Справа № 560/11056/23
Суддя: Салюк П.І.
Дата ухвалення: 2023-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

26 вересня 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Салюка П.І.

за участю:секретаря судового засідання Сапач О.С. позивача ОСОБА_1 представників позивача Кондратюка О.А., Антощенко І.М., представника відповідача Бєлової В.А.
розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ № 608 від 28.03.2023 року «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області» в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби;

- визнати протиправним та скасувати наказ № 157 о/с від 05.06.2023 по особовому складу про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення та поновити його на службі в поліції з дати звільнення;

- стягнути з ГУНП в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення у розмірі місячного грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 05.06.2023 року по дату винесення судового рішення про поновлення на службі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржуваний наказ від № 608 від 28.03.2023 та наказ від №157 о/с від 05.06.2023 є протиправними. Вказує, що в ході проведення службового розслідування не здобуто доказів вчинення ним дисциплінарного проступку, комісією застосовано до нього найсуворіший вид дисциплінарного стягнення, в той час коли у нього були відсутні діючі будь-які дисциплінарні стягнення, наявні відзнаки Національної поліції, які застосовувались як заохочення. Вказує, що рішення по адміністративних справах №688/1545/23 за позовом ОСОБА_1 до Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області, ГУНП в Хмельницькій області про скасування постанови серії БАД №112598 від 11.03.2023 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП на момент подання позову ще не прийнятті, внаслідок чого притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності є незаконним.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 23.06.2023 відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 13.07.2023.

30.06.2023 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказує, що застосування до позивача крайнього заходу дисциплінарного стягнення є обґрунтованим та підтвердженим висновками службового розслідування, в ході якого знайшов підтвердження факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку, що виразився у недотриманні вимог п. п. 1, 4 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п.п. 1, 2 ч.1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», а саме вчинення дій, сутність яких полягає у порушенні службової дисципліни, що свідчать про його низькі морально-ділові якості та дії, які суперечать інтересам законності, компрометують звання поліцейського. У зв`язку з чим комісією запропоновано застосувати до позивача дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Представник позивача та позивач в судовому засіданні адміністративний позов підтримали, просили позовні вимоги задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні та письмових запереченнях долучених до матеріалів справи, просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши належним чином зібрані докази по справі, відеозаписи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Наказом ГУНП в Хмельницькій області від 11.03.2023 №483 призначено службове розслідування за фактом керування транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння начальником сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 (м. Славута) Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області капітаном поліції ОСОБА_1 .

В ході службового розслідування були опитано співробітників Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області, що були присутні на місці вчинення правопорушення, патрульних поліцейських, які складали адміністративні матеріали стосовно позивача, переглянуто відеозаписи нагрудних реєстраторів працівників поліції, відеозаписи з камер спостереження кафе-бару «Кавказ».

Із матеріалів справи та матеріалів службового розслідування вбачається наступне:

ОСОБА_1 11.03.2023 під час дії комендантської години знаходився за кермом автомобілю марки «ВМW 528», номерний знак НОМЕР_1 та був зупинений працівниками ВРПП Шепетівського РУП. Під час зупинки автомобіля працівниками патрульної поліції у водія було виявлено явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, координації рухів. У зв`язку із цим позивачу запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager Alkotest 6810», однак позивач від проходження такого огляду на місці, а також в лікувальному закладі не погоджувався.

Із матеріалів справи, а саме з відеозаписів нагрудних реєстраторів працівників поліції, вбачається, що позивач постійно уникав прямого контакту, ігнорував запитання працівників ГРПП, відмовлявся назвати свої прізвище ім`я та по-батькові, надати документи, що посвідчують особу та право керування транспортним засобом. В якості причини порушення комендантської години позивач вказав поїздку за ліками, однак в результаті службового розслідування було виявлено неправдивість даних пояснень у зв`язку з перебуванням позивача в кафе «Кавказ».

На місце події прибув керівник позивача, однак позивачем не був виконаний наказ свого безпосереднього керівника та старшого прямого керівника (начальника Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області) щодо пред`явлення документів, що посвідчують особу.

Працівниками поліції засвідчено відмову позивача від показів.

В подальшому працівниками поліції був складений протокол про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП серії АДД №303302 та постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП серії БАД №112598.

У той же час керівником РУПа було оголошено тривогу та збір особового складу в приміщенні РУПа, де працівниками УГІ проводилось освідування на стан алкогольного сп`яніння працівників поліції газоаналізатором «Drager Alkotest 6810», але позивач не виявив бажання пройти освідування на встановлення відсутності алкогольного сп`яніння.

