Справа № 420/14115/23
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2023-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою Підприємства «Флагман» у формі товариства з обмеженою відповідальністю до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулося Підприємство «Флагман» у формі товариства з обмеженою відповідальністю з позовною заявою до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2023/000262/2 від 16.03.2023 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500500/2023/000523, визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2023/000263/2 від 16.03.2023 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500500/2023/000524.

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст. 262 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу - відповіді на відзиви.

Позов обґрунтований позивачем тим, що відповідачем безпідставно відмовлено позивачу в розмитненні товару за ціною контракту, без врахування документів, які підтверджують заявлену митну вартість товару та не містять розбіжностей.

З відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідач позов не визнає, зазначає, що в поданих позивачем до митного оформлення документах містилися розбіжності, зокрема, документи не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів. Зазначені обставини у відповідності до п. 2 ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України були підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

17.02.2023 року між Підприємством «Флагман» у формі товариства з обмеженою відповідальністю та фірмою Catz International B.V. (м. Роттердам, Нідерланди) укладено контракт на поставку товару №17022023, відповідно до умов якого продавець зобов`язався поставити товар, а покупець сплатити його вартість й отримати його відповідно до умов укладеного контракту; поставка товару здійснюється окремими партіями автомобільним транспортом на умовах поставки FCA у редакції «ІНКОТЕРМС - 2020», географічним пунктом доставки та місце поставки підлягають погодженню за конкретною специфікацією №1.

З метою митного оформлення товару за контрактом від 17.02.2023 року №17022023 декларантом до Одеської митниці подано митні декларації від 15.03.2023 року №23UA17U4 та №23UA18U3, в яких митна вартість визначена за основним методом - за ціною контракту, та документи на підтвердження заявленої митної вартості, зокрема: контракт на поставку товару №17022023 від 17.02.2023 року; специфікація до контракту на поставку товару №17022023 від 17.02.2023 року; проформа інвойс №V-ORD-46345 від 17.02.2023 року з перекладом на українську мову; комерційний інвойс №V-ORD-46345 від 01.03.2023 року з перекладом на українську мову; сертифікат про походження товару, що видано в ЄС №S200946971 від 24.02.2023 року з перекладом на українську мову; протокол якості 208736 від 01.03.2023 року з перекладом на українську мову; протокол якості 208694 від 01.03.2023 року з перекладом на українську мову; протокол якості 207177 від 01.03.2023 року з перекладом на українську мову; протокол якості 206891 від 01.03.2023 року з перекладом на українську мову; протокол якості 206824 від 01.03.2023 року з перекладом на українську мову; протокол якості 206682 від 01.03.2023 року з перекладом на українську мову; пакувальний лист №V-ORD-46345/2 від 01.03.2023 року з перекладом на українську мову; пакувальний лист №V-ORD-46345/3 від 01.03.2023 року з перекладом на українську мову; пакувальний лист №V-ORD-46345/1 від 01.03.2023 року з перекладом на українську мову; митна декларація країни відправлення №23NLLEZTU4A9FKWD58 від 08.03.2023 року з перекладом на українську мову; митна декларація країни відправлення №23NLLEZIJGA3DTWD54 від 08.03.2023 року з перекладом на українську мову; SWIFT повідомлення на загальну суму поставки від 22.02.2023 року; договір №07032023 від 07.03.2023 р. про надання транспортно-експедиторських послуг; довідка про транспортні витрати №2 від 09.03.2023 року в рамках Договору №07032023 від 07.03.2023 року; довідка про транспортні витрати №3 від 09.03.2023 року в рамках Договору №07032023 від 07.03.2023 року; договір про надання послуг митного брокера МБ-000005/21 від 31.05.202122; міжнародна товарно-транспортна накладна (СMR) №75413 від 08.03.2023 року або Міжнародна товарно-транспортна накладна (СMR) №103405 від 08.03.2023 року; митна декларація, за якою було відмовлено №23UA18U3 від 15.03.2023 року або Митна декларація, за якою було відмовлено №23UA17U4 від 15.03.2023 року.

Проте, за результатами розгляду декларацій від 15.03.2023 року №23UA17U4 та №23UA18U3, а також доданих документів Одеською митницею складені картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500500/2023/000523 та №500500/2023/000524.

