Справа № 260/7883/23
Суддя: Маєцька Н.Д.
Дата ухвалення: 2023-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

29 вересня 2023 рокум. Ужгород№ 260/7883/23

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Маєцька Н.Д., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Ярошевського Дмитра Андрійовича, приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Кохана Павла Івановича, відділу Державної виконавчої служби у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання протиправними дій та стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Ярошевського Дмитра Андрійовича, приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Кохана Павла Івановича, відділу Державної виконавчої служби у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), якою просить: 1) Визнати протиправними дії Відділу Державної виконавчої служби у місті Ужгороді Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) з понадмірного стягнення з ОСОБА_1 коштів у сумі 33 953.01 грн. в межах виконавчого провадження №60657663; 2) Визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Кохан Павла Івановича щодо понадмірного стягнення з ОСОБА_1 понадміру стягнутих коштів у сумі 37844.74 гривень на підставі постанови від 04.12.2019 (ВП №60791642). у межах виконавчого провадження №62726053; 3) Стягнути з Відділу Державної виконавчої служби у місті Ужгороді Південно- Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) на користь позивачки ОСОБА_2 понадміру стягнуті кошти у сумі 33 953, 01 грн.; 4) Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Ярошевського Д.А на користь позивача ОСОБА_2 понадміру стягнуті кошти у сумі 37844,74 гривень.

Ухвалою судді від 15 вересня 2023 року позовна заява була залишена без руху, оскільки така не відповідає вимогам статей 161 Кодексу адміністративного судочинства України та надано строк десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення вказаних недоліків.

У відповідності до ч.2 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 4 КАС України судове рішення - рішення, постанова, ухвала суду будь-якої інстанції;

Ухвала про залишення позовної заяви без руху від 01 жовтня 2021 року набрала законної сили з моменту її підписання та є обов`язковою для виконання.

Відповідно до вимог вказаної ухвали позивачу для усунення недоліків позовної заяви необхідно було надати суду: докази на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме: постанову від 20 листопада 2019 року Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області про відкриття виконавчого провадження № 60657663 з примусового виконання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору та постанову приватного виконавця Кохан П.І. від 04 серпня 2020 року про відкриття виконавчого провадження № 627260053 з примусового виконання постанови про стягнення з боржника основної винагороди; оригінал доказу сплати судового збору згідно ставок, передбачених Законом України "Про судовий збір" у розмірі 3220,80грн.; заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, оформлену у відповідності до ст. 167 КАС України з обґрунтуванням поважності причин пропуску цього строку.

25 вересня 2023 року до суду надійшла заява представника позивача про усунення недоліків позовної заяви, до якої додано: оригінали квитанцій про сплату судового збору, копію постанови від 20 листопада 2019 року Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області про відкриття виконавчого провадження № 60657663, клопотання про витребування постанови приватного виконавця Кохан П.І. від 04 серпня 2020 року про відкриття виконавчого провадження № 627260053 з примусового виконання постанови про стягнення з боржника основної винагороди та заяву про поновлення строку звернення до суду.

Заява про поновлення строків звернення до суду обґрунтована тим, що у даній позовній заяві заявлені вимоги про стягнення коштів, які сплачені до органів виконавчої служби та приватного виконавця понадміру, тобто за межами, які визначені у Законах України «Про виконавче провадження» та «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» та позовні вимоги не полягають в стягненні коштів, які зазначені у постановах про стягнення виконавчого збору та основної винагороди, відтак застосовуватися повинен загальний строк звернення до суду. Крім того, зазначає, що відповідно до ст. 233 Кодексу законів про працю України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Таким чином, незаконне на думку сторони позивача стягнення є стягненням із заробітної плати, а тому позивач має право звернутися до суду без обмеження будь-яким строком.

Відповідно ч.1 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 287 КАС України, яка визначає особливості провадження у справах з приводу рішень дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, позовну заяву може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Процесуальна можливість для звернення з позовом до суду пов`язана з певним часовим проміжком, протягом якого така особа може реалізувати право на звернення без застосування до неї наслідків пропуску такого строку. В той же час, у випадку звернення до суду поза межами такого строку, до неї підлягають застосуванню відповідні правові наслідки встановлені законом, в даному випадку ст. 123 КАС України.

Визначення початку або встановлення такого строку виходить з того, що такий початок починає своє обчислення з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. В цьому випадку, законодавцем встановлена альтернативність такого обчислення, при чому в одному випадку це день об`єктивно достовірної та беззаперечної обізнаності такої особи, в іншому випадку таке обчислення повинно здійснюватися із можливості бути обізнаним про ті чи інші обставини, що можуть впливати на порушення прав, свобод чи інтересів (умовно), тобто встановлена так би мовити можлива обов`язковість бути обізнаним про ті обставини, що впливають або мають безпосередній вплив на відповідне порушення прав.

