Справа № 280/6597/23
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2023-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

02 жовтня 2023 року о/об 09 год. 50 хв.Справа № 280/6597/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Шевченко С.О., розглянувши у місті Запоріжжі у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул.Морехідна, буд.1, м.Миколаїв, Миколаївська область, 54020; )

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (надалі відповідач, ГУ ПФУ в Миколаївській області), в якій позивач просить суд: 1) визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області №31 від 11.07.2023 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 ; 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії за віком, періоди роботи: з 15.08.1985 по 30.08.1989; з 01.09.1989 по 12.01.1999 та періоди отримання допомоги по безробіттю: з 02.02.1999 по 26.01.2000; з 11.12.2000 по 05.12.2001, згідно із записами у трудовій книжці НОМЕР_2 від 15.08.1985, та повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком від 04.07.2023.

У позовній заяві зазначено наступне: «… 12.12.2022р. позивачу ОСОБА_1 виповнилося 60 років. Відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років, при наявності страхового стажу не менше 29 років. Страховий стаж позивача складає більше ніж 29 років. 04.07.2023 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про призначення пенсії по за віком. За принципом екстериторіальності заяву позивача про призначення пенсії було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області та ним 11.07.2023р. винесено рішення №31 про відмову у призначенні пенсії. Відповідно до вказаного рішення страховий стаж особи становить 23 роки 6 місяців 20 днів.; необхідний страховий стаж, визначений статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 29 років. За результатами розгляду доданих до заяви про призначення пенсії документів до страхового стажу не зараховано: періоди роботи протягом серпня 1985 року січня 1999 року; отримання допомоги по безробіттю з 02.02.1999р. по 26.01.2000р., з 11.12.2000р. по 05.12.2001р., згідно з трудовою книжкою НОМЕР_2 від 15.08.1985р., яку не прийнято до уваги при обчисленні страхового стажу, оскільки на титульному аркуші не вказана повна дата народження. Позивач вважає, що рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії за віком є протиправним та порушує його конституційні права, свободи та інтереси, з огляду на наступне. … Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до паспорту громадянина України серії НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого (повторно) 26.03.1991р. Якимівським районним відділом ЗАГС Запорізької області, ОСОБА_2 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 (тисяча дев`ятсот шістдесят другого року) у смт.Якимівка, Запорізької області, про що наявний запис у книзі записів актів цивільного стану №4. Батько ОСОБА_3 , мати ОСОБА_4 . Згідно із свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 , виданого 29.08.1981 року Приазовським районним відділом ЗАГС Запорізької області, громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та громадянка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце народження: смт.Якимівка, Запорізької області) уклали шлюб 29.08.1981р., про що у книзі реєстрації актів про укладення шлюбу наявний запис за №51. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку ОСОБА_6 , дружині ОСОБА_6 . Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_6 , виданого (повторно) 15.08.2023р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), шлюб між чоловіком ОСОБА_5 та ОСОБА_1 розірвано, про що 22.11.1983р., складено відповідний актовий запис №904. Після державної реєстрації розірвання шлюбу присвоєні прізвища: йому ОСОБА_6 , їй ОСОБА_6 . Згідно із свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_7 , виданого 24.12.1983 року Приазовським районним відділом ЗАГС Запорізької області, громадянин ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та громадянка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце народження: смт.Якимівка, Запорізької області) уклали шлюб 24.12.1983р., про що у книзі реєстрації актів про укладення шлюбу наявний запис за №96. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку ОСОБА_8 , дружині ОСОБА_8 . Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_8 , виданого 09.02.1995р. Відділом реєстрації ЗАГС Приазовського району Запорізької області, шлюб між чоловіком ОСОБА_7 та ОСОБА_9 розірвано, про що 22.04.1986р., складено відповідний актовий запис №33. Прізвища після розірвання шлюбу: громадянина ОСОБА_8 , громадянки ОСОБА_6 . На першій сторінці трудової книжки серії НОМЕР_2 від 15.08.1985р. (мовою оригіналу «трудовая книжка») зазначено дошлюбне прізвище позивача ОСОБА_2 , дата народження 1962 рік, освіта вища, професія, спеціальність вчитель, дата заповнення 15.08.1985р. Прізвище ОСОБА_10 закреслено та виправлено на ОСОБА_6 . Згідно із записом на титульній сторінці трудової книжки серії НОМЕР_2 від 15.08.1985р. прізвище було виправлено на підставі свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_8 , виданого 09.02.1995р. Так, дійсно, перша та титульна сторінка трудової книжки позивача містять деякі помилки, та число, місяць народження позивача на першій сторінці трудової книжки не заповнені, але це не є підставою для не прийняття до уваги записи про періоди роботи згідно даної трудової книжки при обчисленні страхового стажу, оскільки позивач не повинен відповідати за правильність оформлення трудової книжки та крім того записи в трудовій книжці підтверджені іншими документами, які надавалися позивачем для призначення та обчислення пенсії. Тобто, позивачем були надані всі необхідні документи на підтвердження записів про періоди, які зазначені в трудовій книжці та підтвердження її належності позивачу. Так, за змістом диплому серії НОМЕР_9 , виданого 29.06.1985р. ОСОБА_9 , вона в 1980 році вступила до Мелітопольського державного педагогічного інституту і в 1985 році закінчила названий інститут за спеціальністю «Хімія і біологія». Рішенням екзаменаційної комісії від 25.06.1985р. ОСОБА_9 присвоєно кваліфікацію і звання вчителя хімії і біології середньої школи. Згідно із першим записом у трудовій книжці НОМЕР_2 від 15.08.1985р., позивачка 15.08.1985р. призначена на посаду вчителя хімії та біології Чкаловської середньої школи Приазовського району (запис №1, наказ №23-к $3 від 24.06.1985р.) та 30.08.1989р. звільнена із займаної посади за ст.38 КЗпП УСРСР. Також у трудовій книжці позивача наявні записи про наступні періоди роботи (записи №№3-28): 01.09.1989р. прийнята на роботу в Приазовський комбікормовий завод на посаду головного економіста (наказ №53 від 05.09.1989р.); 12.01.1999р. звільнена по ст.38 КЗпП України за власним бажанням (наказ №4 від 04.01.1999р.); Далі зазначена інформація щодо перебування позивача на обліку в центрі зайнятості як безробітної, виплати допомоги по безробіттю та проходження навчання. Так, 25.01.1999р. призначена допомога по безробіттю згідно п.1 ст.29 Закону України «Про зайнятість населення» (розпорядження №13 від 25.01.1999р.); 25.01.1999р. відкладена виплата допомоги по безробіттю згідно п.2 ст.30 Закону України «Про зайнятість населення» (розпорядження №13 від 25.01.1999р.); 02.02.1999р. розпочато виплату допомогу по безробіттю згідно п.1 ст.28 Закону України «Про зайнятість населення» (розпорядження №18 від 02.02.1999р.); 26.01.2000р. припинена виплата допомого по безробіттю згідно п.13 ст.30 Закону України «Про зайнятість населення» (розпорядження №9-43 від 20.01.2000р.); 01.03.2000р. зарахована слухачем Приазовського філіалу ПТУ 56 до групи за спеціальністю бджоляр (наказ №2 від 01.03.2000р.); 25.07.2000р. відрахована зі складу слухачів Приазовського