Справа № 551/978/23
Суддя: Сиволап Д. С.
Дата ухвалення: 2023-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 551/978/23
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2023 року Шишацький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Сиволапа Д.С.,

секретаря Бараненко В.В,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Шишаки Миргородського району Полтавської області, в порядку спрощеного позовного провадження, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Миргородського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

06 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Шишацького районного суду Полтавської області з позовом до Миргородського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, про скасування постанови т.в.о. начальника Миргородського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки підполковника Шевели А.О. від 17.08.2023 року № 59 якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч.1 ст. 210 КУпАП.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивача безпідставно притягнуто до відповідальності за те, що він після звільнення з органів внутрішніх справ в 2015 року нібито не став на військовий облік. Даний факт позивач заперечує та вказує, що після звільнення з органів МВС звертався до районного військомату, але його не поставили на облік з невідомих йому причин.

При цьому від працівників військомату він не переховувався, місця проживання з 1998 року не змінював, є учасником АТО, офіційно працює в ТОВ «Агрофірма імені Довженка», навіть в березні 2022 року отримав відстрочку від призову на військову службу за мобілізацією, а отже працівникам РТЦК та СП було відомо його місце проживання та роботи.

Також звернув увагу на порушення процедури складання оскаржуваної постанови, яку винесено за його відсутності. При цьому винесена відносно нього постанова заповнена тим самим почерком, що протокол відносно нього, який складав заступник начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . Отже постанова у справі про адміністративне правопорушення № 59 від 17.08.2023 складена не уповноваженою особою. При цьому вихідний номер постанови № 59 від 17.08.2023 датований 16.08.2023 № 12/3/1564.

Працівники РТЦК та СП відмовляються поставити ОСОБА_1 на військовий облік до сплату ним штрафу, що на думку позивача свідчить про те, що вони мають на меті не забезпечення належного військового обліку, а лише притягнення його до відповідальності.

У визначений судом строк відповідачем подано відзив на позовну заяву в якому він заперечував проти позову та просив відмовити у його задоволенні. В обґрунтування своєї позиції вказав, що в супереч нормативним документам щодо організації та ведення військового обліку ОСОБА_1 своєчасно не став на військовий облік після звільнення зі служби в ОВС, а відповідальні особи з числа служби персоналу та керівництва ТОВ «Агрофірма імені Довженка» не перевірили факт перебування ОСОБА_1 на військовому обліку при прийняття його на роботу та в подальшому.

Вважає, що справа про адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_1 розглянута з дотриманням правової процедури, визначеної КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. Будучи допитаним судом в якості свідка, вказав, що в 14 році він був учасником АТО. Після звільнення зі служби в ОВС в 2015 році він невідкладно прибув до Шишацького РВК із приписом та військовим квитком та надав їх працівниці військомату. Остання через деякий час повідомила, що все добре та він може бути вільним. З цього він зробив висновок, що його поставлено на військовий облік. Його помилкою було те, що він не переконався у наявності у військовому квитку відповідного штампа. Через декілька місяців він працевлаштувався в ТОВ «Агрофірма імені Довженка» в якому було організовано військовий облік та надав необхідні документи в тому числі й військовий квиток. За цей час він не змінював місце роботи та проживання, ніде пере переховувався, періодично підписував на роботі документи з приводу військового обліку та йому навіть надавалась відстрочка від призову за мобілізацією в 2022 році, а тому він не допускав думки проте, що його чомусь не було поставлено на військовий облік після звільнення з ОВС в 2015 році.

В липні 2023 року його викликали до Шишацького відділу Миргородського РТЦК та СП та він прийшов військово-лікарську комісію, яка визнала його обмежено придатним до військової служби. Разом з тим, працівник РТЦК та СП ОСОБА_3 вказав, що він порушив правила військового обліку та склав на нього адміністративний протокол за ч.1 ст. 210 КУпАП, а також виписав відповідну постанову про накладення на нього штрафу. При цьому до сплати ним штрафу працівники РТЦК та СП відмовляються ставити його на військовий облік.

Допитавши позивача в якості свідка, оцінивши наявні докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з нижче наведеного.

Згідно військового квитка серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 після звільнення зі строкової служив він з 25 травня 1990 по 10.11.2001 перебував на військовому обліку в Шишацькому районному військовому комісаріаті Полтавської області та був знятий з обліку в зв`язку з проходженням служби в ОВС (а.с. 13-19).

20 лютого 2015 року військово-лікарською комісією УМВС України в Полтавській області ОСОБА_1 визнано обмежено придатним до військової служби (свідоцтво про хворобу 60-С) (а.с.27).

Службу в ОВС ОСОБА_1 проходив в період з 14.04.2001 по 02.03.2015 та був звільнений за п. 64 «Б» (через хворобу) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом ОВС.

02.03.2015 ОСОБА_4 управлінням кадрового забезпечення УМВС України в Полтавській області видано припис № 1/6-536 яким запропоновано прибути до Шишацького РВК (а.с. 46). Строк для постановки на військовий облік в приписі не вказано.

Наказом від 31.08.2015 № 162-к ОСОБА_1 прийнято на роботу на посаду начальника охорони ТОВ «Агрофірма імені Довженка» (с. Яреськи Шишацького району Полтавської області) (а.с. 45).

Наказом від 03.01.2023 № 9/к/тр ОСОБА_1 переведено на посаду начальника Служби безпеки ТОВ «Агрофірма імені Довженка» (а.с. 49).

17.07.2023 року з метою проходження медичного огляду та уточнення облікових даних ОСОБА_1 через адміністрацію ТОВ «Агрофірма імені Довженка» викликано до четвертого відділу Миргородського РТЦК та СП (смт. Шишаки) на 18.07.2023 (а.с. 47-48).

16.08.2023 начальником відділення обліку мобілізаційної роботи четвертого відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 відносно ОСОБА_6 складено протокол № 59 за ч. 1 ст. 210 КУпАП в якому вказано, що він з 2015 року не перебував ніде в жодному військкоматі України на військовому обліку, чим порушив вимоги Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (а.с.44).

В протоколі мається запис про те, що ОСОБА_1 повідомлено, що розгляду справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 14-00 год. 17.08.2023 в кабінеті № 9, однак його підпис у відповідній графі під цим записом відсутній, як і відсутній підпис про отримання ним копії даного протоколу, однак мається підпис про те, що йому були роз`яснені його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

17.08.2023 т.в.о. начальника Миргородського РТЦК та СП ОСОБА_7 виніс постанову № 59 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 210 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 1700 грн.

При описанні суті правопорушення вказано що ОСОБА_1 повідомляв про те, в березні 2015 року він з`являвся до райвійськомату з відповідними документами, але його не поставили на в/облік з невідомих причин, що не відповідає дійсності, оскільки жодних перешкод для взяття ОСОБА_1 на військовий облік та поставлення у війковому квитку відповідної відмітки не було (а.с. 50).

Відповідно до абз. 5 п.1 ч.1 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції на момент звільнення позивача Заїки з ОВС) взяттю на військовий облік призовників та військовозобов`язаних у районних (міських) військових комісаріатах підлягають громадяни України звільнені зі служби начальницького та рядового складу Міністерства внутрішніх справ України.

На час звільнення ОСОБА_1 з ОВС питання організації військового обліку регулювалось Положенням про військовий облік військовозобов`язаних і призовників, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 9 червня 1994 року № 377, яке до 03 серпня 2016 року мало гриф обмеження доступу «Для службового користування», а отже не могло бути доведеним до населення у відповідності до ст. 57 Конституції України до зняття даного грифу.

Відповідно до ч.2 ст. 57 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов`язки громадян, не доведені до відома населення у порядку, встановленому законом, є нечинними.

За таких обставин, вищевказане Положення могло регулювати лише права та обов`язки службових осіб, до яких воно доведено, однак не могло визначати права і обов`язки громадян, незнайомих з його змістом в тому числі й ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 11 Положення місцеві органи внутрішніх справ, керівники житлово-експлуатаційних організацій, а також підприємств, установ і організацій, які здійснюють експлуатацію будинків, домовласники, лікарсько-трудові експертні комісії, органи запису актів громадського стану, дізнання та попереднього слідства зобов`язані подавати військовим комісаріатам допомогу у роботі щодо забезпечення виконання громадянами України військового обов`язку і правил військового обліку.

Згідно з п.п. 14-15 Положення за наявності на обліку в виконкомі місцевої ради, на підприємствах, в установах, організаціях і навчальних закладах менше 500 військовозобов`язаних і призовників обов`язки щодо ведення військового обліку військовозобов`язаних і призовників та бронювання військовозобов`язаних за підприємствами, установами і організаціями покладаються на одного з працівників управління (відділу) кадрів виконкому місцевої ради, підприємства, установи, організації, навчального закладу,

Керівники виконкомів сільських, селищних і міських Рад, підприємств, установ, організацій і навчальних закладів інформують відповідні районні (міські) військові комісаріати про призначення, переміщення і звільнення працівників, які виконують обов`язки щодо ведення обліку військовозобов`язаних і призовників, а також щодо бронювання військовозобов`язаних за підприємствами, установами і організаціями.

Аналогічні норми, що покладають обов`язок ведення військового обліку військовозобов`язаних на керівників підприємств та працівників служби персоналу також збереглись в Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженому Постановою КМУ від 07 грудня 2016 року 921, який діяв по 05.01.2023 та Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженому постановою КМУ від 30 грудня 2022 року № 1487, який є чинним на даний час (далі Прядок-1487).

