Справа № 240/27755/23
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2023-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
про залишення позовної заяви без руху
Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Гурін Д.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Звягельського відділу державної виконавчої служби у Звягельському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Київ), Акціонерного товариства "Сенс Банк" про визнання протиправними та скасування постанов,
встановив:
21.09.2023 до Житомирського окружного адміністративного суду звернулась з адміністративним позовом ОСОБА_1 .
Перевіряючи адміністративний позов на відповідність його вимогам ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що він не відповідає вимогам даної норми Кодексу з наступних підстав.
Відповідно до п.4 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.
Як встановлено зі змісту позовної заяви позивачем визначено два відповідача, зокрема Звягельський відділ державної виконавчої служби у Звягельському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Київ) та Акціонерне товариство "Сенс Банк".
У порушення п.4 ч.1 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві не викладені позовні вимоги до Акціонерного товариства "Сенс Банк".
Позивачем визначено одним з відповідачів - Акціонерне товариство "Сенс Банк", однак відповідно до ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Згідно з п.9 ч.1 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.
Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, що визначено ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України; вирішуючи спір суд повинен встановити, що у зв`язку з прийнятим рішенням, вчиненням дії чи допущенням бездіяльності суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи інтереси особи у сфері публічно-правових відносин; при цьому, обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач.
Розгляду та задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.
При цьому слід зазначити, що при зверненні до суду позивачу необхідно обирати такий спосіб захисту, який би міг відновити його становище та захистити порушене, на його думку право. Застосування конкретного способу захисту права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних відносин (предмет та підстави позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.
У порушення вказаних вимог правових норм Кодексу адміністративного судочинства України, позивачем визначено відповідачем - Акціонерне товариство "Сенс Банк", яке не підпадає під визначення суб`єкт владних повноважень в розумінні п.9 ч.1 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України, а відтак суд приходить до висновку, що позивачу необхідно уточнити склад учасників справи.
У зв`язку з наведеним суд роз`яснює позивачу право у порядку ст. 44, 49 Кодексу адміністративного судочинства України подати заяву про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, навівши у заяві обґрунтування яким чином судове рішення може вплинути на права та обов`язки особи, яка не є стороною у справі і яку позивач просить залучити.
Також, частиною 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Позивачем у порушення норм вказаної статті до позовної заяви не додано документ про сплату судового збору, натомість позивачем разом з позовною заявою подано клопотання про відстрочення сплати судового збору з посиланням на малозабезпеченість.
Суд, дослідивши клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору, дійшов висновку про відмову у його задоволенні.
Питання про зменшення розміру судових витрат або звільнення від їх оплати, відстрочення та розстрочення судових витрат регулюється статтею 133 Кодексу адміністративного судочинства України.
Так, положеннями частини 1 статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Згідно з частини 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Положеннями частини 1 статті 8 Закону України від 08.07.2011 №3674-VI "Про судовий збір" (далі - Закон №3674-VI) встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Відповідно до частини 2 статті 8 Закону №3674-VI суд може відстрочити або звільнити від сплати судового збору на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Таким чином, положеннями частини 1 статті 8 Закону №3674-VI визначено чіткий перелік умов, за наявності яких позивачу може бути відстрочено чи звільнено від сплати судового збору.
Обґрунтування обставин, які свідчать про неможливість або ускладнення у здійсненні оплати судового збору, виходячи з вимог статей 72-77 Кодексу адміністративного судочинства України покладаються на особу, яка звертається з відповідним клопотанням.
При цьому, доказів наявності у позивача статусу особи, визначеної у пункті 2 частини 1 статті 8 Закону України №3674-VI або існування будь-яких інших передбачених законодавством підстав для відстрочення чи звільнення від сплати судового збору позивачем не надано.
Стосовно доводів позивача в обґрунтування клопотання про звільнення від сплати судового збору про малозабезпеченість, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.
Щоб мати можливість зменшити тягар судових витрат, суд зобов`язаний з`ясувати майновий стан особи. Особа, яка вважає свій майновий стан незадовільним, через що в неї існують перешкоди для доступу до правосуддя, має подати до суду відповідне клопотання і документи, які свідчили би про поганий майновий стан (податкова декларація про доходи, довідка про заробітну плату, пенсію, стипендію тощо).