філіалу ПТУ 56 після повного курсу навчання із присвоєнням кваліфікації бджоляр 3-го розряду (наказ №14 від 25.07.2000р.). Навчання позивача в Приазовському філіалі ПТУ 56 за спеціальністю бджоляр підтверджується свідоцтвом про присвоєння кваліфікаційного рівня з робітничих професій, виданого головою кваліфікаційної комісії 25.07.2000р., реєстровий №34. Зі змісту даного свідоцтва вбачається, що воно видано ОСОБА_1 про те, що вона навчалася з 01.03.2000р. по 25 07.2000р. у Приазовському філіалі Мелітопольського ПТУ 56. Рішенням кваліфікаційної комісії від 25.07.2000р., протокол №1, присвоєно третій розряд за професією бджоляр. Наступні записи в трудовій книжці НОМЕР_2 від 15.08.1985р. 01.09.2000р. прийнята за договором учнем до ФГ «ГЕРА»; 30.09.2020р. звільнена з ФГ «ГЕРА» у зв`язку із закінченням строку договору, п.2 ст.36 КЗпП Укрвїни; 11.12.2000р. призначена допомога по безробіттю згідно п.1 ст.29 Закону України «Про зайнятість населення» (розпорядження №1328 від 11.12.2000р.); 05.12.2001р. припинена виплата допомого по безробіттю згідно п.13 ст.30 Закону України «Про зайнятість населення» (розпорядження №2252 від 05.12.2001р.). Далі наступні записи про роботу в СТОВ «Арсенал»: 07.02.2002р. прийнята на посаду головного бухгалтера за договором (наказ №5 від 07.02.2002р.); 31.12.2003р. звільнена за ст.38 КЗпП України за власним бажанням (наказ №9 від 31.12.2003р.). Далі наступні записи про роботу в ТОВ «Приазовський ГОК»: 02.01.2004р. прийнята на посаду бухгалтера 1 категорії за трудовим договором (наказ №3-к від 02.01.2004р.); 07.05.2010р. переведена на посаду в.о. головного бухгалтера (наказ №6/к від 07.05.2010р.); 03.07.2013р. переведена на посаду головного бухгалтера (наказ №4/к-1 від 03.07.2013р.); 18.05.2015р. звільнена за ст.40 п.1 КЗпП України, у зв`язку із ліквідацією підприємства (наказ №4/к від 18.05.2015р.). Далі наступні записи про роботу в ФГ «Стем»: 17.09.2015р. прийнята на посаду головного бухгалтера (наказ №7 від 17.09.2015р.); 03.06.2019р. звільнена за власним бажанням у зв`язку із неможливістю виконувати роботу за станом здоров`я, ч.2 ст.38 КЗпП України (наказ №13 від 03.06.2019р.). Наступні записи про призначення, припинення та поновлення виплати допомоги по безробіттю. 12.06.2019р. призначена та розпочата виплата допомоги по безробіттю, згідно з п.1 ст.23, п.3 ст.22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (НТ 190612 від 12.06.2019р.); 02.01.2020р. припинена виплата допомоги по безробіттю, згідно з п.10 ч.1 ст.31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (НТ 200103 від 02.01.2020р.); 10.02.2020р. поновлена та розпочата виплата допомоги по безробіттю, згідно з п.1 ст.23, Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (НТ 200210 від 10.02.2020р.); 12.07.2020р. припинена виплата допомоги по безробіттю, згідно з п.1 ч.1 ст.31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (НТ 200713 від 12.07.2020р.); Останній запис в трудовій книжці НОМЕР_2 від 15.08.1985р. про період роботи в ФГ «Диана». 13.07.2020р. прийнята обліковцем (наказ №8 від 10.07.2020р.); 15.07.2020р. звільнена за власним бажанням, ст.38 КЗпП України (наказ №9 від 15.07.2020р.). Даний запис про період роботи в ФГ «Диана» зроблено в другій частині трудової книжки НОМЕР_2 . Також за останнім місцем роботи позивача заповнено титульну сторінку (41) даної трудової книжки та зазначено, що вона видана на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дата заповнення 13.07.2020р., що фактично підтверджує належність позивачу трудової книжки НОМЕР_2 від 15.08.1985р. Крім того, в підтвердження періодів роботи, що зазначені в трудовій книжці, позивачем були надані довідка з пенсійного фонду ОК-5 (в якій відображені періоди роботи позивача на підприємствах та які співпадають із записами про періоди роботи позивача згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 15.08.1985р.), свідоцтво про присвоєння кваліфікаційного рівня з робітничих професій, виданого головою кваліфікаційної комісії 25.07.2000р., реєстровий №34, та свідоцтва про укладення шлюбу та свідоцтва про розірвання шлюбу. Як вбачається з оскаржуваного рішення відповідача, позивачу було відмовлено у призначені пенсії лише з однієї підстави, а саме, на першій сторінці трудової книжки НОМЕР_2 від 15.08.1985р. не вказана повна дата народження. … Хоча число та місяць народження на першій сторінці трудової книжки № НОМЕР_10 від 15.08.1985р. не зазначені, а вказано лише рік народження, проте надані позивачем документи, підтверджують, що дана трудова книжки належить саме позивачу - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Хочемо наголосити, що реалізовуючи обов`язок держави щодо забезпечення реалізації права особи на соціальний захист, територіальний орган пенсійного фонду, в межах наданих йому повноважень та відповідно до чинного законодавства, повинен сприяти такій особі у реалізації права на призначення їй пенсії, зокрема, шляхом перевірки правильності оформлення заяви, відповідності викладених у ній відомостей, змісту і належності оформлення, а у випадку їх невідповідності - роз`яснити такій особі її права, а також надати строк для усунення виявлених недоліків. Також у випадку виникнення сумнівів щодо достовірності поданих позивачем документів, відповідач наділений правом звернення до державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій з метою отримання інформації, необхідної для здійснення їхньої діяльності, а також зобов`язаний письмово повідомляти заявника про надання додаткових документів. Проте відповідачем не було вчинено дій, спрямованих на проведення перевірки відповідності змісту трудової книжки, а саме первинним документам, які підтверджують характер виконуваної роботи, підприємства, на яких працювала позивач, для призначення пенсії. Крім того, слід звернути увагу на позицію Верховного Суду, відображену у постановах від 30.09.2019 у справі №638/18467/15-а та від 25.04.2019, у справі №593/283/17, в яких звернув увагу на те, що формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів Пенсійного фонду України для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист. Таким чином, з огляду на вищезазначене вважаємо, що заперечення відповідача щодо не зазначення числа та місяця народження у трудовій книжці не можуть бути підставою для неврахування періодів роботи позивача для обрахунку стажу при призначенні пенсії, а надані документи не викликають сумнівів щодо їх належності позивачу, тому оскаржуване рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області 31 від 11.07.2023р. є протиправним та підлягає скасуванню. Наперед передбачивши позицію відповідача та можливі заперечення щодо зобов`язання ПФУ зарахувати до страхового стажу позивача, що дає право на призначення пенсії за віком, всі періоди роботи, згідно записів в трудовій книжці серія НОМЕР_11 від 15.08.1985р., та повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком від 04.07.2023р., у зв`язку із втручанням суду у дискрецію (як може вважати ПФУ), слід зазначити наступне. Обраний позивачем спосіб захисту його прав, шляхом зобов`язання відповідача вчинити дії, є ефективним з точки зору Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. … Враховуючи викладене, вважаємо, що обґрунтованим, таким, що відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім, необхідним та ефективним, є спосіб захисту обраний позивачем, а саме зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу позивача, що дає право на призначення пенсії за віком, періоди роботи протягом серпня 1985 року січня 1999 року; отримання допомоги по безробіттю з 02.02.1999р. по 26.01.2000р., з 11.12.2000р. по 05.12.2001р. згідно з трудовою книжкою НОМЕР_2 від 15.08.1985р., та повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком від 04.07.2023 року. …».

