Справа № 160/6333/23
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2023-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 вересня 2023 року м. Дніпросправа № 160/6333/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Прокопчук Т.С. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Чепурнова Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Темченко Є.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 червня 2023 року (головуючий суддя: Сліпець Н.Є.) по адміністративній справі № 160/6333/23, розглянутої у спрощеному позовному провадженні

за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Військова частина НОМЕР_2 , про визнання протиправними та скасування наказів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 30.03.2023 року звернувся до суду із позовом до відповідача військової частини НОМЕР_1 (далі в/ч НОМЕР_3 ), в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ командира в/ч НОМЕР_1 від 02.03.2023 року за №40-ОД «Про результати службового розслідування»;

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 11.03.2023 року за №47-ОД.

Позовна заява обґрунтована тим, що службове розслідування проведено із порушенням встановленої процедури внаслідок неповного встановлення всіх належних обставин, ненадання їм об`єктивної оцінки без врахування думки колективу військової частини , а тому прийняття оскаржуваних наказів в частині притягнення його до дисциплінарної відповідальності є протиправними.

У відзиві на позов відповідач зазначає про безпідставність заявлених позивачем вимог, просить у задоволенні позову відмовити.

16.05.2023 року протокольною ухвалою суду залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, Військову частину НОМЕР_2 (далі в-ч НОМЕР_2 ).

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.06.2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення скасувати з підстав порушення судом норм матеріального права, та задовольнити позов.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає про правомірність прийнятого судом першої інстанції рішення, в зв`язку з чим просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відзив на апеляційну скаргу від 3 особи не надійшов.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами ст. 242 КАС України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Перевірка рішення суду судом апеляційної інстанції здійснюється в межах доводів апеляційної скарги відповідача, як це передбачено ст.308 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 на підставі наказу командира в/ч НОМЕР_1 №30 від 04.06.2022 року приступив до виконання обов`язків командира в/ч НОМЕР_2 .

На підставі розпорядження начальника штабу заступника командира в-ч НОМЕР_4 від 24.02.2023року №475 за наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 25.02.2023 року №96 проведено службове розслідування за фактами порушення позивачем як командиром в-ч НОМЕР_2 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, викладеними у зверненні військовослужбовця в-ч НОМЕР_2 ОСОБА_2 .

За результатами службового розслідування 01.03.2023 року складено акт , в якому викладено факти зловживання позивачем службовим становищем у вигляді вимагання від військовослужбовців в-ч НОМЕР_2 перерахування власних коштів на картку НОМЕР_5 для придбання в листопаді 2022 року тепловізійних прицілів, вартістю 76 000грн., по 2500-3000 грн. з кожного, в січні 2023 року для придбання дрону DJ1 Matrice 300RTK, вартістю 1 200 000 грн., на картку НОМЕР_6 коштів у сумі 5000 грн. з кожного, з початку лютого 2023 року кожен військовослужбовець військової частини мав щомісячно робити внесок у фонд військової частини у сумі 10 000 грн. на картку НОМЕР_7 .

При цьому при погоджені рапортів на короткочасні відпустки за сімейними обставинами для особового складу, вимагав підтвердження скріншотом квитанції перерахування коштів, при відсутності квитанції рапорти про відпустку ним як командиром військової частини не погоджувалися, та запропоновано притягнути позивача до дисциплінарної відповідальності, у вигляді попередження про неповну службову відповідальність.

На підставі акту про результати службового розслідування, відповідачем видано наказ № 40-ОД від 02.03.2023 року, п.2 якого за порушення вимог ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ, ст. 11, 16, 58, 59 Статуту внутрішньої служби ЗСУ порушено клопотання перед старшим командиром про накладання на командира в-ч НОМЕР_2 дисциплінарного стягнення у вигляді пониження на посаді.

Наказом командира в-ч НОМЕР_1 від 11.03.2023 року №47-ОД позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

Не погодившись з наказами в/ч НОМЕР_1 від 02.03.2023 року за №40-ОД, від 11.03.2023 року за №47-ОД , позивач оскаржив їх в судовому порядку.

Суд першої інстанції задовольнив позов з підстав наявності доказів порушення позивачем Статуту внутрішньої служби ЗСУ, Дисциплінарного статуту ЗСУ, та, як наслідок, наявності підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким рішенням суду першої інстанції, при перегляді справи в апеляційному порядку виходить з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців ЗСУ , обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у в/ч та її підрозділах визначені Статутом внутрішньої служби ЗСУ( далі Статут), затвердженого Законом України від 24.03.1999 року №548-XIV(у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ст.5, 6 Статуту внутрішня служба - це система заходів, що вживаються для організації повсякденного життя і діяльності військової частини, підрозділів та військовослужбовців згідно з цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.

Внутрішня служба здійснюється з метою підтримання у військовій частині порядку та військової дисципліни, належного морально-психологічного стану, які забезпечують постійну бойову готовність та якісне навчання особового складу, збереження здоров`я військовослужбовців, організоване виконання інших завдань.

