Справа № 160/9761/23
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2023-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2023 року Справа № 160/9761/23
08 травня 2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (до відповідач), в якому позивач просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, що полягала у не зарахуванні ОСОБА_1 до його пільгового стажу роботи за Списком №2 виробництв, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, періоду роботи з 26 серпня 1993 року по 29 травня 1998 року, з 20 жовтня 1999 року по 24 грудня 2001 року, з 25 грудня 2006 року по 28 грудня 2006 року, з 29 грудня 2011 року по 25 грудня 2012 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до його пільгового стажу його роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, періоду роботи з 26 серпня 1993 року по 29 травня 1998 року, з 20 жовтня 1999 року по 24 грудня 2001 року, з 25 грудня 2006 року по 28 грудня 2006 року, з 29 грудня 2011 року по 25 грудня 2012 року, здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з дати його призначення з 03.08.2022 року з урахуванням зарахування до пільгового стажу за Списком №2 періоду роботи з 26 серпня 1993 року по 29 травня 1998 року, з 20 жовтня 1999 року по 24 грудня 2001 року, з 25 грудня 2006 року по 28 грудня 2006 року, з 29 грудня 2011 року по 25 грудня 2012 року, та виплатити недоотримані кошти, визначені за результатами перерахунку пенсії.
Ухвалою суду від 15 травня 2023 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Розгляд справи по суті розпочато з 15 червня 2023 року.
Копії ухвал суду від 15 травня 2023 року доставлено 19 травня 2023 року до електронного кабінету відповідача, що підтверджується відповідними довідками, наявними в матеріалах справи. Крім того позивача повідомлено засобами телефонного зв`язку, що підтверджується телефонограмою від 22 травня 2022 року.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до розрахунку стажу позивачу не зараховано до пільгового стажу за Списком №2 наступні періоди: 26 серпня 1993 року по 29 травня 1998 року, з 20 жовтня 1999 року по 24 грудня 2001 року, з 25 грудня 2006 року по 28 грудня 2006 року, з 29 грудня 2011 року по 25 грудня 2012 року.
Не погодившись із діями Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не зарахування вказаних періоду згідно записів у трудовій книжці до пільгового стажу, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Вирішуючи спірні правовідносини в межах заявлених позовних вимог, надаючи юридичну кваліфікацію встановленим обставинам, суд виходить з наступного.
За приписами частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, у тому числі (…) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
За приписами статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Суть спірних правовідносин полягає у правомірності прийняття пенсійним органом спірного рішення, що регулюється нормами Конституції України, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року N 1058-IV (далі - Закон N 1058), Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року N 1788-XII (далі - Закон №1788-XII) та іншими нормативними документами, що регулюють спірні правовідносини.
Законом №1058-IV передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди цим особам пенсії призначаються органами Пенсійного фонду за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".
Статтею 13 Закону №1788-XII встановлено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зокрема, жінки - після досягнення 50 років, і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пунктів 4, 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України №1058-ІV, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.
У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.
Згідно з підпунктами 1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Пунктом 7 цього Порядку визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії. Відповідно до пункту 7 параграф б цього Порядку до заяви про призначення пенсії за віком за відсутності трудової книжки мають бути додані у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок № 637).
Пунктом 1 Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Згідно з пунктами 1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Відповідно до пункту 20 вказаного Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 року № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок № 383).
Відповідно до пункту 3 Порядку, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.
Згідно з пунктом 4.2 Порядку результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу наданому підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.
Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання постанови № 442, затвердженого Постановою Кабінетом Міністрів України від 01 серпня 1992 року (який набрав чинності 21 серпня 1992 року) Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року № 41.
Як випливає із зазначених нормативних актів, основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Як слідує з матеріалів адміністративної справи спірним періодом, наявність підстав щодо зарахування якого є предметом доказування у вказаній справі, є період роботи з 26 серпня 1993 року по 29 травня 1998 року, з 20 жовтня 1999 року по 24 грудня 2001 року, з 25 грудня 2006 року по 28 грудня 2006 року, з 29 грудня 2011 року по 25 грудня 2012 року.
