Справа № 620/10699/23
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2023-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2023 року Чернігів Справа № 620/10699/23

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Житняк Л.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо ненарахування та невиплати на користь позивача додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 у повному розмірі та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити таку додаткову винагороду в розмірі 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за період з 24.02.2022 по березень 2022 року і в розмірі 30000,00 грн щомісячно за період з квітня по липень 2022 року з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що він виконував свої службові обов`язки до 16.07.2022. Таким чином, протягом усього періоду бойових дій на території Чернігівської територіальної громади (який тривав від 24.02.2022 і до початку квітня 2022 року). Таким чином, за лютий-березень має право на отримання додаткової винагороди в розмірі 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії. Що стосується додаткової винагороди в розмірі 30000,00 грн щомісячно, то позивачу її було виплачено у квітні 2022 року. Водночас, позивач виконував службові обов`язки весь квітень, травень, червень та 16 днів липня.

Суд ухвалою від 01.08.2023 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Також було встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення йому даної ухвали на надання відзиву на позов.

Відповідачем подано відзив, в якому позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні та зазначив, що безпосередньо з норм вказаної постанови випливає, що для отримання права на вказані доплати особа має виконувати певну (визначену відповідною постановою) активну дію. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників). Позивач у період з 16.03.2022 до 13.05.2022 був відсутній на службі. Далі, з 21.03.2022 позивача було звільнено зі служби, внаслідок чого він у період з 21.03.2022 по 13.05.2022 на службі не перебував. З 14.05.2022 по 15.05.2022 на службу не виходив, далі з 16.05.2022 по 15.07.2022 перебував на лікуванні, а з 16.07.2022 звільнений.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

Позивач проходив службу в ГУНП в Чернігівській області та відповідно до наказу по особовому складу від 28.06.2022 №319о/с був звільнений зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Далі, наказом від 02.09.2022 №434 о/с були внесені зміни до зазначеного вище наказу в частині зазначення дати звільнення, у зв`язку з перебуванням позивача на лікарняному.

Позивач зазначає, що під час проходження служби ГУНП в Чернігівській області йому не в повному обсязі було нараховано та виплачено грошове забезпечення, а саме додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168.

Внаслідок викладено звернувся до суду з даним позовом.

Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України «Про Національну поліцію» (далі Закон №580-VIII).

Поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України (ч.1,2 ст.94 Закону №580-VIII).

Згідно з п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб (який неодноразово продовжувався та триває на даний час).

Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова №168), пунктом 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми "єПідтримка", виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

В подальшому, з 1 червня 2022 року діє редакція п.1 постанови №168, на підставі постанови КМУ від 01.07.2022 №754, якою слова які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка замінено словами які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

З наведеного слідує, що факт несення служби, виконання певних завдань та функції фіксується командирами (начальниками) і в наступному узагальнюється і закріплюється наказами.

Як вбачається з матеріалів справи та сторонами не заперечується, позивач у період з 24.02.2022 по 15.03.2022 перебував на службі та за вказаний період йому виплачено 25200,00 грн. В той же час, позивач вважає, що за лютий березень йому має бути виплачено винагороду до 100000 гривень в розрахунку на місяць

Втім, суд вважає що відсутні правові підстави для нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» збільшеної до 100000,00 грн, оскільки доказів того, що позивач брав безпосередню участь у бойових діях або забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів ним не надано.

Суд наголошує на помилковості думки позивача, що виконання повсякденних службових та посадових обов`язків, встановлених положеннями Закону України «Про національну поліцію» є підтвердженням факту прийняття участі у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, що дає право на отримання винагороди, збільшеної до 100000,00 грн, оскільки, на думку суду, позивач не може самостійно трактувати свої дії, як такі, що свідчать про його безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Законодавець в подальшому впорядкував умови, за яких особам, наведеним у п.1 постанови №168 передбачена виплата додаткової винагороди, збільшеної до 100000,00 грн та надав тлумачення поняттю безпосередньої участі в бойових діях або заходах.

Так, термін «безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених, заходів», визначено окремим дорученням Міністра Оборони України від 23.06.2022 №912/в/29, наказами Державної прикордонної служби України «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168», зокрема наказом від 30.07.2022 № 392/0/81-22-АГ та Порядком та умовами виплати додаткової винагороди поліцейським на період дії воєнного стану, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 28.11.2022 №775.

Зазначеними нормативно-правовими актами визначено, які саме дії військовослужбовців, поліцейських, тощо, слід відносити до безпосередньої участі в бойових діях або заходах та визначено якими саме документами така участь підтверджується.

А отже, враховуючи, що позивачем таких доказів не надано, наведене свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 30000,00 грн щомісячно за період з квітня по липень 2022 року, з урахуванням раніше виплачених сум, слід зазначити про таке.

Судом встановлено, що 21.03.2022 був виданий наказ №120 о/с про звільнення позивача зі служби. Зазначений наказ був скасований наказом від 13.05.2022 №212 о/с та в той же день винесений ще один наказ №425, яким позивача було відсторонено від виконання службових обов`язків на час проведення службового розслідування. В подальшому, позивач з 16.05.2022 по 15.07.2022 перебував на лікуванні.

Таким чином, у спірний період позивач на службу не виходив, а відтак не міг залучатися до заходів, визначених п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168.

Суд звертає увагу позивача, що умовою, за якою особа має право на отримання додаткових виплат, які передбачені постановою №168 є виконання певних активних дій, на підставі наказів керівника, розпоряджень, тощо, пов`язаних із заходами захисту країни і протидією збройній агресії, тобто під час несення служби.

При цьому, під поняттям «несення служби» законодавець розуміє саме залучення до участі в оперативних заходах, несення варти, в тому числі в нічний час, в нарядах ті інших заходах, спрямованих на забезпечення безпеки в умовах воєнного стану, входження до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі в бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебування безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.

При цьому, поняття «несення служби» та «проходження служби» в даному випадку, не є тотожними.

Факт перебування особи у списках особового складу установи, в якій особа проходить службу, при цьому перебуваючи поза межами дислокації підрозділу без відповідного наказу, відсторонення від виконання обов`язків поліцейського, перебування на лікарняному не можуть створювати передумови для виплати такій особі додаткової винагороди у розмірі 30000,00 грн.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскільки у спірний період позивач не працював, у зв`язку зі звільненням зі служби, відстороненням, перебуванням на лікарняному, а за решту періоду позивачу проведено виплату додаткової винагороди, відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог в цій частині..

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність достатніх та необхідних правових підстав для задоволення позову.

Згідно з ч.1,2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.227, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня отримання його копії. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Позивач - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Чернігівській області (, просп. Перемоги, буд. 74, м. Чернігів, 14000).

Повне рішення суду складено 02.10.2023.

Суддя Л.О. Житняк