Вимоги цього Статуту зобов`язаний знати й сумлінно виконувати кожен військовослужбовець.

За приписами ч.1 ст. 11 Статуту необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки, зокрема, свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.

Згідно положень ст. 16 Статуту кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, обов`язки визначаються статутами ЗСУ, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Закон України від 24.03.1999року №551-XIV «Про Дисциплінарний статут ЗСУ»(далі - Дисциплінарний статут).

Згідно ст.1, 5 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України;

за стан дисципліни у військовому з`єднанні, частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення. Стан військової дисципліни у військовій частині (підрозділі), закладі, установі та організації визначається здатністю особового складу виконувати в повному обсязі та в строк поставлені завдання, морально-психологічним станом особового складу, спроможністю командирів (начальників) підтримувати на належному рівні військову дисципліну.

Кожний військовослужбовець зобов`язаний сприяти командирові у відновленні та постійному підтриманні порядку й дисципліни; стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.

Відповідно до ст.71 Статуту командир батальйону в мирний і воєнний час відповідає за бойову та мобілізаційну готовність батальйону, успішне виконання батальйоном бойових завдань, за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу, за внутрішній порядок тощо.

Відповідно до положень ст. 45, 48, 84, 86 Дисциплінарного статуту у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військової дисципліни або громадського порядку, командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення;

на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність;

прийняттю рішення про накладення дисциплінарного стягнення на підлеглого може передувати службове розслідування;

якщо вину повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення. Під час накладення дисциплінарного стягнення і обрання його виду враховується характер і обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань військовослужбовця.

Згідно із ст. 87 Дисциплінарного Статуту дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення, не враховуючи часу перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці.

Викладене свідчить, що підставою для застосування до військовослужбовця дисциплінарного стягнення є невиконання або неналежне виконання військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку, для притягнення військовослужбовця до відповідальності має бути доведена його вина у вчиненому.

Із матеріалів справи вбачається, і зазначені обставини не заперечуються позивачем, що на підставі наказу командира в-ч НОМЕР_1 від 25.02.2023 року №96 призначено та проведено службове розслідування, під час якого надав пояснення сам позивач, а також військовослужбовці в-ч НОМЕР_2 , а саме: перший заступник командира військової частини-начальника штабу військової частини майор ОСОБА_3 ; ТВО начальника логістики-заступника командира молодший сержант ОСОБА_4 ; заступник командира з морально-психологічного забезпечення підполковник ОСОБА_5 ; офіцер групи ЦВС лейтенант ОСОБА_6 ; командир 1 стрілецької роти капітан ОСОБА_7 ; ТВО заступника командира 1 стрілецької роти з МПЗ молодший сержант ОСОБА_8 ; командир взводу матеріально-технічного забезпечення молодший сержант ОСОБА_9 ; начальник медичної служби капітан медичної служби ОСОБА_10 , та інші військовослужбовці підтвердили факти не погодження позивачем як командиром військової частини рапортів на короткочасні відпустки за сімейними обставинами для особового складу, та з інших питань з листопада 2022 року по лютий 2023 року при відсутності квитанцій про перерахування коштів на рахунки карток, визначених позивачем.

За результатами службового розслідування 01.03.2023 року складено акт, з яким позивач ознайомлений, що підтверджено його особистими поясненнями.

В акті службового розслідування зазначене неналежне виконання позивачем службових обов`язків, порушення вимог ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ , ст. 11,16, 58,59 Статуту внутрішньої служби ЗСУ.

На підставі акту про результати службового розслідування, відповідачем видано наказ № 40-ОД від 02.03.2023 року, п.2 якого порушено клопотання перед старшим командиром про накладання на командира в-ч НОМЕР_2 дисциплінарного стягнення у вигляді пониження на посаді, та наказ №47-ОД від 11.03.2023 року про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

Матеріали справи свідчать, що службове розслідування здійснено з дотриманням «Порядку проведення службового розслідування у ЗСУ», затвердженого наказом МО України № 608 від 21.11.2017 року, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, на підставі висновків якого командир в/ч в межах наданих повноважень з урахуванням характеру і обставин вчинення правопорушення, його наслідків та попередньої поведінки позивача правомірно видав наказ про притягнення позивача як командира НОМЕР_2 до дисциплінарної відповідальності за порушення вимог ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ , ст. 11, 16, 58, 59 Статуту внутрішньої служби ЗСУ у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

Викладене спростовує посилання апелянта про відсутність в акті перевірки та оспорюваних наказах зазначення конкретних порушень, які вчинено позивачем, не проведення опитування всього складу військовослужбовців в-ч НОМЕР_2 , при відсутності яких позивача як командира в/ч НОМЕР_2 протиправно притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Викладене свідчить, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 червня 2023 року по адміністративній справі № 160/6333/23 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати винесення та може бути оскаржена до Верховного Суду на протязі 30 діб.

Повний текст постанови складений 27 вересня 2023 року.

Головуючий - суддя Т.С. Прокопчук

суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов