Справа № 420/22348/23
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2023-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

28 вересня 2023 року м.Одеса

суддя Одеського окружного адміністративного суду, Бжассо Н.В., дослідив матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення №6022 від 03.10.2022 року та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, в якому позивач просить:

- Рішення про скасування дозволу про імміграцію від 17 травня 2019 року №32 - визнати неправомірним та скасувати.

- Визнати рішення про примусове повернення в країну походження або третю країну іноземця або особи без громадянства № 252 від 08 серпня 2023 року - неправомірним та скасувати.

- Постанову про накладення адміністративного стягнення від 08 серпня 2023 року серія ПН МОД № 010306 визнати неправомірною та скасувати.

- Зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області здійснити обмін посвідки на постійне місце проживання серія НОМЕР_1 від 08.10.2008 року, виданої ОСОБА_1 , у зв`язку з досягненням 45-річного віку.

Ухвалою від 30.08.2023 року відмовлено у відкритті провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області в частині позовних вимог щодо зобов`язання Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області здійснити обмін посвідки на постійне місце проживання серія НОМЕР_1 від 08.10.2008 року, виданої ОСОБА_1 , у зв`язку з досягненням 45-річного віку.

Ухвалою суду від 30.08.2023 року адміністративний позов в іншій частині залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду уточненої позовної заяви із усуненими недоліками, що зазначені в ухвалі суду з екземплярами для сторін, заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначеними поважними причинами пропуску такого строку, доказів на підтвердження заявлених у позові вимог та обставин в тому числі Рішення про скасування дозволу про імміграцію від 17 травня 2019 року №32; докази про сплату судового збору в розмірі 536,80 грн. та у розмірі 1073,60 грн.

На усунення недоліків представником позивача надано уточнену позовну заяві, в якій

позивач просить:

- Рішення № 32 про скасування дозволу про імміграцію в Україну громадянці ОСОБА_1 від 17 травня 2019 року, яке вчинено Головним управлінням Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області - визнати неправомірним та скасувати.

- Визнати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про примусове повернення в країну походження або третю країну іноземця або особи без громадянства ОСОБА_1 № 252 від 08 серпня 2023 року неправомірним та скасувати.

- Постанову про накладення адміністративного стягнення від 08 серпня 2023 року серія ПН МОД № 010306 визнати неправомірною та скасувати.

При цьому, представником повторно не зазначено РНОКПП адвоката, чим не виконано вимоги ухвали суду від 30.08.2023 року.

Відповідно до п.п.3, 5, 6 ч.1 ст.171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 171 цього Кодексу; чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Представником позивача надано до суду заяву про поновлення строку на звернення до суду щодо оскарження Рішення про скасування дозволу про імміграцію від 17 травня 2019 року №32 прийняте ГУ ДМС в Дніпропетровській області, в якій представник зазначає, що з текстом оскаржуваного рішення він, як представник ОСОБА_1 , ознайомився 18.05.2023 року під час ознайомлення з матеріалами справи. Зважаючи на те, що відповідачем в супереч вимогам Закону рішення про скасування дозволу на імміграцію не надсилалось поштою та особисто ОСОБА_1 його не отримувала, позивач вважає дані обставини поважними та вважає за можливе поновити строки на оскарження вказаного рішення.

Також, представником позивача надано до суду заяву про поновлення строку на звернення до суду щодо оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення від 08 серпня 2023 року серія ПН МОД № 010306, в якій представник зазначає, що 10.08.2023 року підготовлено позовну заяву та надіслано її поштою в межах строку на оскарження, відповідно до поштового штемпеля та квитанції.

Надаючи правову оцінку наведеним доводам, суд враховує таке.

Так, відповідно до ч. 1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Згідно пункту 9 частини 3 статті 2 КАС України основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є зокрема неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Частиною 1 ст.5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; та інше.

Відповідно до ст.44 КАС України, учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки. Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Суд зазначає, що крім наявних прав учасники справи наділені також певними обов`язками, що кореспондують процесуальним правам інших осіб, та дають змогу здійснювати ефективний розгляд справи судом.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Як зазначено у заяві про поновлення строку на звернення до суду щодо оскарження Рішення про скасування дозволу про імміграцію від 17 травня 2019 року №32 прийняте ГУ ДМС в Дніпропетровській області, адвокат з текстом оскаржуваного рішення, як представник ОСОБА_1 , ознайомився 18.05.2023 року під час ознайомлення з матеріалами справи, а відповідачем рішення про скасування дозволу на імміграцію не надсилалось поштою та особисто ОСОБА_1 його не отримувала.

Суд зазначає, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30.11.2022 року по справі № 420/14863/22 позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення №6022 від 03.10.2022 року та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено. При цьому, у відзиві на позовну заяву по даній справі відповідач зазначив про те, що громадянці Соціалістичної Республіки В`єтнаму ОСОБА_1 видане рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україні від 17.05.2019 №32 на підставі п.1 ч.1 ст.12 Закону України «Про імміграцію». Видана на підставі дозволу на імміграцію посвідка на постійне проживання серії НОМЕР_2 від 08.10.2008 року скасована. Таким чином, ГУ ДМС в Одеській області 03.10.2022 року прийняло рішення №6022 про відмову в оформленні (видачі) посвідки на постійне проживання ОСОБА_1 у відповідності до підпункту 9 пункту 62 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 року №321 у зв`язку з тим, що встановлено факт скасування наданого їй дозволу на імміграцію. Суд зазначає, що відзив на позовну заяву направлено відповідачем позивачці засобами поштової кореспонденції рекомендованим листом 31.10.2022 року.

Про наявність рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україні від 17.05.2019 №32 також відображено судом у рішенні від 30.11.2022 року по справі №420/14863/22.

Електронний примірник рішення від 30.11.2022 по справі 420/14863/22 надіслано на електрону пошту ІНФОРМАЦІЯ_1 представнику - адвокату Тонкошкур І.В. 01.12.2022 року.

Отже, адвокату Тонкошкуру І.В., відомо про рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україні від 17.05.2019 №32 ще з 01.12.2022 року.

Крім того, обізнаність адвоката про наявність оскаржуваного рішення не спростовує і не нівелює обізнаність безпосередньо позивачки про наявність рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україні від 17.05.2019 року №32.

Законодавством передбачено, що у разі, якщо особа не знала про порушення, але з певної дати повинна була про нього дізнатись, перебіг строку обчислюється саме з моменту, коли особа повинна була дізнатись про відповідне порушення її прав.

При цьому, «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи.

День, коли особа дізналася про порушення свого права - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Суд звертає увагу на те, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Аналізуючи зміст статті 122 КАС України, очевидним є те, що законодавець, встановлюючи часові рамки звернення до суду, виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

Представником позивача не надано жодних належних доказів наявності об`єктивних перешкод для звернення до адміністративного суду та не наведено поважних обставин, які не залежали від його волевиявлення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами, що перешкоджали звернутись до суду в межах встановленого строку.

Водночас, навіть наявність об`єктивних та непереборних обставин, що обумовлюють поважність причин пропуску строку звернення до суду, не може розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення пропущеного строку (справа «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, пункт 27), оскільки у випадку, якщо минув значний проміжок часу з моменту закінчення пропущеного строку, відновлення попереднього становища учасників справи, що може бути зумовлено скасуванням рішення або визнанням незаконної дії (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, буде значно ускладнено та може призвести до порушення прав та інтересів інших осіб.

Відповідно до ч.2 ст.123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно п.9 ч.4 ст.169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

З огляду на вищенаведене позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області в частині вимог про визнання неправомірним та скасування Рішення №32 про скасування дозволу про імміграцію в Україну громадянці ОСОБА_1 від 17 травня 2019 року, яке вчинено Головним управлінням Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області - повернути позивачеві.

В свою чергу, відповідно до п.3 ч.1 ст.20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо: примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.

Окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частинами першою та третьою цієї статті (ч.2 ст. 20 КАС України).

За вимогами ч.1ст.288 КАС України, позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Отже, спеціальною процесуальною нормою встановлена предметна підсудність справ з приводу оскарження рішень позивачами про їх примусове повернення в країну походження або третю країну місцевим загальним судам як адміністративним судам за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів.