Так відповідно до п. 16 чинного Порядку-1487 військовий облік поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, з урахуванням обсягу та деталізації - на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.

Персонально-якісний військовий облік передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного військового обліку покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, органи СБУ, підрозділи Служби зовнішньої розвідки.

Персонально-первинний військовий облік передбачає облік відомостей стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів за місцем їх проживання у відповідній адміністративно-територіальній одиниці. У селах та селищах, а також у містах, де відсутні відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, ведення такого обліку покладається на виконавчі органи сільських, селищних, міських рад.

Персональний військовий облік передбачає облік відомостей щодо таких осіб за місцем їх роботи (служби) або навчання та покладається на керівників державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій.

Відповідно до п. 17 Порядку-1487 військовий облік військовозобов`язаних та резервістів за призначенням поділяється на загальний та спеціальний.

На загальному військовому обліку перебувають військовозобов`язані та резервісти, які не заброньовані за державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями на період мобілізації та на воєнний час.

Військовозобов`язані, які згідно із Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» заброньовані за державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями на період мобілізації та на воєнний час, перебувають на спеціальному військовому обліку.

Відповідні до п. 8 Порядку-1487 обов`язки з ведення військового обліку в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях покладаються на працівників служби персоналу, служби управління персоналом (далі - служба персоналу).

Відповідно до п. 34 Порядку-1487 з метою ведення персонального військового обліку державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації здійснюють перевірку у громадян України під час прийняття на роботу (навчання) наявності військово-облікового документа, визначеного у пункті 20 цього Порядку. Приймання на роботу (навчання), взяття на персональний військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів здійснюється тільки після взяття їх на військовий облік у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, підрозділах Служби зовнішньої розвідки;

Пунктом 79 Порядку 1487 визначено, що районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки :

- організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці;

- здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством;

- організовують взаємодію з державними органами, підприємствами, установами та організаціями щодо строків та способів звіряння даних списків персонального військового обліку та карток первинного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також їх оповіщення.

На думку суду саме не доведення до ОСОБА_1 вимог Положення про військовий облік військовозобов`язаних і призовників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 9 червня 1994 року № 377, яке було чинним на час його звільнення з ОВС та працевлаштування на роботу в ТОВ «Агрофірма імені Довженка» та мало гриф обмеження доступу «ДСК», в сукупності з неналежним веденням військового обліку та організацією взаємодії з цього питання між Шишацьким районним військовим комісаріатом (в подальшому 4-й відділ Миргородського РТЦК та СП) та ТОВ «Агрофірма імені Довженка» на протязі 2015-2023 років, призвело до того, що позивач ОСОБА_1 після звільнення з ОВС в 2015 році дотепер належним чином не взятий на військовий облік.

При цьому на користь пояснень ОСОБА_1 про те, що він зі свого боку виконав всі дії для постановки на військовий облік та жодним чином не ухилявся від нього свідчить те, що, починаючи з 31.08.2015 він офіційно працевлаштований та до теперішнього часу працює у ТОВ «Агрофірма імені Довженка», яке є одним з найбільших підприємств на території колишнього Шишацького району Полтавської області та на якому неодмінно повинен бути організований персональний військовий облік.

При цьому під час роботи на даному підприємстві він, як особа, що перебуває на військовому обліку під підпис 17.03.2019 був ознайомлений з Правилами військового обліку громадян (а.с.51), а в 2022 році йому взагалі надавалась відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, як заброньованому за місцем роботи військовозобов`язаному (а.с.26).

В липні 2023 року ОСОБА_1 в якості військовозобов`язаного пройшов військово-лікарську комісію за направленням Миргородського РТЦК та СП (а.с.28-29).

Отже, суд вважає слушним доводи позивача, що до липня-серпня 2023 року він добросовісно вважав, що перебуває на військовому обліку та не ухилявся від постановки на нього, а отже в його діях відсутній умисел на вчинення правопорушення, передбаченого ст. 210 КУпАП склад якого передбачає умисну форму вини.

Крім того суд звертає увагу на чисельні процесуальні порушення, допущені при винесенні оскаржуваної постанови працівниками Миргородського РТЦК та СП.

Так, частиною 1 ст. 210 КУпАП за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку передбачена відповідальність у вигляді штрафу в розмірі від тридцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (від 510 до 850 грн.)

Частиною 2 ст. 210 КУпАП за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період передбачена відповідальність у вигляді штрафу в розмірі від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. (від 850 грн. до 1700 грн.)

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 210 КУпАП.

При цьому від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

При досліджені змісту адміністративного протоколу № 59 від 16.08.2023 судом встановлено, що у ньому відсутнє посилання на дату вчинення адміністративного правопорушення або принаймні на дату його виявлення. При описанні суті правопорушення відсутні дані про його вчинення повторно або в особливий період.

