Справа № 280/2545/23
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2023-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

29 вересня 2023 року Справа № 280/2545/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Стрельнікової Н.В., розглянувши в порядку письмового за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про визнання протиправним та скасування наказу ,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (ділі-позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 29 березня 2023 року № 145 "Про встановлення факту вживати спиртних напоїв під час виконання обов`язків військової служби" в частині перебування позивача ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 при виконанні обов`язків військової служби у стані алкогольного сп`яніння, накладення на начальника групи сил підтримки капітана ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення «сувора догана», внесення до облікових даних капітана ОСОБА_1 даних, як схильного до алкоголізму, включення в проект наказу командира військової частини НОМЕР_1 даних про нездійснення преміювання за березень 2023 року капітану ОСОБА_1 , не включати в проект наказу командира військової частини НОМЕР_1 про виплату додаткової нагороди на період дії воєнного стану какпітану ОСОБА_1 ;

- зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 здійснити преміювання за березень 2023 року капітану ОСОБА_1 та виплату додаткової нагороди на період дії воєнного стану капітану ОСОБА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 29.03.2023 №145, позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення статей 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, згідно наданих рапортів щодо встановлення факту виконання позивачем службових обов`язків у стані алкогольного сп`яніння та відмови виконання вимоги начальника штабу щодо проходження лікарського огляду та фіксації стану алкогольного сп`яніння. Однак, наказ та матеріали службового розслідування, на думку позивача, містять лише припущення щодо перебування позивача у стані алкогольного сп`яніння, а також відсутні докази відмови від проходження медичного обстеження. Позивач вважає дії відповідача незаконними та просить суд задовольнити позов.

Ухвалою судді від 01.05.2023 відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Копія ухвала про відкриття провадження у справі від 01.05.2023, а також копія позовної заяви з додатками вручені відповідачу належним чином 29.05.2023.

Протягом строків, визначених частиною 1 статті 261 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), відзив не подано.

Відповідно до частини 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 є начальником групи сил підтримки старшим лейтенантом ВЧ НОМЕР_1 .

20.03.2023 заступником начальника штабу ВЧ НОМЕР_1 складено рапорт на ім`я командира ВЧ НОМЕР_2 (зареєстрований №1534 від 22.03.2023), в якому зазначено, що 19.03.2023 ним був виявлений факт перебування військовослужбовців, у тому числі, капітана ОСОБА_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: манера спілкування підвищеної збудженості, гучні розмови, що переходили в крик та хитка хода, запах спиртних напоїв.

20.03.2023 начальником штабу першим заступником командира батальйону ВЧ НОМЕР_1 складено рапорт на ім`я командира ВЧ НОМЕР_2 (зареєстрований №1536 від 22.03.2023), в якому зазначено, що 19.03.2023 капітан ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, про що свідчив запах алкоголю та те, що він ледь тримався на ногах. Також зазначено, що в розмові ОСОБА_2 ( також був у стані алкогольного сп`яніння) він зізнався, що випивав алкоголь, оскільки його кинула дружина. Повідомив про те, що було віддано наказ про направлення ОСОБА_1 до м.Покровськ для проходження перевірки на стан алкогольного сп`яніння, однак йому повідомили, що ОСОБА_1 разом з іншим офіцером ОСОБА_3 зачинилися у будинку, на стук в скло вікна не відповідали.

20.03.2023 водієм взводу матеріально технічного забезпечення ВЧ НОМЕР_1 складено рапорт на ім`я командира ВЧ НОМЕР_2 (зареєстрований №1535 від 22.03.2023), в якому зазначено, що на виконання наказу прибув для того, щоб відвести людей до смт. Покровське, а саме до Військової служби правопорядку, однак зазначені особи зачинилися в будинку та не виходили.

20.03.2023 офіцером групи планування ВЧ НОМЕР_1 складено рапорт на ім`я командира ВЧ НОМЕР_2 (зареєстрований №1533 від 22.03.2023), в якому зазначено, що він, на підставі наказу начальника штабу, прибув для огляду можливого алкогольного сп`яніння офіцерів, однак зазначені особи зачинилися в будинку та не виходили.

Пунктом 2 наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 29.03.2023 №145 «Про встановлення факту вжиття спиртних напоїв під час виконання обов`язків військової служби» (далі наказ від 29.03.2023 №145), за порушення статей 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України офіцеру групи сил підтримки капітану ОСОБА_1 оголошено сувору догану.

Пунктом 4 наказу від 29.03.2023 №145, наказано начальнику медичної служби ВЧ НОМЕР_1 внести до облікових даних, у тому числі, капітана ОСОБА_1 як схильного до алкоголізму.

Підпунктом 5.1 пункту 5 наказу від 29.03.2023 №145 наказано начальнику групи персонального штабу ВЧ НОМЕР_1 включити в проект наказу командира ВЧ НОМЕР_1 про виплату преміювання військовослужбовцям ВЧ НОМЕР_1 дані про нездійснення преміювання за березень 2023 року капітану ОСОБА_1 .

Підпунктом 5.2 пункту 5 наказу від 29.03.2023 №145 наказано не включати в проект наказу командира ВЧ НОМЕР_1 про виплату додаткової винагороди на період дії воєнного стану капітана ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з наказом від 29.03.2023 №145 в частині, що його стосується, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

На виконання частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі Закон № 2232-XII) (у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Законом України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" від 24.03.1999 №548-XIV затверджено Статут внутрішньої служби Збройних Сил України(далі - Статут)., яким визначено загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах

Відповідно до статті 11 Статуту необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки:

- свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок;

- бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим;

- беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини;

- постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України;

- знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно;

- дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України;

- поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини;

- бути пильним, суворо зберігати державну таємницю;

- вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання;

- виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни;

- додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Відповідно до ст.13 Статуту військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок.

Військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому (ст.49 Статуту).

Статтею 241 Статуту передбачено, що кожний військовослужбовець повинен піклуватися про збереження свого здоров`я, не приховувати хвороб, суворо додержуватися правил особистої, громадської гігієни та утримуватися від шкідливих звичок (куріння і вживання алкоголю).

Законом України "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" від 24.03.1999 №551-XIV затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України скарг (далі - Дисциплінарний статут), який визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та.

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Абзацом 7 статті 4 Дисциплінарного статуту встановлено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Відповідно до статті 45 Дисциплінарного статуту у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Відповідно до ст. 48 Дисциплінарного статуту на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Відповідно до статті 83 Дисциплінарного статуту на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені вказаним Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Частиною першою статті 84 Дисциплінарного статуту передбачено, що прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення. Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби (стаття 86 Дисциплінарного статуту).

Так з матеріалів справи судом встановлено, що факт перебування військовослужбовця капітана ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння 19.03.2023 встановлено на підставі рапортів начальника штабу першого заступника командира ВЧ НОМЕР_1 майора ОСОБА_4 , заступника начальника штабу капітана ОСОБА_5 , водія взводу матеріально технічного забезпечення молодшого сержанта ОСОБА_6 та офіцера групи планування молодшого лейтенанта ОСОБА_7 .

Разом із тим, надані рапорти не можна вважати беззаперечними доказами перебування позивача 19.03.2023 у стані алкогольного сп`яніння, оскільки вони містять лише викладення власних суджень осіб, які склали рапорти, про відповідні події.

Так, статтею 266-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) визначена процедура огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції

Військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

У разі незгоди військовозобов`язаного та резервіста під час проходження зборів, а також військовослужбовця Збройних Сил України на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

У рапортах, долучених до матеріалів справи, зазначено про те, що позивач зачинився у приміщенні та не відповідав, у зв`язку з чим не було можливості провести належний медичний огляд з використанням спеціальних технічних засобів. Однак, відповідач не був позбавлений можливості виклику посадової особи органу правопорядку для належного проведення перевірки та встановлення факту перебування позивача на службі у стані алкогольного сп`яніння.

Неможливість проведення медичного огляду стосовно позивача не є підставою для беззаперечного висновку про перебування позивача у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи, що належний медичний огляд стосовно позивача не проводився, інших переконливих та беззаперечних доказів на підтвердження факту перебування позивача у стані алкогольного сп`яніння 19.03.2023 до суду не надано, суд вважає, що наявні правові підстави для визнання протиправними та скасування наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 29.03.2023 №145 "Про встановлення факту вживати спиртних напоїв під час виконання обов`язків військової служби" в частині накладення на позивача дисциплінарного стягнення «сувора догана», внесення до облікових даних позивача даних про схильність до алкоголізму, оскільки факт перебування позивача у стані алкогольного сп`яніння не доведений належними доказами.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання здійснити преміювання за березень 2023 року капітану ОСОБА_1 та виплату йому додаткової нагороди на період дії воєнного стану, суд зазначає таке.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації в Україні введений воєнний стан з 24.02.2022, який неодноразово продовжувався Указами Президента України та триває до теперішнього часу.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 Про введення воєнного стану в Україні та № 69 Про загальну мобілізацію, Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята Постанова № 168, пунктом 1 якої (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (далі - Порядок № 260).

Згідно з пунктом 2 вказаного Порядку, грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

Пунктом 3 Порядку № 260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Відповідно до пункту 17 Порядку № 260, на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Враховуючи, що факт перебування позивачем у стані алкогольного сп`яніння не доведено під час розгляду справи, суд дійшов висновку, що наказ від 29.03.2023 № 145 в частині включення в проект наказу командира військової частини НОМЕР_1 даних про нездійснення преміювання за березень 2023 року капітана ОСОБА_1 , а також не включення в проект наказу командира військової частини НОМЕР_1 про виплату додаткової нагороди на період дії воєнного стану капітану ОСОБА_1 , є протиправним.

Враховуючи викладене, належним способом захисту порушеного права є зобов`язання відповідача здійснити преміювання капітана ОСОБА_1 за березень 2023 року.

Однак, в межах даної справи відсутні підстави для зобов`язання відповідача здійснити виплату позивачу додаткової нагороди на період дії воєнного стану, оскільки згідно з Постановою №168 виплата такої додаткової винагороди здійснюється виключно на підставі наказів командирів.

Враховуючи, що вирішення питання щодо виплати військовослужбовцям додаткової винагороди відноситься до повноважень командира відповідної військової частини, які суд не може перебирати на себе, оскільки це перебуває поза межами завдання адміністративного судочинства, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є частково обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про часткове задоволення адміністративного позову.

Позивач звільнений від сплати судового збору в силу вимог Закону України Про судовий збір, інших витрат не заявив, у зв`язку з чим розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 143, 241-246, 250, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 .) "Про встановлення факту вживати спиртних напоїв під час виконання обов`язків військової служби" від 29 березня 2023 року № 145 в частині накладення на офіцера групи сил підтримки капітана ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) дисциплінарного стягнення «сувора догана», внесення до облікових даних капітана ОСОБА_1 даних, як схильного до алкоголізму, включення в проект наказу командира військової частини НОМЕР_1 даних про нездійснення преміювання за березень 2023 року капітана ОСОБА_1 , не включення в проект наказу командира військової частини НОМЕР_1 про виплату додаткової нагороди на період дії воєнного стану капітану ОСОБА_1 .

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити преміювання капітана ОСОБА_1 за березень 2023 року.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Стрельнікова