Справа № 505/3945/23
Суддя: Івінський О. О.
Дата ухвалення: 2023-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 505/3945/23
Провадження № 2-а/505/60/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.09.2023 Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Івінського О. О.

при секретарі - Черчел Ю.В.,

за участі:

представників позивача - Байдич Р.О., Вергелес П.В.,

відповідачки - ОСОБА_1 ,

представника відповідачки - адвоката Вишневського А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу за адміністративним позовом ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) до ОСОБА_1 про продовження строку затримання іноземця з метою забезпечення примусового видворення за межі території України,-

В С Т А Н О В И В:

19 вересня 2023 року позивач ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до громадянки російської федерації ОСОБА_1 , в якому просить продовжити строк затримання ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення примусового видворення за межі території України на строк до шести місяців, а саме до 19 год. 00 хв. 28 березня 2024 року.

В обґрунтування позову покликається на те, що рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 31 березня 2023 року у справі №505/1208/23 (яке залишене без змін Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 липня 2023 року) громадянку російської федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано з метою забезпечення примусового видворення за межі території України на строк до шести місяців з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні. 06 квітня 2023 року відповідачка поміщена у Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців Державної міграційної служби України, що підтверджується Рішенням про поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні від 03.04.2023 та Актом приймання-передавання іноземця або особи без громадянства від 06.04.2023 року.

У зв`язку з актом відкритої військової агресії російської федерації проти України та запровадженням правового режиму воєнного стану, дипломатичні відносини між Україною та російською федерацією розірвано, а діяльність посольства та консульських установа держави-агресора на території України припинена.

З огляду на зазначене, на даний час унеможливлено звернення до посольства та консульських установа країни громадянства відповідачки та оформлення їй належних документів, які надають право на виїзд з території України

Крім того, відповідачка не бажає співпрацювати та самостійно вчиняти дії о оформлення відповідних документів, так відповідно до листів ДУ «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні» №4877.5-109/4877.1-23 від 31.07.2023 року та №4877.5-138/4877.1.2-23 від 05.09.2023 з ОСОБА_1 проводились опитування з метою отримання інформації, необхідної для ідентифікації та видворення за межі території України. В ході опитування вона повідомила, що не бажає повертатися в російську федерацію та грошей на придбання квитка не має.

З огляду на вищезазначене, у позивача відсутня можливість звернутися до належних установ російської федерації із оформлення їй документів, які надають їй право виїхати з території України, а відповідачка не бажає покидати територію України та сприяти в оформленні їй відповідних документів, а тому позивач змушений звертатися з цим позовом про продовження затримання особи з метою її документування та примусового видворення відповідно до законодавства України.

Ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 20 вересня 2023 року провадження у справі відкрите, справу призначено до розгляду в режимі відеоконференції на 21 вересня 2023 року.

Представники позивача - Байдич Р.О., Вергелес П.В., у судовому засіданні в режимі відеоконференції підтримали позовні вимоги з мотивів викладених у адміністративному позові та просили адміністративний позов задовольнити.

Відповідачка та її представник - адвокат Вишневський А.А. у судовому засіданні в режимі відеоконференції проти позовних вимог заперечували, просили відмовити у задоволенні позовних вимог, в зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не хоче та не має наміру повертатися в російську федерацію, так як в неї в місті Одесі є сім`я, тому просили не продовжувати строк затримання її з метою забезпечення примусового видворення за межі території України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 31 березня 2023 року у справі №505/1208/23 громадянку російської федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано з метою забезпечення примусового видворення за межі території України на строк до шести місяців з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 липня 2023 року вказане рішення залишено без змін.

06 квітня 2023 року ОСОБА_1 поміщена у Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців Державної міграційної служби України, що підтверджується Рішенням про поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні від 03.04.2023 та Актом приймання-передавання іноземця або особи без громадянства від 06.04.2023.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно з ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, на підставі заяви поданої органом охорони державного кордону до іноземця або особи без громадянства суд може застосувати такий захід як затримання з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Частинами 11-13 ст. 289 КАС України передбачено, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є: 1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; 2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Верховним судом в постанові від 27.02.2020 по справі № 585/2811/19 зазначено, що «Затримання особи-відповідача не зважаючи на серйозність заходу, з огляду на встановлені судами фактичні обставини, є цілком виправданими та належними, тому як в даному випадку застосування інших, менш суворих заходів, буде недостатніми для гарантування виконання такою особою певних обов`язків пов`язаних із залишенням території України. Затримання до закінчення проведення процедури видворення, в тому числі для належної ідентифікації особи, відповідає національному законодавству, воно є також необхідним за конкретних обставин».

Верховним Судом в постанові від 17 січня 2019 року у справі № 743/1240/17 висловлено наступну позицію: чинним законодавством наведено вичерпний перелік підстав, які передбачають неможливість примусового видворення особи, а продовження строку затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні можливе лише за їх наявності.

Така практика покликана стимулювати позивачів до активних дій щодо видворення відповідача у встановлений законом 6-місячний строку за реальної можливості встановити його особу, а не займатися формалізмом та утриманням іноземців за рахунок державного бюджету.

Продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення чи реадмісію або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні (відповідно до ч. 13. ст. 289 КАС України, редакція від 19.04.2023).

З системного аналізу наведених правових норм слідує, що у випадку неможливості забезпечення примусового видворення, строк затримання такої особи може бути продовжено шляхом подання відповідного адміністративного позову, який подається кожні шість місяців.

Затримання іноземця або особи без громадянства та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, можливо також з метою ідентифікації, однак з обов`язковим забезпеченням примусового видворення з України.

Таким чином, на даний час ГУДМС в Одеській області неможливо забезпечити примусове видворення ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що не одержано інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи, а також відсутні документи, що дозволяють перетнути державний кордон України, що в свою чергу не дає можливості виконати рішення про його примусове видворення за межі України, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 72-78, 229, 242, 244, 289, 295 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) до ОСОБА_1 про продовження строку затримання іноземця з метою забезпечення примусового видворення за межі території України задовольнити.

Продовжити строк затримання громадянки російської федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , на строк до шести місяців, а саме до 19 год. 00 хв. 28 березня 2024 року, з метою забезпечення примусового видворення за межі території України.

Рішення суду звернути до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання до суду першої інстанції апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення. Оскарження рішення не зупиняє його негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено 26 вересня 2023 року.

Суддя О.О. Івінський