Судом встановлено, що відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 у спірний період працював на наступних посадах:
- 26 серпня 1993 року - прийнятий на роботу в ДнзСУ «Укрелектрочермет» на посаду електромонтера 3 розряду з ремонту електроустаткування, зайнятий безпосередньо і постійно в основних цехах металургійного комбінату:
- 05 квітня 1994 року - ДнзСУ перетворено в колективне підприємство «Електротехсервіс»;
- 19 червня 1995 року - присвоєний 4 розряд за тією самою посадою;
- 01 січня 1996 року - присвоєний 5 розряд електромонтера по ремонту електроустаткування;
- 29 травня 1998 року - звільнений по переводу на ДМК ім. Дзержинського:
- 01 червня 1998 року - прийнятий на роботу на ВАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» по переводу в електроремонтний цех № 2 на посаду електромонтера по ремонту електроустаткування в основних цехах комбінату;
- 01 січня 2002 року - переведений на посаду електромонтера по ремонту та обслуговуванню електроустаткування 5 розряду;
- 01 січня 2005 року - присвоєний б розряд за тією самою професією: Робоче місце атестовано;
- 01 серпня 2008 року - у зв`язку із удосконаленням структури управління комбінатом, переведений в електроремонтний цех, дільниця по ремонту електроустаткування в основних цехах комбінату на посаду електромонтера по ремонту та обслуговуванню електроустаткування 6 розряду;
- Відкрите акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат їм. Ф.Е. Дзержинського» з 23 травня 2011 року перейменовано у Публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського»; робоче місце атестовано по Списку № 2 ;
- 16 вересня 2013 року - у зв`язку із удосконаленням структури управління комбінатом, переведений в ремонтно-сервісний центр, електроенергоремонтний цех, дільниця технічного обслуговування і ремонту електроустаткування цехів комбінату на посаду електромонтера по ремонту і обслуговуванню електроустаткування 6 розряду; робоче місце атестовано по списку № 2;
- Публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» перейменовано у Публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат»; робоче місце атестовано по списку № 2;
- 01 липня 2021 року - переведений в електроенергоремонтний цех, дільниця технічного обслуговування та ремонту електроустаткування цехів комбінату на посаду електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування 6 розряду; Робоче місце атестовано по списку № 2:
- 02 серпня 2021 року - звільнений у зв`язку із переведенням до ПрАТ «ДКХЗ»;
- 03 серпня 2021 року - прийнятий на роботу на Приватне акціонерне товариство «Дніпровський коксохімічний завод» в електроенергоремонтний цех, дільниця технічного обслуговування та ремонту електроустаткування цехів на посаду електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування 6 розряду за переведенням з ПАТ «ДМК»; робоче місце атестовано по списку № 2;
- Приватне акціонерне товариство «Дніпровський коксохімічний завод» з 11 лютого 2022 року перейменовано у Приватне акціонерне товариство «КАМЕТ-СТАЛЬ».
Відповідно до уточнюючої довідки № 27 від 06 березня 2002 року ОСОБА_1 повний робочий день працював у агломераційному, доменному, сталеплавильному виробництві ДМК ім. Дзержинського в якості електромонтера з ремонту електроустаткування з 26 серпня 1993 року по 29 травня 1998 року вибірково 1 рік 05 міс. 04 днів і весь цей період був зайнятий ремонтом електроустаткування у місцях його установки на ділянках діючих виробництв, де основні робітники, які ведуть технологічний процес, користуються правом на пільгове пенсійне забезпечення по списку №1, що передбачено списком № І розділом II, ІІІ підрозділом І, 2 у відповідності до постанови КМУ № 773 від 15.11.1994. Атестація проведена, постанова №58 від 30 листопада 1994 року.