Позивач підтримав позовну заяву.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено наступне: «… 04.07.2023 Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV«Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058). 11.07.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області за принципом екстериторіальності прийнято рішення №31 про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до частини 1 статті 26 Закону №1058 у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу. Рішення від 11.07.2023 №31 прийнято з урахуванням наступних правових норм та фактичних обставин. Відповідно до частини 1 статті 26 Закону №1058 починаючи з 01.01.2018 право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років. … Відповідно до пункту 2.2. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 (Інструкція №58) До трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження. Пунктом 2.11. Інструкції № 58 передбачено, що відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Аналогічні за змістом положення містить також Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 №162, що була чинною на момент заповнення трудової книжки Позивача. Оскільки трудова книжка НОМЕР_12 заповнена з порушенням вимог Інструкції № 58, а саме, на титульному аркуші не вказано повну дату народження Позивача, тому відсутні підстави для зарахування до страхового стажу Позивача періодів роботи відповідно до зазначеної трудової книжки. Так, страховий стаж Позивача склав 23 роки 6 місяців 20 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону №1058. Підсумовуючи вищенаведене, рішення від 11.07.2023 №31 про відмову Позивачу в призначенні пенсії за віком, є правомірним та законним, прийнятим в межах, у спосіб та у відповідності до чинного законодавства України, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення вимог Позивача. …».