Комісією проведено службове розслідування, за результатами якого складено висновок №482/121/56/01-2023, який затверджений 24.03.2023 року начальником ГУНП в Хмельницькій області полковником поліції ОСОБА_2 .

За висновком службового розвідування відомості, які стали його підставою, вважаються такими, що знайшли своє підтвердження, та запропоновано застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

28.03.2023 року начальником ГУНП в Хмельницькій області було видано наказ №608 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників Шепетівського РУН ГУНП в Хмельницькій області» в якому наказано за порушення та невиконання вимог 1 ч. 1 ст. 18, Закону України «Про Національну поліцію», п. 1, 4, 6 ч. 3 ст. 1, ч. 1 ст. 5 ч. 5 ст. 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року №2337-VІІІ, розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09/11/2016 №1179, ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, п.п. 1.10, 1.11 наказу ГУНП в Хмельницькій області від 06.09.2022 №1282, п. 1.16 наказу ГУНП в Хмельницькій області від 13.01.2023 №77 п. п .2 п.1 наказу НПУ від 19.07.2022 №507 та п. п. 2 п. 1 наказу ГУНП в Хмельницькій області від 21.07.2022 № 1030, п.1 наказу Хмельницької обласної військової адміністрації від 30.09.2022 № 391/2022, що виразилось у порушенні комендантської години, керуванні транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рога, порушення ходи, почервонілість обличчя, поведінка, що не відповідала обстановці, тремтіння пальців рук), у категоричній відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці події, так і в медичному закладі, не виконанні наказу свого безпосередньої о керівника та старшого прямого керівника (начальника Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області) щодо пред`явлення документів, що посвідчують особу, службового посвідчення та реєстраційних документів на транспортний засіб, проявлені нещирості у частині повідомлення, що він не являється працівником поліції, перешкоджанні працівникам УГІ та ВРПП під час виконання останніми їх посадових обов`язків в частині уникання від надання відповідей на запитання та в перешкоджанні під час складання адміністративних матеріалів за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. І ст. 130 та ч. І ст. 126 КУпАП застосувати до начальника сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 (м. Славута) Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області капітана поліції ОСОБА_1 , дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Не погоджуючись із спірними наказами, вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду з вимогами про їх скасування.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 19 Закону №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України». Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Дисциплінарна та, зокрема, адміністративна відповідальність поліцейського є окремими видами юридичної відповідальності, порядок та підстави притягнення поліцейських до конкретного виду юридичної відповідальності здійснюється за окремими процедурами, урегульованими різними нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно з частиною 1 статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Частиною 2 вказаної статті визначено, що за вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до частини 3 статті 11 Дисциплінарного статуту поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Положеннями статті 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України передбачено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно з частиною 1 статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони (частина 2 статті 13 Дисциплінарного статуту).

Згідно з статтею 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: 1) у зв`язку із закінченням строку контракту; 2) за станом здоров`я (через хворобу) - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції; 3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції; 4) у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; 5) через службову невідповідність; 6) у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; 7) за власним бажанням; 8) у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій); 9) у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі; 9-1) у зв`язку з наявністю реального чи потенційного конфлікту інтересів, який має постійний характер і не може бути врегульований в інший спосіб; 10) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення, а також рішенням суду про визнання його активів або активів, набутих за його дорученням іншими особами або в інших передбачених статтею 290 Цивільного процесуального кодексу України випадках, необґрунтованими та їх стягнення в дохід держави; 11) у зв`язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави; 12) у разі надання особою за відомо неправдивої інформації під час прийняття на службу в поліції.

Приписами пункту 7 частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту встановлено, що до поліцейських може застосовуватися такий вид дисциплінарного стягнення, як звільнення із служби в поліції.

За змістом статті 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

У разі вчинення поліцейським більше двох дисциплінарних порушень проводиться одне службове розслідування. Якщо протягом проведення службового розслідування поліцейським вчинено інший дисциплінарний проступок, розпочинається нове службове розслідування.

Статтею 15 Статуту визначено, що проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.

На період воєнного стану службове розслідування проводиться з урахуванням особливостей, визначених розділом V Дисциплінарного статуту ( ст.ст. 26 31). Відповідно до ч. 2 ст. 26 Дисциплінарного статуту службове розслідування за фактом порушення поліцейським службової дисципліни може проводитися як дисциплінарною комісією, так і однією особою, у тому числі безпосередньо уповноваженим керівником, який одноособово здійснює передбачені Статутом повноваження дисциплінарної комісії (далі - уповноважена особа). Відповідно до ч. 2 ст. 29 Дисциплінарного статуту дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.

