Справа № 500/4697/22
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2023-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2023 рокуЛьвівСправа № 500/4697/22 пров. № А/857/7632/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Затолочного В.С., Курильця А.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 березня 2023 року (головуючий суддя Мандзій О.П., м. Тернопіль) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління муніципальної Тернопільської міської ради про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування попередження,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради, в якому просила визнати протиправними дії та визнати протиправним та скасувати повідомлення Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради №41 від 08.12.2022.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 березня 2023 року у задоволені позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку, просить рішення суду скасувати і позовні вимоги задовольнити.

В апеляційній скарзі зазначає, що постановою від 11.11.2022 у справі №607/107 8/15-а, Верховний Суд визнав чинними рішення Виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 19.10.2014 року № 1185 та від 07.07.2016 року № 579 «Про усунення порушень у сфері земельного законодавства та містобудування», та пунктом 55 виклав свій висновок: « 55. Враховуючи те, що суди першої та апеляційної інстанцій повно встановили фактичні обставини справи, але неправильно застосували норми матеріального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень, колегія суддів вважає, що рішення судів попередніх інстанцій слід скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.», та виклав релевантні джерела права, і серед них викладені пунктами 37,38:

37. Частиною першою статті 31 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що в разі закінчення строку, на який його було укладено, договір оренди землі припиняється.

38. За приписами частини другої статті 33 Закону України «Про оренду землі» орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі.

Та надав оцінку доводів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій:

« 41. За відсутності рішення органу виконавчої влади або місцевого самоврядування про надання земельної ділянки у власність або в користування юридична особа або фізична особа не має права використовувати земельну ділянку державної або комунальної форми власності.

51.Прийняття Тернопільською міською радою 19 листопада 2014 року рішення № 1185 «Про усунення порушень у сфері земельного законодавства та містобудування», яким визначила перелік об`єктів, що влаштовані без документів, що посвідчують право користування землею та підлягають демонтажу, до якого була включена тимчасова споруда « ІНФОРМАЦІЯ_1 » фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , адреса місця розташування тимчасової споруди: АДРЕСА_1 ), до ухвалення рішення за результатами розгляду поданої 24 липня 2014 року позивачкою заяви про продовження дії договору оренди земельної ділянки, не є свідченням протиправності оскаржуваного рішення, оскільки заява про продовження дії договору оренди земельної ділянки подана позивачкою після закінчення строку його дії, а не за 60 днів до його закінчення, як то визначено умовами договору (п. 8 договору).

52. Встановленим обставинами підтверджено, що на час прийняття Виконавчим комітетом Тернопільської міської ради рішень від 19 листопада 2014 року № 1185 та від 07 липня 2016року № 579 «Про усунення порушень у сфері земельного законодавства та містобудування» в частині демонтажу тимчасової споруди «Христя» фізичної особи- підприємця ОСОБА_1 , що знаходиться у АДРЕСА_1 ) ), строк дії договору оренди земельної ділянки від 31 липня 2009 року скінчився, а тому у позивачки були відсутні правовстановлюючі документи, що посвідчують право користування землею.

53. Зважаючи на те, що на час прийняття відповідачем оскаржуваних рішень, у позивачки були відсутні правовстановлюючі документи, що посвідчують право користування земельною ділянкою, на якій розташована тимчасова споруда « ІНФОРМАЦІЯ_1 » фізичної особи- підприємця ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ) колегія суддів дійшла висновку про те, що Виконавчий комітет Тернопільської міської ради приймаючи рішення від 19 листопада 2014 року № 1185 та від 07 липня 2016 року №579 «Про усунення порушень у сфері земельного законодавства та містобудування» в частині демонтажу тимчасової споруди « ІНФОРМАЦІЯ_1 » фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , що знаходиться у АДРЕСА_1 ), діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначений законами України, а тому відсутні підстави для їх скасування.»