Відповідач проти позовної заяви заперечував.

Ухвалою судді від 28.08.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) та без проведення судового засідання.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

Відповідно до Паспорта громадянина України НОМЕР_3 позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У Рішенні ГУ ПФУ в Миколаївській області від 11.07.2023 за №31 про відмову в призначенні пенсії зазначено: «… Відмова про призначення пенсії за віком ОСОБА_1 . Дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 04.07.2023. Пенсійний вік відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 60 років. Необхідний страховий стаж відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 29 років. Страховий стаж особи становить 23 роки 06 місяців 20 днів. Результати розгляду документів, доданих до заяви: - до страхового стажу не зараховано періоди роботи протягом серпня 1985 року - січня 1999 року, отримання допомоги по безробіттю 02.02.1999 по 26.01.2000, з 11.12.2000 по 05.12.2001, згідно з трудовою книжкою НОМЕР_12 від 15.08.1985, яку не прийнято до уваги при обчисленні страховою стажу, оскільки на титульному аркуші не вказана повна дата народження. Заявниця не працює. На обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України не перебуває та пенсію не отримує. Висновок: відсутнє право на призначення пенсії за віком відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 29 років. …».

Судом досліджено: Диплом НОМЕР_13 ; Індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_1 ; Свідоцтво про народження НОМЕР_4 ; Свідоцтво про присвоєння кваліфікаційного рівня з робітничих професій; Свідоцтво про розірвання шлюбу НОМЕР_8 ; Свідоцтво про розірвання шлюбу Серії НОМЕР_6 ; Свідоцтво про укладення шлюбу НОМЕР_5 ; Свідоцтво про укладення шлюбу НОМЕР_7 ; Трудову книжку НОМЕР_12 ; інші документи, наявні у матеріалах даної справи.

