Справа № 380/20864/23
Суддя: Ланкевич Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2023-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

29 вересня 2023 рокусправа №380/20864/23
Суддя Львівського окружного адміністративного суду Ланкевич Андрій Зіновійович, перевіривши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «МОДЖІ» до Головного управління ДПС у Львівській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся з позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління ДПС у Львівській області №7360113/43741839 від 20.09.2022 року, про відмову в реєстрації податкової накладної №36 від 28.02.2022 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №36 від 28.02.2022 року, подану ТОВ «МОДЖІ», за датою її подання;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Львівській області №7360114/43741839 від 20.09.2022 року про відмову в реєстрації податкової накладної №41 від 31.03.2022 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №41 від 31.03.2022 року, подану ТОВ «МОДЖІ», за датою її подання;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Львівській області №7360116/43741839 від 20.09.2022 року про відмову в реєстрації податкової накладної №39 від 30.04.2022 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №39 від 30.04.2022 року, подану ТОВ «МОДЖІ», за датою її подання;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Львівській області №7361331/43741839 від 20.09.2022 року про відмову в реєстрації податкової накладної №42 від 31.05.2022 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №42 від 31.05.2022 року, подану ТОВ «МОДЖІ», за датою її подання;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Львівській області №7361329/43741839 від 20.09.2022 року про відмову в реєстрації податкової накладної №40 від 30.06.2022 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №40 від 30.06.2022 року, подану ТОВ «МОДЖІ», за датою її подання;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Львівській області №7376432/43741839 від 22.09.2022 року про відмову в реєстрації податкової накладної №39 від 31.07.2022 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №39 від 31.07.2022 року, подану ТОВ «МОДЖІ», за датою її подання.

Крім того, подав заяву про поновлення строку звернення до суду з цим позовом, в якій посилається на практику Європейського суду з прав людини та Верховного Суду, згідно якої суди вказали на необхідність уникати надмірного формалізму, який ставить під загрозу дотримання завдань адміністративного судочинства.

Ухвалою судді від 11.09.2023 року суд залишив зазначену позовну заяву без руху, а позивачу надав строк для усунення виявлених недоліків, а саме десять днів з дня вручення цієї ухвали, шляхом подання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з цим позовом (із зазначенням інших підстав для поновлення строку) та доказів поважності причин його пропуску.

26.09.2023 року від представника позивача надійшла заява на виконання вимог вищевказаної ухвали суду. В обґрунтування заяви посилається на те, що 18.11.2022 року між ТОВ «МОДЖІ» та адвокатом було укладено договір №18/11/22 про надання правової допомоги, відповідно до п.1.1 якого ТОВ «МОДЖІ» доручив, а адвокат зобов`язується надати в порядку та на умовах, визначених у договорі, послуги щодо оскарження у судовому порядку оскаржуваних у даній справі рішень. Вказав, що в цей же день по акту приймання-передачі ТОВ «МОДЖІ» передало адвокату документи, необхідні для виконання зобов`язання по договору про надання правової допомоги №18/11/22 від 18.11.2022 року. Однак з моменту укладення цього договору та до серпня 2023 року адвокат не вчинив жодних дій щодо оскарження у судовому порядку рішень про відмову у реєстрації податкових накладних. У зв`язку з цим, 22.08.2023 року між ТОВ «МОДЖІ» та адвокатом було укладено додаткову угоду про розірвання договору про надання правової допомоги №18/11/22 від 18.11.2022 року. В подальшому, 28.08.2023 року між ТОВ «МОДЖІ» та адвокатом Тихоходом Миколою (у цій справі) було укладено договір про надання правової допомоги і вже 05.09.2023 року адвокат Тихоход Микола подав до Львівського окружного адміністративного суду в інтересах ТОВ «МОДЖІ» позовну заяву по справі №380/20864/23. Водночас звернув увагу, що така дійсно подана з пропуском встановленого законом строку звернення до адміністративного суду, проте, на думку позивача, пропуск строку стався з поважних причин та не з вини ТОВ «МОДЖІ», адже до цього призвело недбайливе відношення/бездіяльність адвоката до виконання своїх обов`язків по договору про надання правової допомоги. З урахуванням викладеного, просить визнати причини пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними та поновити такий.

Постановляючи ухвалу, суд враховує наступне.

Строки звернення до адміністративного суду визначені ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Згідно із ч.1 цієї статті, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до абз.1 ч.2 ст.122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зазначена норма встановлює загальний строк звернення до адміністративного суду в публічно-правових спорах. Водночас, за умови використання позивачем досудового порядку вирішення спору у випадках, коли законом передбачена така можливість або обов`язок, Кодексом адміністративного судочинства України встановлено скорочений строк звернення до суду.

Так, відповідно до ч.4 ст.122 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень. Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який встановлює окремі правила та положення для регулювання відносин оподаткування та захисту прав учасників податкових відносин, в тому числі захисту порушеного права в судовому порядку, є Податковий кодекс України.