16.12.2022 ОСОБА_1 отримала попередження Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради від 08.12.2022 №41 з таким текстом: «Повідомляємо, що у відповідності до рішень виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 19.10.2014 №1185 та від 07.07.2016 №579 «Про усунення порушень у сфері земельного законодавства та містобудування», тимчасова споруда «Христя» , самовільно влаштована на землях комунальної власності за адресою АДРЕСА_1 підлягає демонтажу. Просимо Вас до 31 грудня 2022 року провести демонтаж зазначеного обґєкта власними силами. У випадку ігнорування попередження демонтаж буде проведений в примусовому порядку силами спеціалізованої організації.»

В описовій частині рішення суду першої інстанції зазначено, що: « ... Ухвалою суду від 23.01.2023 прийнято заяву ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог до розгляду.

Ухвалено розгляд справи здійснювати за позовними вимогами: визнати протиправними дії Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради щодо винесення і надсилання ОСОБА_1 попередження №41 від 08.12.2022 про демонтаж тимчасової споруди «Христя» за адресою АДРЕСА_1 ; визнати протиправним та скасувати попередження №41 Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради від 08.12.2022.».

За таких позовних вимог, суд першої інстанції розглянув та ухвалив рішення тільки, щодо другої заявленої позовної вимоги, яке виклав таким чином - «У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради, Тернопільської міської ради про визнання протиправним та скасування повідомлення відмовити повністю», але не вирішив і не ухвалив рішення про задоволення позову, чи про відмову в позові щодо першої позовної вимоги - «визнати протиправними дії Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради щодо винесення і надсилання ОСОБА_1 попередження №41 від 08.12.2022 про демонтаж тимчасової споруди «Христя».

Суд першої інстанції в мотивувальній частині, зробив висновок : «Таким чином, Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради послідовно здійснило свої повноваження щодо формування попередження №41 від 08.12.2022 на виконання рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 19.11.2014 № 1185 та від 07.07.2016 № 579 «Про усунення порушень у сфері земельного законодавства та містобудування».»

Суд першої інстанції не враховав встановлені судовими рішення у справах №№, 607/1078/15-а, 921/225/16-г/13, 921/231/17-г/17 обставини, що ОСОБА_1 , щоб виконати приписи вище зазначених повідомлень Виконавчого комітету Тернопільської міської ради неодноразово зверталась до Тернопільської міської ради з заявами поновити договір оренди землі, яка обтяжена закінченим будівництвом прийнятим до експлуатації обґєктом, однак жодних рішень щодо припинення орендних відносин, не було прийнято, тому ОСОБА_1 зверталась в суд, але судовими рішеннями було відмовлено у позовах, бо порушила процедуру поновлення договору оренди землі визначену частиною другою статті 33 Закону України «Про оренду землі».

Втративши право на поновлення договору оренди землі відповідно до статті 33 Закону України «Про оренду землі», ОСОБА_1 звернулась з заявою до Тернопільської міської ради укласти новий договір оренди землі з цільовим призначенням для обслуговування закінченого будівництвом прийнятого до експлуатації обґєкта «Христя», але Тернопільською міською радою у проханні було відмовлено.

Суд першої інстанції не дослідив такий доказ у справі як рішення Господарського суду Тернопільської області від 21.01.2022 у справі №921/274/21, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано недійсним рішення Тернопільської міської ради від 26.06.2020 року № 7/51/183 «Про відмову в наданні земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_1 »; зобов`язано Тернопільську міську раду розглянути у встановленому законом порядку заяву ОСОБА_1 від 14.12.2018 та вирішити її земельне питання шляхом прийняттям рішення по суті питання, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 19 Закону України «Про оренду землі».

Вважаю, що суд першої інстанції зробив помилковий висновок, що до застосування у цих спірних правовідносинах підлягає Закон України «Про благоустрій населених пунктів», який обґрунтований без урахуванням всіх встановлених обставин, а обґрунтований правовою оцінкою, наданою судом певному факту при розгляді іншої справи, яка (згідно ч.7, ст.78 КАС України), не є обов`язковою для суду.

Такий висновок був зроблений за не дослідження та не врахування судом першої інстанції обставин, що Технічний паспорт був виготовлений 24.11.2010 року ТОВ Міське бюро технічної інвентаризації на нерухоме майно - громадський будинок торгівельно- побутового призначення згідно вимог Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, яка затверджена Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України 24 травня 2001 року № 127, пунктами 1, 2, якої встановлено, що: « 1. Ця Інструкція визначає механізм проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна всіх форм власності, що здійснюють суб`єкти господарювання, і діє на всій території України. 2. У цій Інструкції терміни вживаються у таких значеннях: технічний паспорт - документ, що складається на основі матеріалів технічної інвентаризації об`єкта нерухомого майна, містить основні відомості про нього (місцезнаходження (адреса), склад, технічні характеристики, план та опис об`єкта, ім`я/найменування власника/замовника, відомості щодо права власності на об`єкт нерухомого майна, відомості щодо суб`єкта господарювання, який виготовив технічний паспорт тощо) та видається замовнику. Технічний паспорт має бути прошнурований, пронумерований та скріплений підписом керівника суб`єкта господарювання, який проводив інвентаризацію, а також підписом виконавця робіт і контролера із зазначенням серії та номера кваліфікаційного сертифіката на право виконання робіт з технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна;»,

Такий висновок не відповідає встановленим судом першої інстанції обставинам.

На підставі укладеного договору оренди, позивачем після отримання дозволу на виконання будівельних робіт щодо об`єкту «Будівництво зупинки громадського транспорту «вул. Протасевича» побудовано об`єкт торгівельно-побутового призначення» за адресою: АДРЕСА_1 , який зареєстровано Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області 13.09.2010 № 469-18/10» та після завершення будівництва на закінчений будівництвом об`єкт отримано від приймальної комісії Акт готовності об`єкта до експлуатації від 22.02.2011 № 588, яким підтверджено, що об`єкт - зупинка громадського транспорту «вул. Протасевича» з об`єктом торгівельно-побутового призначення, готовий до експлуатації.»

Такий висновок, що до застосування підлягає Закон України «Про благоустрій населених пунктів», був зроблений за неповного дослідження такого доказу у справі, як сертифікат відповідності №ТП000553 від 03.03.2011 року, який виданий Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області.

Матеріали справи, зокрема акт готовності обґєкта до експлуатації№588 від 22.02.201, виданий на його підставі Сертифікат відповідності №ТП000553 від 03.03.2011, свідчать про те, що зупинку громадського транспорту «вул. Протасевича» з обґєктом торгівельно-побутового призначення було зведено та прийнято в експлуатацію. Згідно ст.301 Закону України «Про планування і забудову територій», який був чинним на дату видачі сертифікату відповідності №ТП000553 від 03.03.2011, сертифікат відповідності - це документ, що засвідчує відповідність закінченого будівництвом об`єкта проектній документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам. Аналогічне визначення сертифікату відповідності міститься і в Порядку №923 від 08.10.2008р.. Окрім того, сертифікат відповідності є підставою для укладання договорів про постачання на об`єкти необхідних для їх функціонування ресурсів - води, газу, тепла, електроенергії тощо, включення даних про цей об`єкт до державної статистичної звітності та оформлення права власності на об`єкт.»

