Справа № 343/2111/23
Суддя: Андрусів І. М.
Дата ухвалення: 2023-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 343/2111/23
Провадження №: 2-а/0343/60/23
РІШЕННЯ

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2023 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано - Франкiвської областi в складi:

головуючого суддi - Андрусіва І.М.,

з участю: секретаря судового засідання - Максимович В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Долинського районного суду Івано - Франківської області адміністративну справу № 343/2111/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано - Франківській області, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

за участю: позивача - ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача:

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просить:

- скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №974445 від 18.08.2023, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу, у розмірі 510 грн.;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань із відповідача на його користь понесені судові витрати у розмірі 536,80 грн.

Позовні вимоги мотивує тим, що оскаржуваною постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у виді штрафу, у розмірі 510 грн. Вважає дану постанову такою, що підлягає скасуванню, оскільки у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП. Факт керування ним транспортним засобом з порушенням правил користування ременем безпеки не підтверджений належними доказами. Зазначає, що справді, в той день керував автомобілем, однак він був пристебнутий ременем безпеки та після зупинки - відстібнувся, для того, щоб пред`явити документи, які від нього вимагали працівники РТЦК та СП і поліцейський. Вважає, що поліцейським було порушено порядок розгляду справи, адже йому не було надано можливість скористатись його правом на правову допомогу адвоката та перенесення розгляду справи на інший час. Також оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки відривна квитанція не містить реквізитів для сплати штрафу.

Від представника відповідача - Головного управління Національної поліції в Івано - Франківській області надійшов відзив на позов (а.с. 23-25), в якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 . Свою позицію обґрунтовує тим, що факт вчинення позивачем ОСОБА_1 адмінправопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП підтверджується відеозаписом, де чітко видно, як останній керує транспортним засобом та не користується ременем безпеки. Більше того, сам позивач не заперечує цього факту. Працівником поліції було належним чином проведено розгляд справи, роз`яснено позивачу його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, заслухано його пояснення та винесено оскаржувану постанову, із якою його було ознайомлено та вручено її копію. Зазначає, що поліцейським було з`ясовано всі обставини справи і він діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб передбачений чинним законодавством. Отже, оскаржувана постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача - Головного управління Національної поліції в Івано - Франківській області в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду справи, причин неявки не повідомив, будь-яких заяв та клопотань з даного приводу до суду не подавав.

Спір між сторонами не вирішений.

ІІ. Заяви, клопотання учасників справи, процесуальні дії у справі:

28 серпня 2023 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Від представника відповідача 13.09.2023 надійшов відзив на позов.

ІІІ. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

відповідно до копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №974445 від 18.08.2023 (а.с. 12), 18.08.2023 о 08.22 год в м. Долина по вул. Міцкевича, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Jeep Renegare», реєстраційний номер НОМЕР_1 та під час руху не користувався ременем пасивної безпеки, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП.

З оглянутого в судовому засіданні диску, долученого до відзиву (а.с. 27), судом встановлено, що на такому містяться два відеозаписи. Так, із першого відеозапису «0000000__0020» вбачається, як поліцейський спільно із працівниками РТЦК та СП спілкуються із водієм іншого транспортного засобу. На 01.45 хв цього відеозапису під`їжджає транспортний засіб марки «Jeep Renegare», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Поліцейський та працівники РТЦК та СП розмовляють із позивачем ОСОБА_1 . Працівником поліції було роз`яснено позивачу ОСОБА_1 про наявність інформації, яка свідчить про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, а саме - порушення правил користування ременем безпеки. Однак, позивач ОСОБА_1 заперечив вказаний факт та зазначив, що відстібнув ремінь безпеки вже після зупинки транспортного засобу. На другому відеозаписі «0000000__0021» зафіксовано те, що поліцейським було проведено розгляд справи, роз`яснено позивачу ОСОБА_1 його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, ознайомлено із доказами у справі, винесено оскаржувану постанову, ознайомлено з нею та вручено копію такої.

Між сторонами виник спір відносно правомірності винесення оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення на позивача та наявності чи відсутності підстав для її скасування.

ІV. Оцінка суду:

суд, вислухавши пояснення позивача, взявши до уваги відзив на позов, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, приходить такого висновку.

Як передбачено ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 1 частини 1 статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч. 2 ст. 2 КАС України).

Згідно із ст. 9, 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Статтею 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Так, органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, передбачені ч. 5 ст. 121 КУпАП).