Відповідно до пункту 7 розділу IV Порядку № 893 кожна посадова особа поліції відповідно до своїх повноважень зобов`язана сприяти проведенню службового розслідування.

Згідно з частиною 8 статті 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 Статуту визначено обставини, що обтяжують відповідальність поліцейського є:

1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння;

2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення;

3) вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього;

4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку;

5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, тендерної чи іншої нетерпимості.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 Статуту визначено обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є:

1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку;

2) попередня бездоганна поведінка;

3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород;

4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди;

5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність;

6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001, №1306 встановлено, зокрема, наступне:

- учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими (пункт 1.3);

- водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон); ґ) чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення) (пункт 2.1);

- на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 (підпункт "а" пункту 2.4);

- водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (пункт 2.5).

Відповідно до частини 1 статті 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з частиною 1 статті 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Наказом Хмельницької обласної військової адміністрації від 30.09.2022 № 391/2022-н «Про запровадження комендантської години на території області» на території Хмельницької області з 03 жовтня 2022 року до окремого наказу запроваджено комендантську годину з 00.00 до 05.00 години.

Щодо доводів позивача про те, що на дату складення висновків службового розслідування позивача не було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та вимоги зупинити провадження у справі до вирішення судових справ №688/1545/23 за позовом ОСОБА_1 , до Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ГУНП в Хмельницькій області про скасування постанови серії БАД №112598 від 11.03.2023 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та справи про адміністративне правопорушення за ч. 1. ст. 130 КУпАП, суд враховує наступне.

Питання про наявність підстав для застосування до особи дисциплінарного стягнення з`ясовується під час службового розслідування. Правова оцінка правильності рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності зводить до вирішення питання, чи прийняте таке рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією України та законами України, чи дійсно в діях працівника, якого притягнули до дисциплінарної відповідальності, є встановлені законом підстави для застосування певного виду дисциплінарного стягнення та чи співмірне накладене стягнення фактично вчиненому діянню.

На відміну від звільнення у зв`язку з набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення, звільнення зі служби в Національній поліції у зв`язку з накладенням стягнення в дисциплінарному порядку не пов`язано з кваліфікацією тих дій як адміністративне правопорушення, які водночас стали підставою як для службового розслідування, так і для початку провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Верховним Судом сформовано усталену практику, відповідно до якої вчинення працівником поліції діяння, за яке передбачено одночасно різні види юридичної відповідальності, зокрема дисциплінарну, кримінальну та/або адміністративну, не у всіх випадках ставить їх у залежність одне від одного. Підстави притягнення до кримінальної чи адміністративної відповідальності не слід ототожнювати із підставами для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності за наслідками службового розслідування, яким встановлено склад дисциплінарного проступку у вигляді порушення службової дисципліни та порушення Присяги поліцейського. Зазначена правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 27.04.2021 у справі №160/6819/19.

Постановою Верховного Суду в справі № 2240/2329/18 визнано, що за вчинення одного й того ж самого правопорушення (діяння) особа може бути притягнута до двох різних видів юридичної відповідальності.

Вирішення питання про правомірність притягнення особи до дисциплінарної відповідальності передбачає необхідність з`ясування складу дисциплінарного проступку в її діях, незалежно від того, яку правову кваліфікацію ці ж самі дії особи отримали в рамках провадження у справі про адміністративне правопорушення та які наслідки, у підсумку, настали для такої особи.

Постановою Верховного Суду України від 17.07.2019 № 806/2555/17 визнано, що порушення працівником поліції Правил дорожнього руху, яке виразилось у перебуванні у етапі алкогольного сп`яніння, незалежно чи працівник поліції притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, ігнорував виконання вимог Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-УШ. Закону України від 02.07.2015 № 580-УІІІ «Про Національну поліцію». Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, знехтував Присягою поліцейського, цим самим вчинив діяння, несумісне з його посадою, оскільки скоїв проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.04.2021 у справі № 420/3659/19, постанові Верховного Суду від 22.07.2020 по справі №804/8515/17, постанові Верховного Суду від 17.07.2019 у справі № 806/2555/17.