Вважає, що висновок суду першої інстанції, що до застосування підлягає Закон України «Про благоустрій населених пунктів» не відповідає вище викладеним встановленим обставинам - що обґєкт «Христя» був збудований на відведеній для такого будівництва Тернопільською міською радою рішенням від 30.04.2009 № 5/26/81 земельній ділянці після отримання від ДАБІ у Тернопільській області дозволу від 13.09.2010 № 469-18/10 на початок будівельних робіт - зупинки громадського транспорту з обґєктом торгівельно-побутового призначення, що проектну документацію розробив генпроектувальник (проектувальник) ТКТВП «Тернопільархпроект, що на закінчений будівництвом прийнятий до експлуатації обґєкт («Христя») ДАБІ у Тернопільській області видало сертифікат відповідності №ТП000553 від 03.03.2011 року, що спори щодо видачі якого, згідно частини 3 пункту 14 постанови Кабінету Міністрів України від 08.10.2008 №923, вирішуються у судовому порядку, що технічний паспорт на громадський будинок торгівельно-побутового призначення, був виготовлений 24.10.2010 ТОВ Міське бюро технічної інвентаризації на нерухоме майно згідно пунктів 1,2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна яка затверджена Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України 24 травня 2001 року № 127, що ОСОБА_1 на залізобетонному фундаменті збудувала стіни, перекриття та покрівлю, (нерухомого майна), громадського будинку торгівельно-побутового призначення, (з легких конструкцій), сендвіч панелей, то вважає, що у разі врахування вище викладених встановлених обставин до застосування у цих спірних правовідносинах підлягає Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності», який є правовою підставою прийняття рішень Виконавчого комітету Тернопільської міської від 19.10.2014 № 1185 та від 07.07.2016 № 579 «Про усунення порушень у сфері земельного законодавства та містобудування».

Така ж позиція, вважає, викладена в у постанові Верховного Суду від 05 жовтня 2020 року, справа № 826/10813/16.

Вважає, що не дослідження вище зазначених доказів у справі та не врахування всіх, вище викладених встановлених обставин і серед них, що закінчений будівництвом об`єкт, прийнятий в експлуатацію, призвело до неправильного застосування судом першої інстанції Закону України «Про благоустрій населених пунктів» та призвело до прийняття незаконного рішення судом першої інстанції.

Суд першої інстанції неправильно застосував наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21,10.2011 № 244, яким затверджено «Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності», що встановлено таким не дослідженим доказом у справі, як постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2021 року, справ № 607/4698/15-а, якою апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2020 року у справі № 607/4698/15-а скасовано та прийнято нову постанову, якою позов задоволено. Скасовано рішення Виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 200 від 04.03.2015 Про усунення порушень у сфері земельного законодавства та містобудування в частині демонтажу тимчасової споруди «Христя» ФОП ОСОБА_1 , що знаходиться у АДРЕСА_1 »

В описовій частині, суд першої інстанції зазначив, що свій позов ОСОБА_1 обґрунтувала тим, що споруда «Христя» не є тимчасовою спорудою, бо «Державна реєстрація права власності на вказаний об`єкти нерухомого майна безумовно свідчить про неможливість віднесення такого об`єкта до тимчасової споруди, а тому дії Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради та повідомлення №41 від 08.12.2022 є протиправними», що не відповідає дійсності, бо своїм позовом, вона аргуметувала, що: «Дії Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради та попередження № 41 є протиправними, бо Тернопільській міській раді відомо, що на момент складання та вручення ОСОБА_1 попередження № 41, на об`єкт торгівельно-побутового призначення (який підлягає демонтажу, як тимчасова споруда «Христя») оформлено право власності про, що свідчить відомості «Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності» від 20.02 2021 року - Індексний номер витягу:245255159»

Вважає, дії Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради щодо винесення та вручення ОСОБА_1 попередження № 41 від 08 грудня 2022 року, за чинного, не скасованого в судовому порядку, права власності на споруду «Христя» протиправними.

Крім цього, вважає, що Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради, як виконавчий орган, для обґрунтування своїх дій не може посилатись на докази, які не були покладені в основу прийняття рішень виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 19.10.2014 року № 1185 та від 07.07.2016 року № 579 «Про усунення порушень у сфері земельного законодавства та містобудування», а суд першої інстанції такі докази брати до розгляду як належні і допустимі.

