Справа № 360/744/23
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2023-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

29 вересня 2023 рокум. ДніпроСправа № 360/744/23

Луганський окружний адміністративний суд у складі судді Борзаниці С.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом адвоката Мандрика Владислава Володимировича в інтересах ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправноою та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

06 липня 2023 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява адвоката Мандрика Владислава Володимировича (далі представнник позивача) в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100 000 гривень з період із 22.08.2022 по 18.01.2023, пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100 000 гривень за період із 22.08.2022 по 18.01.2023, пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.

В обґрунтування вимог зазначено, що позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Під час служби у військовій частині НОМЕР_1 позивач 22.08.2022 отримав поранення, яке пов`язане з виконанням своїх службових обов`язків під час несення військової служби по захисту Батьківщини та територіальної цілісності України, що підтверджується довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 19.01.2023 року № 264.

Внаслідок поранення позивач був евакуйований та госпіталізований та у зв`язку з отриманням бойового поранення тяжкого ступеня перебував на стаціонарному лікуванні, реабілітації та у відпустках за станом здоров`я, зокрема: з 23.08.2022 по 26.08.2022, що підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого №7042; з 27.08.2022 по 16.09.2022, що підтверджується випискою з медичної карти амбулаторного «стаціонарного» хворого № 12764; з 16.09.2022 по 07.10.2022, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 1426; з 10.10.2022 по 27.10.2022, що підтверджується довідкою - випискою із історії хвороби стаціонарного хворого № 583613;

Позивачу було надано відпустку за станом здоров`я строком на 30 календарних днів, що підтверджується довідкою ВЛК від 20.10.2022 № 664. Також, позивачу було надано відпустку за станом здоров`я строком на 30 календарних днів, що підтверджується довідкою ВЛК від 16.12.2022 № 7537.

Відповідно до відпускного квитка № 2452 від 20.12.2022 позивач був звільнений за станом здоров`я з 20.12.2022 по 18.01.2023. Відповідно до довідки ВЛК від 17.03.2023 № 165 на підставі статей 78-в, 61-в, графи II Розкладу хвороб, графи -ТДВ - визнаний обмежено придатним до військової служби.

Згідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 19.01.2023 № 19 вважається таким, що повернувся з відпустки для лікування у зв`язку із хворобою з 19 січня 2023 року.

Таким чином, позивач набув право на отримання додаткової грошової винагороди у розмірі до 100 00 грн, у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини.

Однак, у вищевказані періоди позивачу не здійснювали виплату додаткової грошової винагороди відповідно до постанови КМУ від 25.02.022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» із розрахунку до 100 000 грн.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду.

Ухвалою суду від 11.07.2023 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків.

Ухвалою суду від 24.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду після усунення її недоліків та відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, визнано причини пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними та поновлено позивачу строк звернення до адміністративного суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 21.09.2023 позовну заяву залишено без руху після відкриття провадження та надано позивачу строк для усунення її недоліків.

Ухвалою суду від 27.09.2023 продовжено розгляд справи.

Відповідач подав відзив на позов, в якому заперечував проти заявлених вимог з огляду на таке.

Позивачем підтверджено період лікування з 22.08.2022 по 16.12.2022 та з 20.12.2022 по 18.01.2023 включно, період з 17.12.2022 по 19.12.2022 не підлягає виплаті відповідно до постанови КМУ №168.

Отримавши довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) № 264 від 19.01.2023 позивач набув право на отримання винагороди, передбаченої постановою КМУ № 168. Однак, в період служби у військовій частині НОМЕР_1 позивач не реалізував своє право шляхом звернення на вимогу ст.14 Статуту Внутрішньої служби ЗСУ та ст. 111 Дисциплінарного статуту ЗСУ до вищого керівництва, не надав підтверджуючі документи для реалізації свого права, включно по день звільнення 28.04.2023.

На підставі визевикладеного відповідач був позбавлеений можливості реалізувати право позивача на винагороду відпповідно до постанови КМУ № 168 через бездіяльність позивача в період з 19.01.2023 ппо 28.04.2023, оскільки останній не заявляв про необхідінсть реалізації свого права через подання рапорту (заяви) з підтверджуючими документами.