Статтею 56 Податкового кодексу України визначено порядок оскарження рішень контролюючих органів. Так, відповідно до пункту 56.1 статті 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Згідно з п.56.18 ст.56 Податкового кодексу України, з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

Пунктом 56.18 ст.56 Податкового кодексу України встановлено спеціальний строк у податкових правовідносинах, протягом якого за загальним правилом платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу. Водночас п.56.19 ст.56 Податкового кодексу України визначено, що за умови використання платником податків досудового порядку вирішення спору, яким вважається адміністративне оскарження відповідного рішення контролюючого органу, встановлено скорочений строк звернення до суду.

Відповідно до п.56.19 ст.56 Податкового кодексу України, в разі, коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

При цьому, суд враховує, що норма п.56.19 ст.56 Податкового кодексу України є спеціальною нормою, яка регулює визначену її предметом групу правовідносин - оскарження податкових повідомлень-рішень та інших рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань.

Спеціальні строки для звернення до суду з позовом про скасування рішень контролюючих органів, що не пов`язані з нарахуванням грошових зобов`язань, зокрема рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН та зобов`язання її зареєструвати, після проведення процедури адміністративного оскарження та отримання рішення про залишення скарги без задоволення, нормами Податкового кодексу України не визначені, тобто не врегульовують спірне в цій справі питання.

Отже, інші рішення контролюючих органів, які не стосуються нарахування грошових зобов`язань платника податків, за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац третій п.56.18 ст.56 Податкового кодексу України), оскаржуються в судовому порядку в такі строки:

а) тримісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги було прийнято та вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені Податковим кодексом України. При цьому такий строк обчислюється з дня вручення скаржнику рішення за результатами розгляду його скарги на рішення контролюючого органу;

б) шестимісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги не було прийнято та/або вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені Податковим кодексом України. При цьому такий строк обчислюється з дня звернення скаржника до контролюючого органу із відповідною скаргою на його рішення.

Таке правозастосування викладене у постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 11.10.2019 року у справі №640/20468/18 та від 21.06.2022 року у справі №620/3546/18.

Як видно з матеріалів позовної заяви, позивач звернувся в суд з позовом 05.09.2023 року та оскаржує рішення відповідача (Головного управління ДПС у Львівській області) від 20.09.2022 року (*5) та від 22.09.2022 року (*1) про відмову у реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних. При цьому, позивачем проводилася процедура адміністративного оскарження даних рішень, за наслідками якої рішеннями ДПС України від 05.10.2022 року (*2), 06.10.2022 року, 13.10.2022 року (*2) та від 18.10.2022 року залишено скарги без задоволення, а рішення від 20.09.2022 року (*5) та від 22.09.2022 року (*1) без змін.

Отже, перебіг строку для звернення ТОВ «МОДЖІ» до суду з позовом щодо оскарження спірних рішень розпочався у жовтні 2022 року. Між тим, вказаний факт не заперечується представником позивача.

Позивач звернувся до суду з даним позовом 05.09.2023 року.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом, позивач вказує на недбайливе відношення/бездіяльність адвоката до виконання своїх обов`язків по договору про надання правової допомоги №18/11/22 від 18.11.2022 року.

Втім, суд не враховує зазначені доводи, адже такі у повному обсязі ґрунтуються на суб`єктивному ставленні позивача до наведених ним обставин. Водночас зазначені доводи жодним чином не можуть сприйматись як об`єктивні перешкоди, які не залежали від волі позивача та дійсно унеможливили звернення до суду у більш стислі строки.

Суд наголошує, що ст.44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (п.п.6, 7 ч.5 цієї статті).

Наведеними нормами чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема, щодо дотримання строку звернення до суду.

Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні чи то позовної заяви чи апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені чинним законодавством.

Втім, позивачем не надано доказів вчинення протягом листопада 2022 року-серпня 2023 року будь-яких можливих та залежних від нього дій.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що наведені позивачем підстави щодо поновлення строку знаходяться поза межами обставин, з якими норма ч.1 ст.121 КАС України пов`язує можливість поновлення процесуального строку.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 21.09.2023 року у справі №480/5116/22.

Суд враховує, що обов`язковою умовою поновлення судом строків на звернення до адміністративного суду є існування поважної причини (певних обставин або обставини, за яких своєчасне здійснення процесуальної дії було неможливим або утрудненим) пропуску такого строку, факт якої має підтверджуватися належними та допустимими доказами.

Однак суд не вбачає обставин, які б перешкоджали позивачу своєчасно звернутися до суду з позовом про захист порушеного чи оспорюваного права.

Статтею 123 КАС України визначено наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду.

Згідно ч.ч.1, 2 вказаної статті, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею в заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

За таких обставин, враховуючи пропуск встановленого законом шестимісячного строку звернення до суду з вищевказаними вимогами та відсутність обґрунтованого клопотання для визнання причин пропуску поважними, суд приходить висновку про наявність підстав для застосування процесуальних наслідків, передбачених п.1 ч.4 ст.169 КАС України, а саме повернення позовної заяви.

Роз`яснити позивачеві, що в силу вимог ч.8 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст.ст.122, 123, 169, 171, 243, 248, 250, 256, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

п о с т а н о в и в :

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «МОДЖІ» до Головного управління ДПС у Львівській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії повернути позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяЛанкевич Андрій Зіновійович