Суд першої інстанції не надав оцінки аргументам, що закінчений будівництвом обґєкт «Христя» прийнятий до експлуатації у встановленому Законом України «Про планування і забудову територій» порядку, ( на його підставі затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2008 р. №923 «Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обґєктів»), який під час воєнного стану не може бути демонтований, що встановлено Законом України «Про правовий режим воєнного стану».

Згідно п. 3 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Тернопільської міської ради №5/26/81від 30.04.2009 суб`єкту підприємницької діяльності ОСОБА_1 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,0250 га, в тому числі за рахунок земель житлової та громадської забудови, площею 0,0114 га, за рахунок земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, площею 0,0136 га, для будівництва та обслуговування зупинки громадського транспорту «вул.Протасевича» з об`єктом торгівельно-побутового призначення за адресою: АДРЕСА_1 з наданням земельної ділянки, загальною площею 0,0250 га в оренду терміном на п`ять років для будівництва та обслуговування зупинки громадського транспорту «вул.Протасевича» з об`єктом торгівельно-побутового призначення за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі даного рішення, 31.07.2009 між Тернопільською міською радою (орендодавець) та СПД ОСОБА_1 (орендар) укладено договір оренди землі, згідно умов якого орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення землі житлової та громадської забудови, загальною площею 250,00 кв.м., в тому числі: 250,00 кв.м. землі змішаного використання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з терміном дії до 30.04.2014. Передача земельної ділянки оформлена сторонами шляхом підписання акту приймання-передачі земельної ділянки від 19.11.2009.

24.11.2010 товариством з обмеженою відповідальністю «Міське бюро технічної інвентаризації» на замовлення ФОП ОСОБА_1 виготовлено технічний паспорт на громадський будинок торгівельно-побутового призначення по АДРЕСА_1 .

Актом готовності об`єкта до експлуатації №588 від 22.02.2011 підтверджено готовність до експлуатації закінченого будівництвом об`єкта зупинки громадського транспорту вул.Протасевича з об`єктом торгівельно-побутового призначення по АДРЕСА_1 , код об`єкта згідно з Державним класифікатором будівель та споруд ДК018-2000 1230.1 (торгові центри, універмаги, магазини), а 03.03.2011 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області видано сертифікат відповідності №ТП000553, яким засвідчено відповідність закінченого будівництвом об`єкта зупинки громадського транспорту «вул.Протасевича» з об`єктом торгівельно-побутового призначення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил та підтверджено готовність об`єкту до експлуатації.

Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 19.11.2014 № 1185 «Про усунення порушень у сфері земельного законодавства та містобудування» вирішено, зокрема, Управлінням житлово-комунального господарства, благоустрою та екології, містобудування, архітектури та кадастру, відділу земельних ресурсів організувати і провести роботи по демонтажу тимчасових споруд, які влаштовані без документів, що посвідчують право користування землею, серед яких - тимчасова споруда « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради №579 від 07.07.2016 «Про усунення порушень у сфері земельного законодавства та містобудування» вирішено, зокрема, постійно діючій робочій групі організувати та провести роботи з демонтажу тимчасової споруди (об`єкту торгівельно-побутового призначення «Христя»), підприємницьку діяльність здійснює ФОП ОСОБА_1 , за адресою АДРЕСА_1 в 10-ти денний термін з дня прийняття рішення.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.12.2018, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.09.2019, у справі №607/1078/15-а скасовано рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради «Про усунення порушень у сфері земельного законодавства та містобудування» від 19.11.2014 № 1185 та «Про усунення порушень у сфері земельного законодавства та містобудування» № від 07.07.2016 579, в частині демонтажу тимчасової споруди «Христя» ФОП ОСОБА_1 , що знаходиться у АДРЕСА_1 ).