У вступній частині протоколу під його номером вказано, що правопорушення, передбачено ч.1 ст. 210 КУпАП. В іншій його частині після описання суті правопорушення вказано, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст. 210 КУпАП, без посилання на відповідну частину.

Разом з тим, у оскаржуваній постанові вже вказано, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 210 ч.1 КУпАП в умовах особливого періоду та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн., що відповідає верхній межі санкції, передбаченої ч.2 ст. 210 КУпАП. Однак у вступній частині постанови № 59 вказано, що вона винесена за справою про адміністративне правопорушення за ст. 210 ч.1 КУпАП.

Таким чином, особа яка проводила розгляд справи вийшла за межі розгляду справи про адміністративне правопорушення та попори те, що на ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення було складено за ч.1 ст. 210 КУпАП - застосувала до нього стягнення, передбачене санкцією ч.2 ст. 210 КУпАП. При цьому застосувала найсуворіше стягнення, передбачене санкцією даної норми (штраф 1700 грн.), жодним чином не аргументувавши необхідність та доцільність застосування найсуворішої міри стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

На думку суду при винесенні оскаржуваної постанови було порушено вимоги даної норми, оскільки відсутні докази того, що ОСОБА_1 був належним чином та завчасно повідомлений про час та місце розгляду справи.

Так, як вже зазначалось раніше, у відповідній графі протоколу, де вказано час та дату розгляду справи, відсутній підпис ОСОБА_1 про ознайомлення його з даною інформацією, також відсутній і його підпис про отримання копії даного протоколу.

За таких обставин суд вважає, що посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 не була дотримана процедура повідомлення ОСОБА_1 , як особи яка притягується до відповідальності, інформації про час та місце розгляду його справи, а отже останній був позбавлений можливості реалізовувати свої процесуальні права, що суд вважає суттєвим порушення його права на захист.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу

З даних норм слідує, що постанова по справі про адміністративне правопорушення виноситься лише після розгляду справи, тобто після ретельного з`ясування органом (посадовою особою) всіх обставин, передбачених ст. 280 КУпАП. При цьому постанову підписує саме посадова особа, яка проводила розгляд справи.

З матеріалів справи слідує, що протокол за ч.1 ст. 210 КУпАП відносно ОСОБА_1 складено 16.08.2023 начальником відділення обліку мобілізаційної роботи четвертого відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , а відповідну постанову щодо нього винесено 17.08.2023 т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 .

Навіть без застосування спеціальних знань у сфері почеркознавства видно, що дані документи виконані однією рукою рукописним способом на друкованих бланках. При цьому на протоколі мається кутовий реєстраційний штамп Миргородського РТЦК та СП, дата 16.08.2023 та реєстраційний номер 12/3/1561. Постанова також має аналогічний кутовий штам на якому зазначено дату її реєстрації 16.08.2023 та № 12/3/1564.

Отже, вищевказані документи були складені однією особою та зареєстровані з невеликим розривом у часі в один день - 16.08.2023. Разом з тим, зі змісту протоколу та дати складання постанови слідує, що розгляд справи про адміністративне правопорушення повинен був розпочатись о 14-00 год. 17.08.2023 та закінчився саме у цей день.

Таким чином, оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення була складена та зареєстровано завчасно - 16.08.2023, що свідчить про те, що розгляд справи проводився формально без з`ясування особою, яка проводила її розгляд всіх обставин, передбачених ст. 280 КУпАП, а рішення щодо накладення на ОСОБА_1 стягнення та його розмір було прийнято заздалегідь, ще до початку розгляду справи по суті.

Все вищевикладене свідчить про те, що оскаржувана постанова винесена за відсутності належних, допустимих та достатніх доказів винуватості ОСОБА_1 у вчинені інкримінованого йому правопорушення, без належного аналізу фактичних обставин справи та з суттєвими процесуальними порушеннями норм КУпАП та ч.2 ст. 2 КАС України, а при її винесенні повністю проігноровані права ОСОБА_1 на захист. Отже вона підлягає скасуванню як протиправна.

Враховуючи відсутність жодних належних, допустимих та достатніх доказів, які б свідчили про наявність в діях позивача ознак складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 210 КУпАП - провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

З огляду на вищевикладене, керуючись п. 3 ч.3 ст. 286 КАС України, суд вважає необхідним скасувати оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Від сплати судового збору позивач був звільнений на підставі п. 13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а отже вказані витрати суд відносить на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 139, 241-246, 250, 286 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Миргородського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову т.в.о. начальника Миргородського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Шевели А.О. № 59 від 17 серпня 2023 про притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст. 210 КУпАП до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 210 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду (м. Харків) через Шишацький районний суд Полтавської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий - суддя Д.С. Сиволап