При чому, суд зауважує, що законодавець пов`язує початок обчислення строку з не з тим, коли особа суб`єктивно з`ясувала для себе або почала усвідомлювати, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням, а про те, коли вона об`єктивно повинна була дізналася про ці рішення, дії чи бездіяльність, що мають вплив на неї, чи мала особа реальну можливість дізнатися про наявність порушення раніше.

Слід зауважити, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини набувають ознак стабільності.

Разом з цим, поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій, в тому числі звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Як вже встановлено судом, представник позивача у заяві про поновлення строку звернення до суду вказує на те, що у позовній заяві заявлені вимоги про стягнення коштів, які сплачені до органів виконавчої служби та приватного виконавця понадміру, тобто за межами, які визначені у Законах України «Про виконавче провадження» та «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» та позовні вимоги не полягають в стягненні коштів, які зазначені у постановах про стягнення виконавчого збору та основної винагороди, відтак застосовуватися повинен загальний строк звернення до суду.

В той же час, зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач зокрема, просить визнати протиправними дії Відділу Державної виконавчої служби у місті Ужгороді Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) зі понадмірного стягнення з позивача коштів у сумі 33953, 01 грн. в межах виконавчого провадження №60657663 та дії приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Кохан Павла Івановича щодо понадмірного стягнення з позивача понадміру стягнутих коштів у сумі 37844,74 гривень на підставі постанови від 04.12.2019 (ВП №60791642), у межах виконавчого провадження №62726053.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 20 листопада 2019 року Ужгородський МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області було відкрито виконавче провадження № 60657663 з примусового виконання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору. Згідно листа № 46292 від 25 липня 2022 року отриманого від Відділу Державної виконавчої служби у м. Ужгород було повідомлено, що у рамках ВП № 60657663 залишок заборгованості за виконавчим документом становить 105830,98 грн. при цьому фактично стягнуто 33953,01 грн.

Також, позивач зазначає, що 04 серпня 2020 року приватним виконавцем Кохан П.І. відкрито ВП 627260053 з примусового виконання постанови про стягнення з боржника основної винагороди. Листом від 12 квітня 2022 року ДВНЗ «Ужгородський національний університет» позивача повідомлено, що згідно постанови № 627260053 від 06.08.2020 року за період з 01.09.2020 року по 31.08.2021 року сума у розмірі 18411,29 грн. утримана із заробітної плати та перерахована на рахунок приватного виконавця Кохан П.І. Відповідно до довідки Науково-дослідного інституту судових експертиз від 20 квітня 2022 року № 10 з ОСОБА_1 в межах виконавчого провадження № 627260053 за виконавчим документом виконавчим листом № 60791642, виданий 04.12.2019 року протягом 2020-2022 року стягнуто суму у розмірі 19433,45 грн. та переховано на рахунок приватного виконавця Кохан П.І.

Таким чином, позивачем оскаржуються дії Відділу Державної виконавчої служби у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) та дії приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Кохан Павла Івановича, вчинені в межах виконавчих проваджень, відтак позовна заява про визнання протиправними таких дій повинна бути подана у строк, визначений п. 1 ч. 2 ст. 287 КАС України.

В той же час, позовна заява подана до суду 11 вересня 2023 року, що свідчить про пропуск позивачем строку звернення до суду, визначеного ст. 287 КАС України.

Крім того, представник позивача у заяві про поновлення строку звернення до суду серед причин пропуску такого строку, також зазначає, що відповідно до ст. 233 Кодексу законів про працю України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутись до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком .

Однак, такі доводи суд вважає безпідставними, оскільки позивач оскаржує дії Відділу Державної виконавчої служби у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) та дії приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Кохан Павла Івановича, вчинені в межах виконавчих проваджень, та просить стягнути надміру стягнуті кошти.

Відтак, підставою звернення до суду є протиправні, на переконання позивача, дії відповідачів, вчинені в межах відповідних виконавчих проваджень, а не порушення законодавства про оплату праці.

Жодних інших належних та допустимих доказів чи пояснень щодо причин пропуску десятиденного строку звернення до адміністративного суду, які б унеможливлювали і не залежали б від волі позивача своєчасно звернутись за судовим захистом, ніж тих, що зазначені в заяві, позивачем до суду не надано, відповідно судом не встановлено обставин та поважних причин, що свідчать про наявність об`єктивних перешкод для подання позову у встановлений законодавством строк та пропущення строку звернення до суду.

Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє в задоволенні клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду.

Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Оскільки з позовними вимогами позивач звернувся до суду поза межами встановленого статтею 287 КАС України, зазначені позивачем в заяві від 25 вересня 2023 року підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду визнані неповажними та необґрунтованими, суд вважає за необхідне повернути адміністративний позов позивачеві.

Згідно ч.8 ст.169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст.ст.169, 243, 248 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Ярошевського Дмитра Андрійовича, приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Кохана Павла Івановича, відділу Державної виконавчої служби у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання протиправними дій та стягнення коштів повернути позивачеві.

2. Копію ухвали разом з позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка подала позовну заяву.

3. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями). Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.Д. Маєцька