Відповідно до положень ст. 49, 52 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів та зборів; подавати органу доходів та зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів та зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до вимог ст. 53 Митного кодексу України одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів та зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення, а саме: декларацію митної вартості та документи що підтверджують числові значення складових митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт); інвойс; платіжні або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи; копія імпортної ліцензії; страхові документи, тощо.

У разі якщо зазначені документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності), зокрема, виписку з бухгалтерської документації; каталоги, прейскуранти (прас - листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; копію митної декларації країни відправлення; тощо.

Під час здійснення Одеською митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу відповідача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом за митними деклараціями №23UA17U4 та №23UA18U3 встановлено, що подані документи містять розбіжності та не мають всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме: 1) пунктом 3.1 зовнішньоекономічного договору від 17.02.2023 р. №17022023, що ціна товару встановлюється в доларах США, але в копії митної декларації відправника від 08.03.2023 р. №23NLLEZIJGA3DTWD54 та №23NLLEZTU4A9FKWD58 ціна за товар визначена у Євро; 2) в інвойсі від 01.03.2023 р. №V-ORD46345 присутні реквізити контракту «contract s209667», який до митного оформлення не подавався, також ці реквізити наявні у пакувальному аркуші та у сертифікаті походження товару; 3) п. 1 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі, тощо) відсутні числові дані щодо згаданої складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.

З огляду на вищевикладене, декларанта зобов`язано відповідно до п. 3 ст. 53 Митного кодексу України протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: виписку з бухгалтерської документації; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; каталоги, специфікації фірми - виробника товару.

Відповідно до ст. 54, 55 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів та зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування, яке має містити обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування, тощо.

Оскільки, на думку митних органів, подані позивачем разом з митною декларацією документи містили зазначені вище розбіжності, Одеською митницею складено картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів за резервним методом.

Позивач не погодився із правомірністю рішень про коригування митної вартості товарів №UA500500/2023/000262/2 від 16.03.2023 року та №UA500500/2023/000263/2 від 16.03.2023 року, а також карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500500/2023/000523 та №500500/2023/000524, та звернувся до суду із цим позовом.

Суд вважає дії митного органу щодо відмови в застосуванні митної вартості, заявленої позивачем, за першим методом митної оцінки - за ціною договору, неправомірними, рішення про коригування відповідачем митної вартості за вищезазначеними партіями товару та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що декларант надав всі необхідні документи, які давали змогу митному органу визначити митну вартість товару, надані документи підтверджують числове значення митної вартості товару та не містять розбіжностей.

Так, декларантом наданий до митного органу договір (контракт), в якому визначений порядок, умови і строки оплати товару, умови поставки товару, тощо, наданий інвойс, який містить дані щодо найменування, кількості, ціни товару, що відповідає даним митної декларації та не суперечить умовам контракту, дані пакувального листа відповідають даним інвойсу щодо ціни, кількості товару, тощо.

Щодо тверджень митного органу про те, що пунктом 3.1 зовнішньоекономічного договору від 17.02.2023 р. №17022023 передбачено, що ціна товару встановлюється в доларах США, але в митних деклараціях відправника від 08.03.2023 р. №23NLLEZTU4A9FKWD58 та від 08.03.2023 р. №23NLLEZIJGA3DTWD54 ціна за товар визначена у ЄВРО, то суд зазначає, що по перше цей контракт був укладений з компанією яка зареєстрована відповідно до законодавства Нідерландів, яка в свою чергу є частиною ЄС, у зв`язку з чим заповнення митних декларацій здійснюється за законодавством ЄС та визначення вартості товару здійснюється в Євро, а укладання міжнародних контрактів та оплата можуть здійснюватися в будь-якій валюті узгодженій сторонами (в даному випадку дол. США), та по друге вказана обставина жодним чином не свідчить про заниження митної вартості, оскільки основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, та банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару.

Щодо тверджень митного органу про те, що в інвойсі від 01.03.2023 р. №V-ORD46345 присутні реквізити контракту «contract s209667», який до митного оформлення не подавався, також ці реквізити наявні у пакувальному аркуші та у сертифікаті походження товару, суд зазначає, що як вказує позивач у специфікації №1 до контракту сторонами погоджено саме наряд-замовлення продавця на виробництво товару, який й має таку назву «contract s209667» у відповідності до штатного документообігу системи ISO та HACCP, за яким акредитовано продавця і це не є реквізитом контракту на поставку товару.