Згідно із ч.1 ст.20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: 1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 КАС України, адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Позивачем оскаржується рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про примусове повернення в країну походження або третю країну іноземця або особи без громадянства ОСОБА_1 № 252 від 08 серпня 2023 року та постанова про накладення адміністративного стягнення від 08 серпня 2023 року серія ПН МОД № 010306.

Враховуючи положень зазначених норм законодавства, позов подано з порушенням правил предметної підсудності, оскільки справа не підсудна окружному адміністративному суду, а підсудна місцевому загальному суду як адміністративному. Позовні вимоги в частині скасування рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про примусове повернення в країну походження або третю країну іноземця або особи без громадянства ОСОБА_1 № 252 від 08 серпня 2023 року та постанови про накладення адміністративного стягнення від 08 серпня 2023 року серія ПН МОД № 010306 підсудні суду загальної юрисдикції.

Суд зазначає про те, що цей спір в частині вимог про скасування рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про примусове повернення в країну походження або третю країну іноземця або особи без громадянства ОСОБА_1 № 252 від 08 серпня 2023 року та постанови про накладення адміністративного стягнення від 08 серпня 2023 року серія ПН МОД № 010306 відноситься до юрисдикції місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку розгляду справ про притягнення до адміністративної відповідальності та оскарження рішень про примусове повернення в країну походження або третю країну.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 29 КАС України, суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі, суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч.1 ст.30 КАС України, спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються.

Відповідно до вимог ст. 318 КАС України, прийняте судом рішення з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених статтями 20,22,25-28 цього Кодексу є підставою для його скасування судом апеляційної інстанції з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду № 2 від 06.03.2008 року, у разі відкриття провадження в адміністративній справі без дотримання правил предметної підсудності суд повинен передати справу на розгляд адміністративного суду, якому вона підсудна, незалежно від того, на якій стадії розгляду справи виявлено порушення правил цієї підсудності, оскільки суд, який відкрив провадження у справі з таким порушенням, не є компетентним у її розгляді (пункт 2 частини першої статті 22 КАС України). Порушення правил предметної підсудності є підставою для скасування рішень судів нижчих інстанцій з направленням справи на новий розгляд до належного суду.

Суддя зазначає, що з метою запобігання порушення права позивача на справедливий та неупереджений судовий захист, відповідно до положень ст. ст. 20, 288 КАС України, суд вважає необхідним передати зазначену справу в частині позовних вимог про скасування рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про примусове повернення в країну походження або третю країну іноземця або особи без громадянства ОСОБА_1 № 252 від 08 серпня 2023 року та постанови про накладення адміністративного стягнення від 08 серпня 2023 року серія ПН МОД № 010306 до Малиновського районного суду м. Одеси, до предметної та територіальної підсудності якого відноситься розгляд зазначеної справи.

Керуючись п. 9 ч. 4 ст. 169, ст.ст. 241, 243, 248, 256, 293, 294 КАС України

УХВАЛИВ:

Відмовити представнику позивача у поновленні строку на звернення до суду в частині вимог про визнання неправомірним та скасування Рішення №32 про скасування дозволу про імміграцію в Україну громадянці ОСОБА_1 від 17 травня 2019 року, яке вчинено Головним управлінням Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області.

Повернути позивачеві позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в частині вимог про визнання неправомірним та скасування Рішення №32 про скасування дозволу про імміграцію в Україну громадянці ОСОБА_1 від 17 травня 2019 року, яке вчинено Головним управлінням Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області.

Передати адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в частині вимог про скасування рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про примусове повернення в країну походження або третю країну іноземця або особи без громадянства ОСОБА_1 № 252 від 08 серпня 2023 року та постанови про накладення адміністративного стягнення від 08 серпня 2023 року серія ПН МОД № 010306, для розгляду за підсудністю до Малиновського районного суду м. Одеси (вулиця Василя Стуса, 1a, Одеса, Одеська область, 65033).

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала суду може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Н.В.Бжассо