Постановою Верховного суду від 11.11.2022 у справі №607/1078/15-а скасовано рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.12.2018 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.09.2019 та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 19.02.2021 державним реєстратором Монастириської міської ради Тернопільської області Савкою С.В. вчинено запис №40652144 на підставі рішення №56725057 про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на нежитлове приміщення будівлю торгівельно-побутового призначення, загальною площею 34 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 101.

Управлінням муніципальної інспекції Тернопільської міської ради на адресу ОСОБА_1 направлено попередження №41 від 08.12.2022, яким повідомлено про те, що відповідно до рішень виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 19.11.2014 № 1185 та від 07.07.2016 № 579 «Про усунення порушень у сфері земельного законодавства та містобудування» тимчасова споруда «Христя», самовільно влаштована на землях комунальної власності за адресою АДРЕСА_1 , підлягає демонтажу та запропоновано до 31.12.2022 провести демонтаж зазначеного об`єкта власними силами. Також повідомлено, що у випадку ігнорування попередження демонтаж буде проведений в примусовому порядку силами спеціалізованої організації.

Постановляючи рішення, суд першої інстанції виходи з того, що у відповідності до ч.1 ст.11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Згідно з пп.7 п. «а» ч.1 ст.30 цього Закону до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження, зокрема, організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Згідно ч.2 ст.10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів відповідно до Закону України «Про благоустрій населених пунктів» належить, зокрема, затвердження правил благоустрою територій населених пунктів; створення в разі необхідності органів і служб для забезпечення здійснення спільно з іншими суб`єктами комунальної власності благоустрою населених пунктів, визначення повноважень цих органів (служб).

До повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, в тому числі: здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо.

У ст.13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» міститься перелік об`єктів благоустрою населених пунктів, відповідно до п.1 ч.1 якої до таких об`єктів, зокрема належать території загального користування: парки (гідропарки, лугопарки, лісопарки, парки культури та відпочинку, парки - пам`ятки садово-паркового мистецтва, спортивні, дитячі, історичні, національні, меморіальні та інші), рекреаційні зони, сади, сквери та майданчики; майдани, площі, бульвари, проспекти, вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки.

Самоврядний контроль у сфері благоустрою населених пунктів здійснюється сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами (ч.1 ст.40 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»).

Відповідно до ч.4 ст.20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов`язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.

Як уже зазначалось вище, постановою Верховного Суду від 11.11.2022 у справі №607/1078/15-а за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради про скасування рішень виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 19.11.2014 № 1185 та від 07.07.2016 № 579 «Про усунення порушень у сфері земельного законодавства та містобудування» в частині демонтажу тимчасової споруди «Христя» ФОП ОСОБА_1 , що знаходиться у АДРЕСА_1 ), скасовано рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.12.2018 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.09.2019, та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Відтак, суд слушно зауважив, що рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 19.11.2014 № 1185 та від 07.07.2016 № 579 «Про усунення порушень у сфері земельного законодавства та містобудування» в частині демонтажу тимчасової споруди «Христя» ФОП ОСОБА_1 , що знаходиться у АДРЕСА_1 ) є чинними.

При цьому, суд першої інстанції правильно вказав, що відповідно до 1.1. Положення про управління муніципальної інспекції, яке затверджено рішенням Тернопільської міської ради від 05.01.2011 №6/4/51 управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради є виконавчим органом Тернопільської міської ради, підзвітним та підконтрольним Тернопільській міській раді, підпорядкованим її виконавчому комітету і міському голові.

Управління здійснює організацію виконання робіт з демонтажу незаконно встановлених об`єктів на території Тернопільської міської територіальної громади (п.2.6. Положення про управління муніципальної інспекції)

Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 07.04.2015 №276 «Про створення постійно діючої робочої групи» затверджено склад постійно діючої робочої групи для проведення робіт з демонтажу тимчасових споруд (тимчасових кіосків, павільйонів, літніх майданчиків, самовільно встановлених спеціальних конструкцій для розміщення зовнішньої реклами), які влаштовані на земельних ділянках без документів, що посвідчують право користування землею.