Відповідно до уточнюючої довідки № 023-1380 від 20 липня 2022 року позивач працював повний робочий день в Публічному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний комбінат» в електроремонтному цеху № 2, в електроремонтному цеху у період з 16 січня 2003 року по 31 липня 2008 року, з 01 серпня 2008 року по 15 вересня 2013 року за професією «електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування (Агломераційний цех № 2. Доменний. Конвертерний. Рейкобалковий, Новопрокатний та інші цехи комбінату; електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування (дільниця з ремонту устаткування в основних цехах комбінату: Агломераційний № 2, Доменний, Рейкобалковий, Новопрокатний, Залізопрокатний та інші цехи комбінату)», що передбачено Списком № 2 розділ II, III, підрозділ І а, 2а, За, код КП: 2а, 3.1а, 3,2а, 3.3а у відповідності до Постанови КМУ № 36. від 16 січня 2003 року. Додаткова інформація: робоче місце атестовано. Постанови по комбінату «Про атестацію робочих місць за умовами праці» № 1269 від 25 грудня 2001 року (враховуючи постанову № 639 від 06 серпня 2002 року «Про доповнення до постанови № 1269 від 25.12.2001), № 992 від 29 грудня 2006 року. Лист Головного держексперта області за умовами праці № 003/07-1-406 від 29 листопада 2011 року про продовження строку дії постанови № 992 від 29 грудня 2006 року «Про атестацію робочих місць за умовами праці» до 29 грудня 2012 року. Постанова по комбінату «Про результати атестації робочих місць за умовами праці працівників електроремонтного цеха» № 664 від 26 грудня 2012 року.
Відповідно до уточнюючої довідки № 023-1379 від 20 липня 2022 року позивач працював повний робочий день в Публічному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний комбінат» в електроенергоремонтному цеху ремонтно-сервісного центру (ЕЕРЦ РСЦ) у період з 16 вересня 2013 року по 02 серпня 2016 року за професією «електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування (дільниця технічного обслуговування і ремонту електроустаткування цехів комбінату), що передбачено Списком №2 розділ ІІ, ІІІ, підрозділ 1а, 2а, 3а, код КП: 2а, 3.1а, 3.2а, 3.3а у відповідності до Постанови КМУ № 36 віл 16 січня 2003 року, Додаткова інформація: робоче місце атестовано. Постанова по комбінату «Про результати атестації робочих місць за умовами праці працівників електроенергоремонтного цеху ремонтно-сервісного центру» №88 від 28.02.2014 (робочі місця ЕЕРЦ РЦС атестовані вперше). Постанова по комбінату «Про результати позачергової атестації робочих місць за умовами праці працівників електроенергоремонтного цеху ремонтно-сервісного центру» №44 від 05 лютого 2016 року.
Таким чином судом встановлено, що позивач у період з 26 серпня 1993 року по 29 травня 1998 року вибірково працював на посаді, яка передбачена Списком № 1. Інший період позивач працював на посаді, яка передбачена Списком № 2.
Отже, робоче місце позивача протягом періоду з 26 серпня 1993 року по 29 травня 1998 року, з 20 жовтня 1999 року по 24 грудня 2001 року, з 25 грудня 2006 року по 28 грудня 2006 року, з 29 грудня 2011 року по 25 грудня 2012 року було атестоване за Списком № 2. Окрім того, відповідно до трудової книжки, позивач працював на посадах, які віднесені до Списку № 2.
Окрім того, професія позивача «електромонтер», відносяться до Списку № 2.
Отже, відповідач протиправно не зарахував позивачу до його пільгового стажу роботи за Списком № 2 періоди роботи з 26 серпня 1993 року по 29 травня 1998 року, з 20 жовтня 1999 року по 24 грудня 2001 року, з 25 грудня 2006 року по 28 грудня 2006 року, з 29 грудня 2011 року по 25 грудня 2012 року відповідно до записів трудової книжки та уточнюючих довідок.
При цьому, щодо посилання відповідача про неточність у даті наказу про прийняття на посаду електромонтера 3-го розряду по ремонту електрообладнання, зайнятим безпосередньо та постійно в основних цехах металургійного комбінату, а саме - в році видання наказу, замість 1993 рік зазначено 1994 рік, суд зазначає наступне.
Відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення повинні бути виконані чітко, акуратно, відповідними чорнилами. Запис у трудовій книжці про звільнення завіряється печаткою і підписом. Записи повинні відповідати оригіналам наказів або розпоряджень та мати чітке формулювання чинного законодавства із посиланням на відповідну статтю, пункт Кодексу законів про працю.
Відповідно до ст. 24 КЗпП України укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу.
З аналізу вказаного запису судом встановлено, що у якості підстави для його внесення став наказ №19-к від 26 серпня 1994 року.
При цьому, наступний запис мстить підставу - наказ по тому ж самому підприємству №5 від 11 липня 1994 року.