Щодо тверджень митного органу про те, що у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні числові дані щодо вартості упаковки або вартості пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару, суд зазначає наступне.

Згідно п. 3.3, 4.3 контракту від 17.02.2023 року №17022023 ціна товару, що підлягає сплаті за товар, включає вартість: тари (упаковки) та пакувальних матеріалів і робіт, пов`язаних із пакуванням.

Відповідно до п. 2.1 контракту від 17.02.2023 року №17022023 поставка імпортованого товару відбулася на умовах базису FCA (Варна).

Згідно з Офіційними правилами тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати Інкотермс 2020 поставка товару на умовах FCA продавець зобов`язаний за свій рахунок забезпечити упаковку та маркування товару (пункти А.9 умов поставки FCA за Інкотермс 2020).

Таким чином, суд погоджується з позивачем, що витрати на пакування та маркування товарів вже є включеними до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінюваний товар (фактурної вартості товару), у зв`язку з чим вони не додаються при визначенні митної вартості товару.

Беручи до уваги вищевикладене, а також те, що основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, та банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, суд прийшов до висновку, що позивачем з метою підтвердження митної вартості товару до відповідача надано документи, які містять необхідну інформацію про товар, та його ціну. Натомість, суб`єктом владних повноважень не доведено, що подані декларантом документи для визначення митної вартості товару свідчать, що митна вартість товару занижена, як і не доведено неможливість визначення митної вартості за ціною договору, та необхідність застосування резервного методу визначення митної вартості товару.

З урахуванням зазначеного, вказані доводи митного органу не можуть бути покладені в основу рішення про коригування митної вартості товарів.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, однак відповідач не довів наявність розбіжностей в поданих документах, подані документи містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а також надавали можливість відповідачу визначити митну вартість товару, відповідач не мав права витребовувати у позивача додаткові документи та відмовляти у розмитненні товару позивачу за ціною контракту.

Будь-яких переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви у достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не наведено та не надано, в відзиві на позов відповідачем не спростовані доводи позивача.

Посилання відповідача в рішенні про коригування митної вартості товару на наявність інформації про те, що подібний товар був оформлений за вищою митною вартістю суд не приймає до уваги, оскільки, відомості з інформаційної бази даних носять допоміжний інформаційних характер та не є безперечним доказом заниження митної вартості товарів в разі наявності у декларанта всіх документів, які підтверджують обґрунтованість заявленої митної вартості товару за ціною договору та не мають розбіжностей, які б не давали можливість визначити вартість товару.

Наявність у названій системі інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за другорядними методами, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, сезонність, наявність знижок тощо), і сама по собі не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не доведено суду, що надані позивачем документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ст. 8 Митного кодексу України державна митна служба здійснюється на основі принципів, в тому числі, законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі, заохочення доброчесності, тощо.

Згідно з ч. 3 ст. 318 Митного кодексу України митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 54 Митного кодексу України у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Оскільки позивачем були надані для митного оформлення товару всі документи, необхідні для визначення його митної вартості, документи містять повну інформацію про митну вартість товару та її складові частини, не містять розбіжностей, тощо, відмова відповідача у розмитненні товару за митною декларацією є не правомірною, оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є протиправними та підлягають скасуванню судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги Підприємства «Флагман» у формі товариства з обмеженою відповідальністю обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо судових витрат, зокрема, сплаченого судового збору, він підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань у відповідності до приписів ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. 6, 14, 90, 139, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Підприємства «Флагман» у формі товариства з обмеженою відповідальністю (вул. Космонавтів, б. 14, м. Одеса, 65080, ) до Одеської митниці (вул. Івана та Юрія Лип, 21-А, м. Одеса, 65078, ) про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2023/000262/2 від 16.03.2023 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500500/2023/000523, визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2023/000263/2 від 16.03.2023 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500500/2023/000524 - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500500/2023/000262/2 від 16.03.2023 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови Одеської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500500/2023/000523.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500500/2023/000263/2 від 16.03.2023 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови Одеської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500500/2023/000524.

Стягнути з Одеської митниці (вул. Івана та Юрія Лип, 21-А, м. Одеса, 65078, ) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Підприємства «Флагман» у формі товариства з обмеженою відповідальністю (вул. Космонавтів, б. 14, м. Одеса, 65080, ) сплачений судовий збір у розмірі 2147,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Леонід СВИДА