Протоколом засідання постійно діючої робочої групи з демонтажу тимчасових споруд, які влаштовані на земельних ділянках без документів, що посвідчують право користування землею від 28.04.2015 №1, створеної рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 07.04.2015 № 276, затверджено «Регламент постійно діючої робочої групи з демонтажу тимчасових споруд, які влаштовані на земельних ділянках без документів, що посвідчують право користування землею.

Регламент визначає підготовку, порядок демонтажу тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території міста Тернополя, подальше поводження з демонтованими тимчасовими спорудами та відшкодування витрат, пов`язаних з демонтажем.

Відповідно до п.3 Регламенту, виявлення тимчасових споруд, які підлягають демонтажу, здійснюється управлінням муніципальної поліції міської ради шляхом подання інформації відділу земельних ресурсів міської ради, який виносить на розгляд виконавчого комітету відповідний проект рішення. За результатами прийняття виконавчим комітетом рішення про усунення порушень у сфері земельного законодавства та містобудування, керівник робочої групи повідомляє осіб, зазначених у рішенні про необхідність самостійного усунення зазначених порушень в 10-ти денний термін.

Згідно з ч.2 ст.28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності (ТС) може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення.

Відповідно до ч.4 ст.28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності затверджено наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово- комунального господарства України №244 від 21.10.2011, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.11.2011 за №1330/20068 (далі Порядок).

Згідно з пунктом 2.1 Порядку підставою для розміщення ТС є паспорт прив`язки ТС. Відповідно до пунктів 2.7 та 2.10 Порядку паспорт прив`язки ТС оформлюється органом з питань містобудування та архітектури.

У п.2.29 Порядку зазначено, що у разі закінчення строку дії, анулювання паспорта прив`язки ТС, самовільного встановлення ТС така ТС підлягає демонтажу. Розміщення ТС самовільно забороняється (п.2.30 Порядку).

У матеріалах справи відсутні докази отримання позивачем паспорту прив`язки для розміщення тимчасової споруди у АДРЕСА_1 ).

Водночас, зважаючи на предмет та підстави позову, у цій справі слід з`ясувати правовий статус будівлі (тимчасова споруда чи капітальна будівля), оскільки порядок реалізації повноважень щодо їх демонтажу є різним.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач оскаржив попередження №41 від 08.12.2022 та дії Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради щодо винесення і надсилання попередження з тих підстав, що державна реєстрація права власності на вказаний об`єкт нерухомого майна безумовно свідчить про неможливість віднесення такого об`єкта до тимчасової споруди.

При цьому, судом вірно враховано, що згідно з п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

У ч.4 ст.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що не підлягають державній реєстрації речові права та їх обтяження на корисні копалини, рослини, а також на малі архітектурні форми, тимчасові, некапітальні споруди, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких можливе без їх знецінення та зміни призначення, а також окремо на споруди, що є приналежністю головної речі, або складовою частиною речі, зокрема на магістральні та промислові трубопроводи (у тому числі газорозподільні мережі), автомобільні дороги, електричні мережі, магістральні теплові мережі, мережі зв`язку, залізничні колії.

Отже, тимчасові споруди не підлягають державній реєстрації.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 07.09.2022, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 02.02.2023, у справі № 921/286/22 скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення будівлю торгівельно-побутового призначення загальною площею 34 кв. м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 з одночасним припиненням права власності на цей об`єкт та закриттям розділу щодо об`єкта нерухомого майна реєстраційний номер №101.