При вирішенні спору по суті суд виходить з викладеного вище та наступного.

Згідно з ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років; з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року; з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років; з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років; з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років; починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років. До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 55 років - які народилися по 30 вересня 1956 року включно; 55 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року; 56 років - які народилися з 1 квітня 1957 року по 30 вересня 1957 року; 56 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року; 57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року; 57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року; 58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року; 58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року; 59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року; 59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року; 60 років - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року.

Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення»).

Згідно з п.2.12 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої 29.07.1993 Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України №58, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за №110 (надалі «Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників»), після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Як зазначено у п.2.4 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників», усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993р., у графі 2 трудової книжки записується "05.01.1993". Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

У п.2 Наказу Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 за №58 «Про затвердження Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників», зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за №110, зазначено, що з прийняттям цього наказу Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 №162 (у редакції постанови Держкомпраці СРСР від 02.08.1985 №252), із змінами, що внесені постановою Держкомпраці СРСР від 19.10.1990 №412, не застосовується.

Відповідно до п.2.2 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях», яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 за №162 (у редакції постанови Держкомпраці СРСР від 02.08.1985 за №252, із змінами, що внесені постановою Держкомпраці СРСР від 19.10.1990 за №412) (надалі «Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях»), заповнення трудової книжки вперше провадиться адміністрацією підприємства у присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу. (…).

Згідно з п.2.3 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях» всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - в день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). (…).

Враховуючи наведені норми права та обставини справи, суд вважає, що неналежне оформлення трудової книжки роботодавцем не може бути підставою для позбавлення працівника його права на пенсію.

З матеріалів справи вбачається, що у Трудовій книжці НОМЕР_12 зазначена трудова діяльність позивача.

У відповідача, фактично, відсутні зауваження до записів у Трудовій книжці НОМЕР_12 щодо періодів: роботи позивача з 15.08.1985 по 30.08.1989, з 01.09.1989 по 12.01.1999; отримання позивачем допомоги по безробіттю з 02.02.1999 по 26.01.2000, з 11.12.2000 по 05.12.2001.

Таким чином, недолік зазначений відповідачем у Рішенні від 11.07.2023 за №31 про відмову в призначенні пенсії, на думку суду, є незначним і дозволяє зарахувати до страхового стажу позивача періоди: роботи з 15.08.1985 по 30.08.1989, з 01.09.1989 по 12.01.1999; отримання допомоги по безробіттю з 02.02.1999 по 26.01.2000, з 11.12.2000 по 05.12.2001.

Аналогічне застосування норм права відображено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 21.02.2018 у справі №687/975/17 (адміністративне провадження №К/9901/110/17).

З матеріалів справи вбачається, що у відповідача були у наявності всі необхідні документи для прийняття рішення про призначення позивачу пенсії за віком згідно з ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

У позивача є страховий стаж 29 років, необхідний для призначення йому пенсії за віком.

Отже, суд вважає, що оскаржуване Рішення ГУ ПФУ в Миколаївській області від 11.07.2023 за №31 про відмову в призначенні пенсії є протиправним та підлягає скасуванню.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як зазначено у ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовна заява позивача підлягає задоволенню. Доводи відповідача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

Оскільки відповідачем у справі було ГУ ПФУ в Миколаївській області, то за рахунок його бюджетних асигнувань мають бути стягнуті на користь позивача понесені ним судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у сумі 858 грн. 88 коп. (позовну заяву подано до суду в електронній формі).

При цьому, надмірно сплачений позивачем судовий збір у сумі 214 грн. 72 коп. має бути йому повернутий з Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 139, 143, 243-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул.Морехідна, буд.1, м.Миколаїв, Миколаївська область, 54020; ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області №31 від 11.07.2023 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії за віком, періоди роботи: з 15.08.1985 по 30.08.1989; з 01.09.1989 по 12.01.1999 та періоди отримання допомоги по безробіттю: з 02.02.1999 по 26.01.2000; з 11.12.2000 по 05.12.2001, згідно із записами у Трудовій книжці НОМЕР_2 від 15.08.1985, та повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком від 04.07.2023.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул.Морехідна, буд.1, м.Миколаїв, Миколаївська область, 54020; ) судові витрати по сплаті судового збору у сумі 858 грн. 88 коп.

Повернути ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) з Державного бюджету України сплачений 17.08.2023 Квитанцією судовий збір у частині у сумі 214 грн. 72 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено 02.10.2023.

Суддя О.О. Прасов