Суд враховує, що службове розслідування було проведене саме за фактом складання стосовно позивача протоколу про адміністративне правопорушення, а не за фактом доведення вини останнього у вчиненні такого адміністративного правопорушення. В ході проведення службового розслідування відповідачем встановлювались обставини, що свідчать про вчинення позивачем саме дисциплінарного проступку. Перевірка законності складання відносно позивача адміністративних матеріалів про вчинення ним адміністративних правопорушень, як і достатність і достовірність кожного доказу, складеного працівниками патрульної поліції при складанні таких матеріалів, є прерогативою суду при розгляді відповідної справи про адміністративне правопорушення.

При цьому, адміністративний суд, на розгляді у якому перебуває справа про притягнення особи до дисциплінарної відповідальності, не являється органом, який встановлює наявність чи відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення. Даним повноваженням наділений лише суд, який розглядає справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача стало не вчинення адміністративного правопорушення, а саме дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у порушенні позивачем службової дисципліни, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції. При цьому, хоча накази, що оскаржуються, і прийнято на підставі, зокрема, відомостей про вчинення адміністративних порушень, однак вони ґрунтується на самостійних правових підставах.

Вирішуючи вказаний спір, суд також вказує те, що станом на дату складення рішення адміністративні матеріали за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 були розглянуті Ізяславським районним судом та винесено постанову від 30.05.2023 року, якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. За результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на вищевказану постанову постановою Хмельницького апеляційного суду від 30.06.2023 постанову судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 30.06.2023 залишено без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

З огляду на зазначене, доводи позивача про неможливість розгляду цієї справи, в якій предметом спору є правомірність звільнення позивача зі служби в Національній поліції внаслідок застосування дисциплінарного стягнення, до постановляння остаточного судового рішення у справах про адміністративне правопорушення, розпочатих за тим самим фактом, що й дисциплінарне провадження, є помилковим.

Відтак, відсутні підстави для задоволення вказаної вимоги позивача.

Щодо визнання протиправним та скасування наказу №608 від 28.03.2023 в частині щодо застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби, визнання протиправним та скасування наказу №157 о/с від 05.06.2023 та поновлення позивача на службі в поліції з дати звільнення суд зазначає наступне.

Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача став дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни, що суперечить інтересам законності, компрометує звання поліцейського. Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни.

Наявність чи відсутність в діях поліцейського складу дисциплінарного проступку встановлюється за результатами проведеного службового розслідування, яким у цій справі, серед іншого, установлено, що позивач: безпідставно перебував на вулиці під час дії комендантської години; надавав неправдиві пояснення щодо причин порушення комендантської години; не надав реєстраційні документи на автомобіль та посвідчення водія; при підозрі в керуванні транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження медичного освідування на встановлення стану алкогольного сп`яніння; перешкоджав поліцейським виконувати їхні службові обов`язки по документуванню порушень ПДР; не сприяв в проведенні службового розслідування.

Капітан поліції ОСОБА_1 є начальником сектору реагування патрульної поліції, який спеціалізується на складанні адміністративних матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Відповідно до займаної посади позивач розуміє процедуру та порядок складання протоколу та інших супровідних документів на місці події, а тому своїми діями намагався уникнути адміністративної відповідальності, перешкоджав працівникам патрульної поліції у проведенні огляду на стан сп`яніння та під час складання адміністративних матеріалів, що є неприпустимим для поліцейського, не виконував усних вказівок працівників РУП, що відображено на відеозаписах.

Верховний Суд у постанові від 14.04.2021 у справі № 320/3085/20 зазначив, що працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції. В особистій поведінці у службових та позаслужбових стосунках з людьми не допускати проявів жорстокого або принизливого ставлення до людей, бути зразком чесності, тактовності та внутрішньої дисциплінованості, оскільки проходження служби в поліції несумісне з неправомірною поведінкою, ігноруванням вимог Конституції, законів України та Дисциплінарного статуту.

Тобто, поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісними із подальшим проходженням служби. Отже, в цьому випадку вина позивача у вчиненні дисциплінарного проступку проявляється в прямому умислі, тобто, останній свідомо допускав настання несприятливих наслідків після вчинення ним вказаних вище дій внаслідок особистої недисциплінованості та повного ігнорування ним вимог чинного законодавства. Порушення позивачем моральних та етичних приписів може сприйматися, як спроба підриву довіри до Національної поліції, і відповідальність за це несе держава, а це безумовно негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства.