При цьому, суд першої інстанції правильно відхилив покликання позивача на наявність акту готовності об`єкта до експлуатації від 22.02.2011, сертифіката відповідності №ТП 000553 від 03.03.2011, технічного паспорта 24.11.2010, оскільки при розгляді справи №921/225/16-г/13 позивач вже намагався визнати право власності на новозведений ним об`єкт в судовому порядку відповідно до ст. 331 Цивільного кодексу України, тобто як на новостворене майно. За результатами вирішення даного спору судом апеляційної інстанції відмовлено у задоволенні позову (постанова Львівського апеляційного господарського суду від 03.10.2016 залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 18.01.2017), виходячи з факту не доведення позивачем належними та допустимими доказами, що об`єкт торгівельно-побутового призначення на зупинці громадського транспорту «вул. Протасевича» у м.Тернополі є нерухомою будівлею, оскільки наявність технічного паспорту, виготовленого підприємцем 24.11.2010 де зазначено, що побудований позивачем об`єкт містить залізобетонний фундамент, не підтверджує того, що останній є нерухомим майном.

Також судами при розгляді справи 921/225/16-г/13 встановлено, що акт готовності об`єкта до експлуатації від 22.02.2011 та сертифікат відповідності №ТП 000553 від 03.03.2011 стосуються побудованого об`єкта в цілому, а саме: зупинки громадського транспорту з об`єктом торгівельно-побутового призначення.

Крім того, не заслуговують на увагу і твердження позивача про те, що орендована за договором земельна ділянка з кадастровим номером :08:014:002 по сьогоднішній день зареєстрована за орендарем ОСОБА_1 , бо рішенням Господарського суду Тернопільської області від 17.05.2017 і постановою Львівського апеляційного господарського суду від 12.09.2017 у справі 921/231/17-г/17, залишеною без змін постановою Верховного суду від 19.04.2018 констатовано, що на даний час скаржник не має зареєстрованого (у встановленому порядку оформленого) права користування земельною ділянкою, на якій знаходиться майно зупинка громадського транспорту «вул.Протасевича» з об`єктом торгівельно-побутового призначення, за адресою: АДРЕСА_1 і це сторонами не заперечується.

Даними судовими рішеннями у справі 921/231/17-г/17 відмовлено ОСОБА_1 у визнанні права користування новозбудованим нерухомим майном зупинкою громадського транспорту з об`єктом торгівельно-побутового призначення та визнання сертифікату відповідності від 03.03.2011 підставою для оформлення права власності на зупинку громадського транспорту «вул.Протасевича».

Більше того, постановою Верховного суду від 19.04.2018 у справі 921/231/17-г/17 встановлено, що на підставі рішення Тернопільської міської ради від 12.12.2003 № 4/9/143 позивачу надавався дозвіл на підготовку матеріалів попереднього погодження місця розташування зупинки громадського транспорту «вул. Протасевича» у м.Тернополі з об`єктом торгівельно-побутового призначення на земельній ділянці до 250 кв. м. з наданням земельної ділянки в оренду на 5 років. При цьому, визначення поняття об`єкту торгівельного, побутового призначення міститься в Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарська України № 244 від 21.10.2011, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.11.2011 за №1330/20068, відповідно до якого об`єкт торгівельно-побутового призначення є тимчасовою спорудою.

З огляду на вказане вище, суд першої інстанції підставно вважав, що Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради послідовно здійснило свої повноваження щодо формування попередження №41 від 08.12.2022 на виконання рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 19.11.2014 № 1185 та від 07.07.2016 № 579 «Про усунення порушень у сфері земельного законодавства та містобудування».

Відтак, обґрунтованим є висновок суд першої інстанції про відсутність підстав для, як визнання протиправним та скасування попередження №41 від 08.12.2022, так і визнання протиправними дії Управління муніципальної інспекції виконавчого комітету Тернопільської міської ради щодо винесення і надсилання ОСОБА_1 попередження №41 від 08.12.2022 про демонтаж тимчасової споруди «Христя» за адресою АДРЕСА_1 , тому суд правильно відмови у задоволенні позовних вимог.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального та процесуального права, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1, ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 березня 2023 року у справі №500/4697/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М. А. Пліш
судді В. С. Затолочний
А. Р. Курилець