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, висновки про наявність чи відсутність у діях позивача, адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ вказаної вище Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Предметом судового дослідження у спірних правовідносинах є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Частиною 4 статті 258 КУпАП встановлено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Крім того, наголошено на неприпустимості спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Суд зазначає, що правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними та допустимими доказами.

В той же час, Кодексом України про адміністративні правопорушення встановлюється чітка стадійність притягнення особи до відповідальності, а саме: виявлення правопорушення, фіксація правопорушення, формування доказової бази (матеріалів справи), розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Тобто, після виявлення факту вчинення адмінправопорушення працівник поліції зобов`язаний зібрати належні та допустимі докази такого правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо правомірності доказування свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, в судовому засіданні встановлено, що позивачу ОСОБА_1 поставлено у вину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, а саме порушення правил користування ременем безпеки.

Частиною 5 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлена відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Згідно із п. 2.3. «в» ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Судом досліджено відеозаписи, надані представником відповідача, однак такі жодним чином не підтверджують вчинення позивачем ОСОБА_1 поставленого йому у вину адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Так, із відеозаписів, доданих до відзиву, не зафіксовано факту, що позивач ОСОБА_1 саме під час руху транспортного засобу був непристебнутий ременем безпеки, оскільки фіксація фактично здійснювалась вже під час зупинки транспортного засобу. Судом встановлено, що поліцейський спілкувався із водієм іншого транспортного засобу і лише в момент зупинки транспортного засобу під керуванням позивача почав підходити до останнього, у зв`язку із чим, судом не встановлено факту керування позивачем автомобілем із непристебнутим ременем безпеки.

Інших належних, допустимих та достатніх доказів вчинення адміністративного правопорушення позивачем ОСОБА_1 представником відповідача не надано.

Суд звертає увагу, що візуальне спостереження за станом дотримання, норм, стандартів, правил, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг, працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку.

Згідно із ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, суд вважає, що представником відповідача не надано доказів вчинення і не доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Це свідчить про відсутність події та складу адміністративного правопорушення передбаченого цією статтею.

Зважаючи на це, оскаржувана постанова є такою, що підлягає скасуванню.

Водночас, доводи представника відповідача про підтвердження факту вчинення позивачем поставленого йому у вину адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП є безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Безпідставними є і доводи представника відповідача в частині того, що позивач ОСОБА_1 не заперечив факт керування ним автомобілем із непристебнутим ременем безпеки, оскільки із оглянутого в судовому засіданні диску із відеозаписами встановлено, що позивач категорично заперечив даний факт та пояснив, що відстібнув ремінь безпеки вже після зупинки транспортного засобу.

Не заслуговують на увагу і доводи позивача ОСОБА_1 в частині того, що поліцейським було порушено процедуру розгляду справи, а саме не надано йому можливості відкласти розгляд справи з метою отримання правової допомоги адвоката, оскільки такі повністю спростовані матеріалами справи. Так, із оглянутих в судовому засіданні відеозаписів встановлено те, що працівник поліції провів належним чином процедуру розгляду справи, зокрема, роз`яснив його права та обов`язки, передбачені чинним законодавством. Жодних клопотань позивач не заявляв.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод та інтересів людини і громадянина від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративні правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема при встановленні відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень, зокрема скасовує постанову і закриває справу.

Враховуючи те, що суд встановив, що наявність складу адміністративного правопорушення, поставленого у провину ОСОБА_1 , не доведена належними та допустимими доказами, суд вважає за необхідне провадження у справі закрити за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

V. Розподіл судових витрат:

до понесених судових витрат позивач ОСОБА_1 відносить сплачений ним судовий збір.

Так, позивач сплатив судовий збір в розмірі 536,80 грн, на підтвердження чого в матеріалах справи наявна квитанція (а.с. 13).

З урахуванням положень ч. 1 ст. 139 КАС України, враховуючи те, що позов задоволено, а тому на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Івано - Франківській області слід стягнути 536,80 грн.

На підставі викладеного, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 8 Загальної декларації прав людини, ст. 19, 62 Конституції України, ст. 2, 9, 20, 72, 73-77, 90 КАС України, ст. 7, 9-11, 33, 121-3, 222, 245, 247, 251, 252, 280 КУпАП, керуючись ст. 293, 294 КУпАП, ст. 241, 243, 246, 250-251, 255, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано - Франківській області, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №974445 від 18.08.2023, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Івано - Франківській області на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Івано - Франківській області, місцезнаходження м. Івано - Франківськ, вул. Української Перемоги, 15, .

Рішення суду складено в повному обсязі 02 жовтня 2023 року.

Суддя: І.М.Андрусів