Зі змісту присяги поліцейського, яку він складає при вступі на службу в поліції, поведінка поліцейського має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства та громадян до поліції, не тільки під час виконання службових обов`язків, а й у повсякденному житті. Дії позивача також були кваліфіковані як порушення Правил етичної поведінки поліцейських. Зазначено, що діяльність поліцейського має відповідати не тільки положенням Конституції і чинного законодавства, а й моральним принципам і нормам. При цьому етичний кодекс, яким поліцейські повинні керуватися, не просто спирається на загальноприйняту мораль, а й конкретизує її вимоги відповідно до специфіки службової діяльності, неординарних обов`язків і повноважень, що покладаються на них.

Верховний Суд в постанові від 14.02.2019 по справі №824/1022/16-а зробив висновок, що обов`язок дотримання службової дисципліни та присяги працівника поліції є абсолютним, що означає неухильне дотримання поліцейським вимог Конституції України та законів України незалежно від того, чи перебуває він на службі, у відрядженні, відпустці, на відпочинку або в період тимчасової непрацездатності.

Встановлені в ході службового розслідування обставини свідчать про вчинення позивачем дій, які знижують авторитет поліції, викликають недовіру до поліцейських, оскільки перебуваючи на службі у поліції, позивач допустив дії (зокрема, не надавши для перевірки посвідчення водія та реєстраційного документу на транспортний засіб, відмовившись від проходження медичного освідування на встановлення стану алкогольного сп`яніння при підозрі в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння), з якими органи поліції безпосередньо ведуть боротьбу.

Стосовно правової оцінки правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, то така повинна фокусуватися насамперед на такому: чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України; чи дійсно у діянні особи є склад дисциплінарного порушення; чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення; чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим діянням.

Таким чином, зважаючи на викладене, суд вважає, що позивач, маючи правовий статус поліцейського, зобов`язаний був не порушувати умови дії комендантської години; як водій зобов`язаний був на вимогу патрульних поліцейських надати для перевірки посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб та пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, однак у порушення зазначеної норми законодавства позивач безпідставно відмовився від відповідного огляду чим допустив порушення вимог службової дисципліни. Як наслідок, така поведінка поліцейського є недопустимою, суперечить інтересам служби, позаяк позивач присягнув з гідністю нести високе звання поліцейського, а натомість вчинив проступок, який дискредитує органи поліції та поліцейських в цілому, що є несумісним із подальшим проходженням служби.

З огляду на встановленні службовим розслідуванням обставини, суд приходить до висновку про те, що позивач власними діями порушив Закон України «Про Національну поліцію», Дисциплінарний статут Національної поліції України, Правила етичної поведінки поліцейських, Присягу поліцейського. Позаяк, відповідачем правильно кваліфіковано дії позивача як вчинення дисциплінарного проступку. При прийнятті рішення про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції відповідачем було враховано тяжкість вчиненого проступку, обставини, за яких його вчинено, шкоду, заподіяну авторитету поліції, відношення позивача до вчиненого, а також встановлено несумісність подальшого проходження позивачем служби в поліції, тому застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів поліції є законним та обґрунтованим.

Окрім цього, суд повторно наголошує, що працівниками поліції було запропоновано позивачу пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, понад 10 разів за допомогою газоаналізатора «Drager Alkotest 6810» або ж в лікувальному закладі, на що позивач не виявив бажання на проведення вказаного огляду, як в інспекції так і в іншому медичному на вибір позивача закладі, що зафіксовано на відеозаписах з нагрудних реєстраторів працівників поліції.

Однак, суд також не бере до уваги відеозаписи з камер спостереження кафе-бару «Кавказ», оскільки факт перебування позивача у вказаному закладі жодним чином не доводить факт вживання ОСОБА_1 , алкогольних напоїв, що вказує на необґрунтованість доводів відповідача з даного приводу.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно з пунктом 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, заява 4909/04, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).

За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів по справі, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідач діяв з дотриманням вимог частини 2 статті 2 КАС України, оскільки накладене дисциплінарне стягнення у виді звільнення з займаної посади є обґрунтованим, тому оскаржувані накази є правомірними та не підлягають скасуванню. Як наслідок, відсутні підстави й для задоволення похідних вимог - поновлення позивача на посаді та стягнення середнього заробітку, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Суд не вирішує у цій справі питання щодо судових витрат, оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 02 жовтня 2023 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Головне управління Національної поліції України в Хмельницькій області (вул. Зарічанська 7, Хмельницький, Хмельницька область, 29017 , код ЄДРПОУ - 40108824)

Головуючий суддя П.І. Салюк