Тобто судом встановлено, що дійсно в даному випадку мається помилкове зазначення року видачі наказу.
При цьому, сам факт роботи позивача на даному підприємстві ніким не заперечується та підтверджується записом в трудовій книжці та уточнюючою довідкою в повному обсязі.
Відтак, факт наявності стажу роботи на вказаному підприємстві підтверджується трудовою книжкою на підставі закону, оскільки факт прийняття на роботу та роботи можливо достовірно встановити з даних трудової книжки.
У зв`язку з наявністю неточностей у даті наказу спірним залишається питання про день початку періоду роботи за вказаною посадою на вказаному підприємстві.
В даному випадку, з огляду на вимоги п.2.26 положень Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, в редакції, що діяла на час внесення запису, суд зазначає, що факт перебування в трудових відносинах підтверджується саме записом про прийняття на роботу (або записом про переведення), який зазначається в графі 2.
Відтак, з даних трудової книжки позивача, які не містять виправлень та підчисток можливо достовірно встановити як факт початку роботи позивача на вказаній посаді, так і дату завершення відповідних трудових відносин..
Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.
Пенсійним органом не враховано, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для незарахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.
Тобто, додаткові документи для підтвердження стажу роботи вимагаються лише у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Також суд зазначає, що відповідно до абз. 4 пункту 2.14 Інструкції про порядку ведення трудових книжок, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Таким чином, в даному випадку трудової книжки достатньо для підтвердження наявності пільгового стажу у позивача.
Окрім того, суд зазначає, що згідно статті 62 Закону N 1788-XII та підпункту 4 пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року N 22-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).
Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Однак, як встановлено судом, відповідачем не здійснено жодних дій, спрямованих на отримання відомостей, додаткових документів, на підставі яких можна було б додатково підтвердити пільговий стаж позивача.
Відтак позовні вимоги в частині визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, що полягала у не зарахуванні ОСОБА_1 до його пільгового стажу роботи за Списком №2 виробництв, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, періоду роботи з 26 серпня 1993 року по 29 травня 1998 року, з 20 жовтня 1999 року по 24 грудня 2001 року, з 25 грудня 2006 року по 28 грудня 2006 року, з 29 грудня 2011 року по 25 грудня 2012 року та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до його пільгового стажу його роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, періоду роботи з 26 серпня 1993 року по 29 травня 1998 року, з 20 жовтня 1999 року по 24 грудня 2001 року, з 25 грудня 2006 року по 28 грудня 2006 року, з 29 грудня 2011 року по 25 грудня 2012 року та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з дати її призначення з 03.08.2022 року з урахуванням зарахування до пільгового стажу за Списком №2 періоду роботи з 26 серпня 1993 року по 29 травня 1998 року, з 20 жовтня 1999 року по 24 грудня 2001 року, з 25 грудня 2006 року по 28 грудня 2006 року, з 29 грудня 2011 року по 25 грудня 2012 року, та виплатити недоотримані кошти, визначені за результатами перерахунку пенсії є такими, що підлягають задоволенню з огляду на те, що матеріали справи містять докази призначення пенсії позивачу саме з 03.08.2022 відповідно до Протоколу про призначення пенсії.
Згідно з частинами першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про задоволення адміністративного позову у повному обсязі.
З урахуванням положень статті 139 КАС України понесені позивачем судові витрати на оплату судового збору підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Інші судові витрати позивачем до стягнення не заявлялись.
Керуючись статтями 2, 9, 77, 133, 139, 243-246, 250, 294, 295 КАС України, суд, -
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, що полягала у не зарахуванні ОСОБА_1 до його пільгового стажу роботи за Списком №2 виробництв, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, періоду роботи з 26 серпня 1993 року по 29 травня 1998 року, з 20 жовтня 1999 року по 24 грудня 2001 року, з 25 грудня 2006 року по 28 грудня 2006 року, з 29 грудня 2011 року по 25 грудня 2012 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до його пільгового стажу його роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, періоду роботи з 26 серпня 1993 року по 29 травня 1998 року, з 20 жовтня 1999 року по 24 грудня 2001 року, з 25 грудня 2006 року по 28 грудня 2006 року, з 29 грудня 2011 року по 25 грудня 2012 року, здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з дати її призначення, а саме - з 03 серпня 2022 року, з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева