Справа № 480/9846/23
Суддя: Н.В. Савицька
Дата ухвалення: 2023-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви
02 жовтня 2023 року Справа № 480/9846/23
Cуддя Сумського окружного адміністративного суду Савицька Н.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги,
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою суду від 12.09.2023 позовну заяву ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправною та скасування вимоги залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.
На виконання ухвали суду представником позивача подано клопотання про поновлення строку звернення до суду, яке мотивоване тим, що відповідно до рішення Правління Національного банку України з 25.02.2022 № 90-рш/БТ «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 25.02.2022 №130 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «АКЦІОНЕРНИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ ПРОМИСЛОВО-ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку» розпочав ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦІОНЕРНИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ ПРОМИСЛОВО-ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК» строком на три роки з 25 лютого 2022 року до 24 лютого 2025 року включно.
Відповідно до пункту 5) частини 4 статті 12 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб затверджує кошторис витрат банку, пов`язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та/або ліквідації банку. Це положення Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вказує на те, що ПАТ «ПРОМІНВЕСТБАНК», який визнано неплатоспроможним і щодо якого розпочато процедуру ліквідації, всі витрати, в тому числі і щодо оплати судових зборів здійснює на підставі затвердженого виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
Цей фактор зумовлює затримку у здійснені окремих платежів в тому числі і оплату судового збору за подання позову ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправною та скасування вимоги.
У зв`язку з наведеним, просить суд визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновити такий строк.
Розглянувши подану заяву та перевіривши матеріали позову, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини першої, другої та третьої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Спеціальним нормативно-правовим актом, який встановлює окремі правила та положення для регулювання відносин оподаткування та захисту прав учасників податкових відносин, в тому числі захисту порушеного права в судовому порядку, є Податковий кодекс України.
Статтею 56 Податкового кодексу України визначено порядок оскарження рішень контролюючих органів.
Так, відповідно до пункту 56.1 статті 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
Пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.
Водночас п. 56.19 ст. 56 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження, відповідно до пункту 56.17 цієї статті.
Згідно із пп. 56.17.3 п. 56.17 ст. 56 Податкового кодексу України, процедура адміністративного оскарження закінчується днем отримання платником податків рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.
З аналізу вказаних норм вбачається, що за умови використання платником податків досудового порядку вирішення спору, яким вважається адміністративне оскарження відповідного рішення контролюючого органу, встановлено скорочений строк звернення до суду.
Так, Верховний Суд у вказаній постанові за результатом комплексного аналізу правового регулювання також зазначив, що норма пункту 56.19 статті 56 Податкового кодексу України є спеціальною нормою, яка регулює визначену її предметом групу правовідносин - оскарження податкових повідомлень-рішень та інших рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань за умови використання платником податків досудового порядку вирішення спору.
У постанові Верховного Суду від 26.11.2020 у справі №500/2486/19 викладена правова позиція про те, що норма пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України не визначає процесуального строку звернення до суду і, відповідно, не є спеціальною щодо норми пункту 56.19 статті 56 Податкового кодексу України. Водночас норма пункту 56.19 статті 56 Податкового кодексу України є спеціальною щодо норми частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, має перевагу в застосуванні у податкових спорах і регулює визначену її предметом групу правовідносин - оскарження в судовому порядку податкових повідомлень-рішень та інших рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац третій пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України). Вона встановлює строк для їх оскарження протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.
При цьому позивач оскаржував вказане рішення контролюючого органу в адміністративному порядку та за результатами розгляду скарги позивача відповідач, Головне управління ДПС в Сумській області, прийняв рішення від 12.06.2023, яке позивачем було отримано 14.06.2023.
У цій справі процедура адміністративного оскарження закінчилася днем отримання позивачем рішення Головного управління ДПС в Сумській області за результатами розгляду скарги враховуючи підпункт 56.17.3 п. у 56.17 ст. 56 ПК України, Отже, строк, встановлений протягом якого ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" могло звернутися до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги тривав з 15.06.2023 по 15.07.2023.
Проте з указаним позовом ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" звернулося до адміністративного суду засобами поштового зв`язку лише 04.09.2023 (як вбачається з дати на поштовому конверті), тобто із значним пропуском строку звернення до адміністративного суду, встановленого абзацом другим частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.
Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що даний позов подано до адміністративного суду з пропуском строків звернення до суду.
Вказана позиція суду щодо строку звернення до суду у цій категорії справ узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 08 серпня 2019 року у справі №809/1931/16, від 06 листопада 2020 року у справі №160/8707/19, від 21 листопада 2022 року у справі 3400/3957/21 та в ухвалі від 03 березня 2021 року у справі №280/5341/20.
Надаючи ж оцінку доводам заяви про поновлення строку на звернення до адміністративного суду, суд зазначає наступне.
Так, у випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.
Викладене узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду у постанові від 24 лютого 2021 року у справі №9901/313/20, Верховного Суду у постановах від 17 березня 2021 року у справі №160/3121/20, від 18 березня 2021 року у справі № 320/2915/20 та ін., які суд враховує у відповідності до вимог частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.
Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.
Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.
Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку звернення до суду, позивач посилається на те, що відповідно до рішення Правління Національного банку України з 25 лютого 2022 року № 90-рш/БТ «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 25 лютого 2022 року № 130 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «АКЦІОНЕРНИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ ПРОМИСЛОВО-ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку» розпочав ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦІОНЕРНИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ ПРОМИСЛОВО-ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК» строком на три роки з 25 лютого 2022 року до 24 лютого 2025 року включно.
Зазначає, що відповідно до пункту 5) частини 4 статті 12 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб затверджує кошторис витрат банку, пов`язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та/або ліквідації банку. Це положення Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вказує на те, що ПАТ «ПРОМІНВЕСТБАНК», який визнано неплатоспроможним і щодо якого розпочато процедуру ліквідації, всі витрати, в тому числі і щодо оплати судових зборів здійснює на підставі затвердженого виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
Вказує, що цей фактор зумовлює затримку у здійснені окремих платежів в тому числі і оплату судового збору за подання позову ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправною та скасування вимоги.
Однак вказана причина пропуску строку звернення до суду не є поважною, оскільки затримка здійснення окремих платежів, зокрема, на оплату судового збору не може впливати на дотримання строку звернення до суду.
Суд зауважує, що сама по собі затримка здійснення платежів на оплату судового збору не є автоматичною, достатньою і безумовною підставою для поновлення строку звернення до суду.
Такий підхід узгоджується з висновком Верховного Суду у постанові від 24.07.2023 року у справі №200/3692/21.
Суд звертає увагу, що позивач, з огляду на зміст позову, володів інформацією з 14.06.2023 (дата отримання рішення) про результати розгляду скарги відповідачем, та був обізнаний про необхідність дотримання місячного строку звернення до суду. Однак не надав суду доказів того, що з указаного часу вживав заходів для виділення коштів на сплату судового збору.
Суд зауважує, що будь-які зволікання забезпечення позивача коштами для сплати судового збору не можуть бути виправданням його невчасного звернення до суду з позовами.
Затримка здійснення платежів, зокрема на сплату судового збору у цій справі не може бути достатньою підставою для визнання поважними причин пропущення строку звернення до суду.
При цьому суд звертає увагу, що позивач не надав до суду доказів на підтвердження того, що в період з 15.06.2023 по 15.07.2023 у позивача були відсутні кошти на сплату судового збору або докази того, що в цей період ним вживалися заходи щодо виділення коштів на сплату судового збору.
Отже, у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду не вказано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від сторони унеможливила звернення до суду з даним адміністративним позовом в межах розумного строку після отримання рішення відповідача за результатами розгляду адміністративного оскарження
Суд також зауважує, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.05.2020 року у справі №9901/546/19 акцентувалась увага на тому, що нормами статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Так, Велика Палата Верховного Суду підкреслювала, що ними чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду.
Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні відповідного процесуального документу, зокрема, позовної заяви, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.
Інших обставин, які б обґрунтовували причини пропуску строку звернення до суду, в тому числі звернення до суду лише 08.09.2023, позивачем у поданій заяві не вказано.
Відтак, суд приходить до висновку, що зі змісту доводів, наведених позивачем, не вбачається обставин, які були б пов`язані з дійсними істотними труднощами у реалізації права ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" на звернення до суду з даним позовом у встановлений законом строк.
Не звернення до суду з адміністративним позовом через неналежне використання своїх процесуальних прав не є поважною причиною пропуску строку.
Тому, наведені позивачем причини пропуску строку звернення до адміністративного суду є неповажними.
Згідно пункту 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви позивачеві.
Суд звертає увагу позивача на те, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом (частина 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України).
Керуючись ст.ст. 169, 248, 256, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
У Х В А Л И В:
Позовну заяву ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" до Головного управління ДПС у Сумській області визнання протиправною та скасування вимоги і додані до неї документи - повернути позивачу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду в п`ятнадцятиденний строк з дня складання ухвали.

Суддя Н.В. Савицька