Справа № 420/15753/23
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2023-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючої судді Бойко О.Я.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання перевести з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника, вирішив у задоволенні адміністративного позову відмовити.

І. Суть спору:

Позивачка, ОСОБА_1 , звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою до відповідачів Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якій просила суд:

(1). Визнати протиправним та скасувати рішення від 01.11.2022 № 60 про відмову у переході з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника;

(2). Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника у розмірі 50% від пенсії, яку отримував годувальник на день смерті, починаючи з дати звернення, а саме з 28.10.2022.

ІІ. Аргументи сторін

(а) Позиція Позивача

В обґрунтування позовних вимог вказала, що оскільки позивачка перебувала на утриманні свого чоловіка, то на підставі діючого законодавства, 28.10.2022 у встановленому порядку, звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з заявою про перехід з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника. В силу частини першої статті 37 Закону № 1058-ІУ пенсія у зв`язку з втратою годувальника на одного непрацездатного члена сім`ї призначається в розмірі 50% пенсії за віком померлого годувальника. Тобто, передбачено розрахунок пенсії у зв`язку з втратою годувальника здійснювати з пенсії за віком, яку померлий чоловік позивачки в дійсності не отримував на день смерті. Померлий чоловік позивачки отримував пенсію за вислугу років, призначену йому як працівнику авіації і льотно-випробного складу відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення". Управлінням не заперечувалось таке право годувальника на обчислення та виплату йому пенсії як працівнику авіації і льотно-випробного складу.

Позивач вважає, що рішення № 60 від 01.11.2022 р. Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області є протиправним, як і дії щодо неврахування спірного періоду до страхового стажу, та таким, що належить до скасування.

(б) Позиція Відповідача

04.08.2023 р. до суду від відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Так, позивач має право на отримання пенсії по втраті годувальника, разом з тим, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, під час прорахунку пенсії, яку буде отримувати позивач у разі її переведення, було встановлено, що розмір такої пенсії буде значно менший ніж той розмір, який позивач отримує наразі. А саме, за результатами розрахунку встановлено, що розмір пенсії позивача до перерахунку склав 3223,24 грн, а у разі переведення з пенсії за віком на пенсію у разі втрати годувальника розмір пенсії зменшується та становитиме 3000,00 грн. Таким чином, перехід не пенсію у зв`язку з втратою годувальника призвів би до значного зниження розміру пенсії, а тому такий перехід був би недоцільним. 09.08.2023 р. до суду від відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідачем зазначено, що розмір пенсії Позивачки до перерахунку склав 3223,24 грн, у свою чергу, у разі переведення з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника, розмір пенсії зменшується та становить 3000,00 грн. Таким чином, перехід не пенсію у зв`язку з втратою годувальника призведе до значного зниження розміру пенсії, а тому такий перехід є недоцільним.

ІІІ Процедура та рух справи

04.07.2023 р. ухвалою Одеський окружний адміністративний суд, адміністративний позов залишено без руху.

18.07.2023 р. ухвалою Одеський окружний адміністративний суд, прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

ІV. Обставини справи встановлені судом та докази на їх підтвердження

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою встановленого зразка від 28.10.2023 про призначення пенсії за віком та пакетом документів доданих до заяви.

Постановою Пенсійного фонду України № 25-1 від 16.12.2020 внесено зміни до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", якою передбачено застосування екстериторіального призначення та перерахунку пенсій.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

На підставі вказаної постанови, за принципом екстериторіальності, документи ОСОБА_2 про призначення пенсії за віком розглядалися Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 60 від 01.11.2022 року. Позивачці відмовлено у переведенні у зв`язку з недоцільністю, так як розмір пенсії заявниці до перерахунку складав 3223,24 грн., у разі переведення з пенсії за віком на пенсію у разі втрати годувальника розмір пенсії зменшується та становить 3000,00 грн.

Позивач вважає вказане рішення протиправним та за його скасуванням звернувся до суду.

IV. Джерела права та висновки суду

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника встановлені абзацом першим частини першої статтею 36 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV), за змістом якої пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Питання, пов`язані з обчисленням розміру пенсії у зв`язку з втратою годувальника, унормовані статтею 37 Закону № 1058-IV, якою передбачено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками. (частина перша)

Тобто, базовою величиною для визначення розміру пенсії, призначеної у зв`язку з втратою годувальника на підставі правових норм Закону № 1058-IV є саме розмір пенсії за віком померлого годувальника.

В той же час, відповідач здійснивши розрахунок пенсії за віком померлого годувальника, який належав би до виплати, вказав, що 50 відсотків такої пенсії становить 3000 гривень і це є меншим за розмір пенсії, яку вже отримує позивачка.

Водночас, позивачка вважає, що відповідач, при вирішенні питання про призначення спірної пенсії, повинен був враховувати розмір призначеної померлому годувальнику пенсії за вислугу років.

Однак, такі доводи позивачки засновані на неправильному розумінні статті 37 Закону № 1058-IV, якою, як вже зазначалось вище, передбачено обчислення розміру пенсії у зв`язку з втратою годувальника, виходячи саме з розміру пенсії за віком.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 08.07.2019 року у справі № 676/6529/15-а, від 19 березня 2021 року у справі № 318/2128/15-а, від 01.06.2022 року у справі № 620/3519/18.

В свою чергу, стаття 9 Закону № 1058-IV встановлює вичерпний перелік видів пенсійних виплат, які можуть бути призначені відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі, а саме: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Враховуючи викладене, оскільки позивач звернулась за призначенням пенсії у зв`язку з втратою годувальника саме на підставі Закону № 1058-IV, розмір такої пенсії обчислюється виходячи з розміру пенсії за віком померлого годувальника. Іншого цим Законом не передбачено.

При цьому, за приписами пункту 4 Розділу XV «ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ» Закону № 1058-IV у разі якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Приписи наведеної правової норми необхідно застосовувати й у даному випадку, оскільки позивач вже отримує пенсію відповідно до Закону № 1058-IV, а тому призначення іншого виду пенсії, передбаченому цим же Законом, в іншому розмірі, за своєю суттю, є тотожним перерахунку пенсійної виплати й, до того ж, внаслідок цього її розмір зміниться у бік зменшення, що, у розумінні вказаних вище законодавчих приписів є неприпустимим і виключає можливість прийняття суб`єктом владних повноважень рішень або вчинення ним дій, які б звужували зміст, обсяг існуючих соціальних гарантій.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 21.02.2020 року у справі № 523/13150/16-а, від 06.04.2021 у справі № 617/724/16-а.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Отже, відповідачем доведені обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, та доказана правомірність оскаржуваного рішення, відповідно підстав для визнання протиправним та скасувати рішення від 01.11.2022 № 60 про відмову у переході з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника, немає, отже немає підстав для задоволення позову повністю.

VI. Розподіл судових витрат

З урахуванням висновку суду про відмову у задоволенні позову суд не здійснює розподіл судових витрат.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст 2, 139, 244-246 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання перевести з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника відмовити.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду подається протягом тридцяти днів. Якщо розглянуто справу в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Оксана БОЙКО

.