Отже, даний позов відповіач вважає передчасним, оскільки позивач не звертвся до відповідача в межах чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд встановив таке.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 23.05.202 № 145 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначений на посаду сержанта резерву 7 запасної роти військової частини НОМЕР_1 , ВОС 10018А.

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_3 від 17.03.2023 № 165 позивач 22.08.2022 отримав поранення під час бойового завдання із захисту Батьківщини.

09.05.2023 представник позивача звернувся до відповідача з заявою, в якій, зокрема, просив нарахувати та виплатити позивачу в повному розмірі за період з 22.08.2022 по 18.01.2023 щомісячну доплату у вигляді підвищеної додаткової виагороди у розмірі 10000 грн, передбаченої постановоюю КМУ № 168, з урахуванням фактично вплачених сум. До заяви такод додані довідки ВЛК, довідка про обставини травми, виписки з медичної картки стаціонарного хворого, відпусткні квиитки.

У відповідь на заяву представника позивача відповідачем направлено лист від 06.06.2023 № 1/591.

З листа військової частини НОМЕР_1 від 06.06.2023 № 1/591 встановлено таке:

згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 22.08.2022 № 236 позивач вважається таким, що направлений до лікувального закладу до мобілізаційного госпіталю м. Дружківка у зв`язку з пораненням, контузією, травмуванням отриманих під час ведення бойових дій з 22.08.2022 та згідно з цього наказу позивач увільнений від займаної посади та виведений в розпорядження командира частини з 22.08.2022;

згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 09.10.2022 № 287 ввжається таким, що повернувся з лікувльного закладу з «Центру психологічного здоров`я та реабілітації ветеранів» з 09.10.2022;

згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 14.10.2022 позивач повернений з розпорядження командира частини;

згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 29.10.2022 № 307 вважається таким, що вибув у відпустку для лікування у зв`язку з хворобою до Сумської області Сумського району с. Бездрик на 30 діб з 29 жовтня по 27 листопада;

згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 02.12.2022 № 341 вважається таким, що повернувся з відпустки для лікування у зв`язку із хворобою з 02.12.2022;

згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11.12.2022 № 350 вважається таким, що направлений до лікувального закладу до військової частини НОМЕР_4 АДРЕСА_2 у зв`язку із захворюванням з 11.12.2022;

згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 18.12.2022 № 357 вважається таким, що повернувся з лікувального закладу з військової частини НОМЕР_4 АДРЕСА_2 з 18.12.2022;

згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 20.12.2022 № 19 вважається таким, що вибув у відпустку для лікування у зв`язку із хворобою до м.Дніпро терміном 30 діб з 20.12.2022 по 18.01.2023;

згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 19.01.2022 № 359 вважається таким, що повернувся з відпустки для лікування у зв`язку із хворобою з 19.01.2023.

Перебування позивача на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та перебування у відпустках для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, підтверджується: випискою з медичної картки стаціонарного хворого №7042 за період з 23.08.2022 по 26.08.2022; довідкою КНП «Київська міська клінічна лікарня №1» від 10.09.2022 № 061/104-2789/07 та випискою з медичної картки стаціонарного хворого №12764 за період стаціонарного лікування з 27.09.2022 по 16.09.2022; випискою з медичної картки стаціонарного хворого №1426 за період стаціонарного лікування з 16.0.2022 по 07.10.2022, довідкою-випискою з історії хвороби стаціонарного хворого № 583613 за період стаціонарного лікування з 10.10.2022 по 27.10.2022.

Відповідно до довідок військово-лікарської комісії від 16.12.2022 №7537, від 17.03.2023 № 165 та довідки від 19.01.2023 № 264 встановено, що позивач 22.08.2022 отримав поранення, діагноз: мінно-вибухова травма, вогнепальні осколкові рани правої гомілки по медіальній і латеральній сторонах, відкритий вогнепальний перелом середньої третини правої великогомілкової кістки. Поранення пов`язане з виконанням свої службових обов`язків під час несення військової служби по захисту Батьківщини.

Отже, зазначеними матеріалами справи підтверджено, що позивач перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та перебував у відпустках для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у періоди: з 22.08.2022 по 08.10.2022, з 10.10.2022 по 27.10.2022, з 29.10.2022 по 01.12.2022, з 11.12.2022 по 17.12.2022 та з 20.12.2022 по 18.01.2022.

Надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 24 Конституції України гарантується рівність конституційних прав і свобод та рівність всіх громадян перед законом.

Відповідно до частин 1-3 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби. Статтею 2 Закону №2232-XII встановлено, що проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Згідно до пунктів 2, 3 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв постанову №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова №168).

Відповідно до пункту 1 Постанови №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану " (в редакції чинній на дату виникнення спірних правовідносин) встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах .

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Пунктом 6 телеграми Міністерства оборони України від 25.03.2022 № 248 1298 з метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022 № 168 встановлено, що накази про виплату додаткової винагороди за минули місяць видавати до 5 числа поточного місяця на підтаві рапортів командирів підрозділів.

Пунктом 8 зазначеної телеграми також встановлено, що у період дії воєнного стану, військовослужбовцям, які отримали поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язані із захистом Батьківщини, додаткову винагороду виплачувати у розмірі 100000 грн за весь час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та перебування у відпустці у зв`язку з хворобою або для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Таким чином, виплата згідно абаців 4-5 пункту 1 Постанови № 168 може бути проведена за наявності двох обставин:

поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язані із захистом Батьківщини, та перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого;

перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Судом встановлено, що 22.08.2022 позивач отримав поранення під час бойового завдання із захисту Батьківщини, у зв`язку із цим вибув на лікування.

Факт перебування позивача на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та відпустках для лікування у період з 22.08.2022 по 18.01.2022 не заперечується відповідачем та підтверджується відповідними виписками з історії хвороби, медичних карток позивача, довідками військово-лікарської комісії та відпускними квитками.

Таким чином, позивач має право на отримання збільшеної до 100000 гривень винагороди за період з 22.08.2022 по 18.01.2023.

Приписами частини одинадцять Розділу XXXIV Наказу Міністерства оброни України «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам»№ від 07.06.2018 № 260 (далі Порядок № 260) встановлено, що підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем.

Суд зазначає, що Порядок №260 доповнено новим розділом згідно з наказом Міністерства оборони № 44 від 25.01.2023 та застосовується з 01.02.2023, а відтак його норми не розповсюджуються на спірні правовідносини, які виникли раніше.

Посилання відповідача на відсутність звернення позивача з рапортом (заявою) щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, суд не бере до уваги, оскільки неналежна організація суб`єктом владних повноважень своєї внутрішньої діяльності чи недотримання відповідачем порядку фіксації отриманого поранення військовослужбовцем, не може бути підставою для позбавлення останнього права на виплату додаткової винагороди у розмірі передбаченому Постановою КМУ №168.

Водночас обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) позивача, яка пов`язана з захистом Батьківщини, підтверджуються документами, які є у матеріалах справи і надавалися представником позивача віповідачу разом з заявою від 09.05.2023 та факт їх отримання підтверджується листом відповідача від 06.06.2023 № 1/591.

Всупереч вимогам пункту 1 Постанови № 168 відповідач не виплатив позивачу додаткову винагороду в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу у зв`язку з отриманням поранення (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини та перебуванням на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, та перебуванням у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії з наступного дня після отримання поранення до завершення лікування, а саме з вересня 2022 року по лютий 2023 року.

Отже, позивач має право на отримання збільшеної до 100000 гривень винагороди протягом строку перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та перебуванням у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії за період з 22.08.2022 по 18.01.2023 пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог статті 139 КАС України судом не вирішується, оскільки позивач згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільнений.

Керуючись статтями 9, 72, 77, 90, 94, 139, 241-246, 250, 255, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги адвоката Мандрика Владислава Володимировича в інтересах ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_5 , юридична адреса: АДРЕСА_3 ) про визнання бездіяльності протиправноою та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану №168 від 28.02.2022 у розмірі до 100000,00 грн щомісячно за період з 22.08.2022 по 18.01.2022 пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану №168 від 28.02.2022 у розмірі до 100000,00 грн щомісячно за період з 22.08.2022 по 18.01.2022 пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, з урахуванням виплачених сум за вказаний період.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.В. Борзаниця