Справа № 742/440/23
Суддя: Фетісова Н. В.
Дата ухвалення: 2023-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-адр/742/1/23
Єдиний унікальний № 742/440/23
22 вересня 2023 року м. Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Фетісової Н.В., за участю секретаря судового засідання Шептун В.В., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Берези Олега Павловича. про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,
Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Береза О.П. звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.
Аргументує свої вимоги тим, що рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 19.05.2023 у справі №742/440/23 (провадження №2-а/742/9/23) адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задоволено. У клопотанні представника позивача було заявлено, що докази щодо розміру судових витрат будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. У зв`язку з розглядом даної справи відповідач має сплатити за надані адвокатом послуги 12 000 грн., що і складає розмір витрат на професійну правничу допомогу представнику, які підлягають відшкодуванню позивачу, оскільки останнім такі послуги сплачено 24 травня 2023 року згідно акту виконаних робіт.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01 червня 2023 року прийнято до розгляду заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Берези О.П. про ухвалення додаткового рішення, призначено судове засідання, яке відкладено до 22 вересня 2023 року.
Позивач в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Згідно письмової заяви представника позивача, просить розгляд заяви провести за відсутності позивача та його представника. Заявлені вимоги підтримують повністю та просять їх задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Згідно поданої письмової заяви зазначає про неспівмірність заявлених стороною позивача витрат на правничу допомогу зі складністю відповідної роботи, а тому просить заяву про стягнення судових витрат залишити без задоволення.
Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Згідно ч.1 ст. 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч.7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Так, у відповідності до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій, або підготовкою до розгляду справи.
Отже, чинне адміністративно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Судом установлено, що рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19 травня 2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено, скасовано постанову серії БАБ №666418 від 19 січня 2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором ВРПП Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області Микитюком А.С., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрито.
Представник позивача до закінчення судових дебатів в справі зробив заяву про неможливість подати докази витрат на правничу допомогу та повідомив про намір скористатися таким правом на протязі п`яти днів після ухвалення рішення.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування позивачем надано: договір про надання правової допомоги №25/01 від 25 січня 2023 року відповідно до якого представництво інтересів ОСОБА_1 під час надання правової допомоги здійснює адвокат Береза Олег Павлович; ордер на надання правничої (правової) допомоги серії №1048648 від 25.01.2023, згідно якого адвокат Береза Олег Павлович на підставі договору про надання правової допомоги №б/н від 19 січня 2023 року надає правничу допомогу у Прилуцькому міськрайонному суді Семенець Сергію Анатолійовичу; копію рекомендацій щодо застосування мінімальних ставок адвокатського гонорару, затверджених рішенням Ради адвокатів Чернігівської області від 17.03.2023 за №119; акт виконаних робіт до договору про надання правничої допомоги №25/01 від 25.01.2023, згідно якого адвокатом Березою О.П. надано правничу допомогу ОСОБА_1 , згідно договору №25/01 від 15.01.2023, а саме: усна консультація без вивчення документів та роз`яснення правового характеру стосовно оскаржуваної постанови 500 грн., аналіз судової практики, написання позову до суду 8 000 грн., подання позову, участь у судових засіданнях, ознайомлення з матеріалами справи, підготування та подання клопотань до суду та відповідачу, підготовка та подання відповіді на відзив 3 500 грн., загальна вартість наданих послуг складає 12 000 грн., які клієнт оплатив 24 травня 2023 року.
Згідно ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат:
- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч.9 статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Підсумовуючи, можна зробити висновок, що КАС України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до КАС України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.
При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 КАС України).
Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частини 7 статті 134 КАС України, відповідно до якої саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.
Варто також зауважити, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, наприклад у справах №923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18.
Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.
Суд враховує заперечення представника відповідача щодо неспівмірності заявлених стороною позивача витрат на правничу допомогу зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт, а також керується критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, дійшов висновку про наступне. Так, рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19 травня 2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задоволено, представництво інтересів позивача здійснював адвокат Береза О.П. на підставі договору про надання правової допомоги №25/01 від 25.01.2023. Сума витрат відповідно до акту виконаних робіт від 24.05.2023 становить 12 000,00 грн., однак беручи до уваги складність справи, кількість та час судових засідань у яких приймав участь адвокат, обсяг виконаних (наданих послуг) робіт адвокатом із значним юридичним стажем, які знайшли своє підтвердження в наданих адвокатом Березою О.П. документах, вважає заявлені витрати завищеними.
Таким чином, суд вважає за необхідне прийняти додаткове рішення, яким заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково, та відшкодувати витрати на професійну правничу допомогу, стягнувши 5000 грн. з відповідача.
Керуючись ст.252 КАС України, суд,
Заяву представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Берези Олега Павловича. про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.
Стягнути з Головного управління Національної поліцїї в Чернігівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 5000 (п`ять тисяч) грн. в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу.
В іншій частині заяви відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів, з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.
Додаткове рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Суддя Наталія ФЕТІСОВА