При зменшенні тягаря судових витрат суд може виходити з такого. Якщо при сплаті необхідних судових витрат середньомісячний дохід особи буде меншим від рівня прожиткового мінімуму, встановленого законом для відповідної категорії осіб, тоді в суду є підстава для застосування заходів, визначених наведеною статтею. Але це не єдина підстава. Суд може врахувати також, наприклад, великі витрати особи на лікування чи інші життєво необхідні витрати, що не дають можливості оплатити судові витрати.
Так, позивачем на підтвердження того, що вона є малозабезпеченою особою до клопотання додано довідку Управління соціального захисту населення Звягельської міської ради Житомирської області від 21.09.2023 про те, що ОСОБА_1 ніяких допомог не отримує, довідку форми ОК-5 від ГУ ПФУ в Житомирській області, а також відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків станом на 21.09.2023.
У матеріалах позовної заяви відсутні докази, які б свідчили про тяжке матеріальне становище чи малозабезпеченість позивача.
Так, відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків видані станом на 21.09.2023 свідчать про те, що за період з І кварталу 2022 року по ІV квартал 2022 року інформація щодо джерел/сум нарахованого (виплаченого) ОСОБА_1 доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків відсутня. Крім того, інформація у відомостях з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків міститься за І-ІІ квартали 2023 року, а позивач звернулась з цим позовом у вересні 2023 року.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що клопотання позивача про відстрочення їй сплати судового збору не підлягає задоволенню, у зв`язку з неповнотою даних про доходи позивача.
Підпунктом 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону №3674-VI передбачено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, встановлено ставку судового збору у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.
Абзацом другим частини 3 статті 6 Закону №3674-VI встановлено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
З прохальної частини позовної заяви вбачається, що вона містить дві позовні вимоги, а саме: про визнання протиправною та скасування постанови Звягельського відділу державної виконавчої служби у Звягельському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 09.08.2023 про відкриття виконавчого провадження ВП №72466352 по виконанню виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Паракуди І.В. від 22.04.2011 за реєстром №1528, яка є немайновою (судовий збір за подання якої становить 1073,60 грн) та про визнання протиправною та скасування постанови Звягельського відділу державної виконавчої служби у Звягельському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 09.08.2023 про відкриття виконавчого провадження ВП №72466380 по виконанню виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Паракуди І.В. від 21.06.2011 за реєстром №2314, яка є немайновою (судовий збір за подання якої становить 1073,60 грн), разом сума судового збору за подання цього позову складає 2147,20 грн.
Відповідно до частини 1 статті 4 Закону №3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" встановлено, що з 01.01.2023 прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у становить 2684,00 грн.
За таких обставин позовна заява підлягає залишенню без руху для усунення зазначених недоліків шляхом:
- надання до суду нової (уточненої) позовної заяви, у тому числі її примірника для надсилання на адресу відповідачів, із зазначенням у ній уточненого складу учасників справи, в частині зазначення належного відповідача - суб`єкта владних повноважень, та у разі необхідності подання окремої заяви про залучення третьої особи, з обґрунтуванням необхідності залучення такої особи до участі у справі;
- доказів сплати судового збору в сумі 2147,20 грн.
Крім того, суд пропонує позивачу у відповідності до пункту 2 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України зазначити адресу електронної пошти позивача для листування, оскільки у суду обмежена фінансова можливість здійснення відправки поштової кореспонденції засобами поштового зв`язку.
У разі незазначення адреси електронної пошти, поштова кореспонденція засобами поштового зв`язку може не направлятися або направлятися із затримкою.
Роз`яснити позивачу, що питання поновлення строку звернення до суду з цим позовом буде вирішуватись судом після усунення позивачем недоліків позовної заяви.
На підставі наведеного та керуючись статтями 160, 161, 169, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,
Позовну заяву ОСОБА_1 - залишити без руху.
Позивачу усунути зазначені в ухвалі суду недоліки протягом 7 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення.
У разі якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк встановлений судом, позовну заяву буде повернуто позивачу.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя Д.М. Гурін