Справа № 932/49/23
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2023-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 вересня 2023 року м. Дніпросправа № 932/49/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.05.2023 ( суддя першої інстанції Кудрявцева Т.О.) в адміністративній справі №932/49/23 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській, Інспектор 2 батальйону 4 роти лейтенанта поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Рутковського Олександра Валерійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській, Інспектор 2 батальйону 4 роти лейтенанта поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Рутковського Олександра Валерійовича , у якому просить визнати протиправними дії інспектора поліції Рутковського О.В.; скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАР №6299876 від 18 грудня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою відповідача серії ЕАР №6299876 від 18.12.2022 року її було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. за порушення п.2.1 «а» ПДР України. В постанові зазначено, що 18.12.2022 року о 20 год. 54 хв. ОСОБА_1 , рухаючись по трасі М30, 958км. Солонянський район Дніпропетровської області керувала автомобілем Audi Q5, д.н.з. НОМЕР_1 , яка не отримувала права керування на транспортні засоби, чим порушила п. 2.1а ПДР керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом. Зазначає, що оскаржувана постанова є незаконною, оскільки відповідачем не пред`явлено належних доказів, які б свідчили про вчинення позивачем правопорушення, не досліджувалися та не надавалися для ознайомлення докази, які б підтверджували факт скоєння позивачем правопорушення, внаслідок чого постанова підлягає скасуванню. Позивач вказує, що транспортним засобом не керувала, відповідач до неї підійшов, коли вона перебувала на АЗС неподалік від транспортного засобу, а водій знаходився в магазині. Притягнення її до адміністративної відповідальності вважає безпідставним та необґрунтованим, а дії відповідача такими, що суперечать чинному законодавству України, дана постанова є незаконною і необґрунтованою, не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутності належних доказів та з грубими порушеннями чинного законодавства, у зв`язку з чим звернулись до суду.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.05.2023 позовні вимоги задоволені в повному обсязі.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ухвалення рішення з невідповідністю висновків суду обставинам справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи доводи своєї скарги, апелянт посилається на те, що під час винесення оскаржуваного рішення відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, що визначені Законом та з огляду на встановлений факт скоєного правопорушення, обґрунтовано виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Позивач своїм правом, передбаченим ст.ст. 300, 304 КАС України не скористався та не подав відзив на апеляційну скаргу.

Справа судом апеляційної інстанції розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та під час апеляційного перегляду справи підтверджено, що постановою від 18 грудня 2022 року серії ЕАР №6299876 у справі про адміністративне правопорушення, інспектором 2 батальйону 4 роти лейтенантом поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Рутковським О.В. накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень за скоєння ним правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КпАП України.

Так, в постанові зазначено, що 18.12.2022 року о 20 год. 58 хв. ОСОБА_1 рухаючись по трасі М30, 958км. Солонянський район Дніпропетровської області керувала автомобілем Audi Q5, д.н.з. НОМЕР_1 , яка не отримувала права керування на транспортні засоби, чим порушила п. 2.1а ПДР керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Правомірність вказаної постанови є предметом спору у справі, що розглядається.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із п.п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Положеннями ст.14 Закону України "Про дорожній рух" визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно із вимогами п. 2.4. «а» ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог ПДР, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в п.2.1 ПДР України.

Пунктом 2.1«а» ПДР України встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частина 2 ст.126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.1ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків.

Відповідно до ч.1ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як свідчать встановлені обставини справи, 18 грудня 2022 року серії ЕАР №6299876 у справі про адміністративне правопорушення, інспектором 2 батальйону 4 роти лейтенантом поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Рутковським О.В. накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень за скоєння ним правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КпАП України

У постанові зазначено про те, що ОСОБА_1 рухалась по трасі М30, 958км. Солонянський район Дніпропетровської області керувала автомобілем Audi Q5, д.н.з. НОМЕР_1 без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким ТЗ, чим порушила п. 2.1. «а» Правил дорожнього руху України.

Проте, на підтвердження правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не надано жодного доказу.

Відеозапису на якому б було зафіксовано керування позивачем вказаного транспортного засобу, матеріали справи не містять.

Суд у відповідності до вищенаведених норм процесуального закону встановлює обставини саме на підставі належних доказів, та не може переймати на себе обов`язки відповідача та третьої особи, якщо такі докази відсутні у матеріалах справи. Таким чином суд не може встановити фактичні обставини щодо вчинення правопорушення за відсутності відповідних повноважень, що належать відповідачу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення позивачем правопорушення, оскільки сам по собі опис адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26.04.2018 року по справі № 338/1/17 та від 29.04.2020 року по справі № 161/5372/17.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Отже, будь-які належні, достовірні та достатні докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, у матеріалах справи відсутні.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

В силу ч. 3 ст. 272 КАС України справи, визначені статтею 286 КАС не підлягають оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст.ст. 315, ст. 316, ст.ст. 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.05.2023 в адміністративній справі №932/49/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню.

Повний текст постанови складено 28 вересня 2023 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя Л.А. Божко

суддя А.В. Суховаров