобілем «Фольксваген Пасат», номерний знак НОМЕР_1 , перевозив пасажира з не пристебнутим ременем безпеки, номерні знаки були забруджені, що унеможливлювало встановлення його символів, під час зупинки не увімкнув аварійні вогні.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пункт 2.3 «в» Правил дорожнього руху визначає, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.

За порушення правил користування ременями безпеки встановлена адміністративна відповідальність за ч.5 ст.121 КУпАП.

Пункт 2.9 «в» Правил дорожнього руху забороняє водієві керувати транспортним засобом із забрудненим номерним знаком, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м.

Відповідальність за порушення п.2.9 «в» передбачена ч.1 ст.1213 КУпАП.

Пункт 9.9 «б» Правил дорожнього руху визначає, що аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського.

За таке порушення вимог ПДР настає відповідальність за ч.1 ст.125 КУпАП.

Як на підстави незаконності оскаржуваної постанови позивач посилається на відсутність у його діях складів правопорушень, оскільки Правил дорожнього руху він не порушував, та допущення поліцейським грубих порушень вимог закону під час розгляду справи.

Надаючи правову оцінку викладеним сторонами доводам та наданим доказами, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення повинна підтверджуватися відповідними докази.

Перелік доказів, якими доводиться вина особи у справах про адміністративні правопорушення, визначений ч.1 ст.251 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу

У статті 283 КУпАП передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості, зокрема про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що до неї додається відео з бодікамери № А 0388.

Компакт-диск із цим відео представник відповідача додала до поданого відзиву на позовну заяву.

Переглядом цього відео повністю спростовується твердження позивача про те, що вимог п.2.3 «в», п.2.9 «в», п. 9.9 «б» Правил дорожнього руху він не порушував.

На цьому відео чітко зафіксовано, що на транспортному засобі під керуванням позивача були забруднені номерні знаки, символи якого не можна розпізнати навіть з досить близької відстані, що вочевидь й стало підставою для зупинки поліцейськими транспортного засобу; на задньому сидінні перебував пасажир з не пристебнутим ременем безпеки; на вимогу поліцейських про зупинку позивач не увімкнув аварійну світлову сигналізацію.

Крім цього, наведене позивачем обґрунтування щодо фактичних обставин справи взагалі не відповідає дійсності, оскільки поліцейські у суперечку з ним не вступали, розгляд справи відбувався без будь-яких зауважень зі сторони позивача, при цьому жодних клопотань чи заяв, у тому числі, стосовно надання доказів правопорушення, він не заявляв. Позивач лише зазначив, що заводом виробником не передбачено обладнання заднього пасажирського сидіння автомобіля ременями безпеки. Проте такі доводи не є виправданням вчиненого правопорушення у цій частині, так як водій у такому випадку зобов`язаний привести транспортний засіб у відповідність до вимог Правил дорожнього руху.

Наведений відеозапис є належним та допустимим доказом в розумінні ст.251 КУпАП, цілком відображає подію адміністративних правопорушень, надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчинення правопорушень, оскільки у ньому зафіксовані дані та події, які не носять суб`єктивного характеру та дозволяють відтворити реальність подій, що дійсно мали місце.

Цей доказ позивачем жодним чином не спростований та водночас свідчить про безпідставність його доводів.

Будь-яких інших аргументованих доказів щодо незаконності дій поліцейських та наявності підстав для скасування оскаржуваної постанови позивачем не надано та судом не встановлено.

Згідно із ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частинами 1 та 2 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на докази, які містяться в матеріалах справи, та встановлені судом обставини, що мають значення для вирішення спору, а також приймаючи до уваги те, що дотримання Правил дорожнього руху є невід`ємною частиною організації процесу дорожнього руху, суд дійшов висновку, що вказані в оскаржуваній постанові обставини про адміністративні правопорушення мали місце і належним чином підтверджені.

З наведених підстав і мотивів суд вважає, що інспектор СРПП № 1 (м.Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області Дичишин С.С., встановивши факт порушення Правил дорожнього руху обґрунтовано та правомірно притягнув і наклав на позивача адміністративне стягнення з урахуванням вимог ст.36 КУпАП.

При цьому суд зазначає, що переглянутий в судовому засіданні відеозапис дає підстави для висновку, що інспектор поліції під час виявлення правопорушення та складання постанови про притягнення позивача до відповідальності діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Згідно п.1 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Таким чином, враховуючи вищенаведені висновки стосовно суті спору та заявлених вимог, судом встановлено підстави для відмови у задоволенні позову у повному обсязі.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст.242-247, 286КАС України, суд

у х в а л и в :

Постанову інспектора СРПП № 1 (м.Любомль) Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області Дячишина Сергія Сергійовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД № 080024 від 17 квітня 2023 року про ви-знання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.1213, ч.5 ст.121, ст.125 КУпАП, і накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190,00 гривень залишити без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 про визнання протиправною і скасування цієї постанови без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня складення повного тексту рішення.

Інформація про сторін:

позивач ОСОБА_1 ; місце проживання АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач Головне управління Національної поліції у Волинській області; місце знаходження - вулиця Винниченка 11, місто Луцьк; .

Дата складання повного тексту рішення 28 вересня 2023 року.

Головуючий: суддя О.С. Павлусь