Справа № 314/1070/23
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2023-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 вересня 2023 року м. Дніпросправа № 314/1070/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 25 травня 2023 року (головуючий суддя Мануйлова Н.Ю.)

у справі №314/1070/23

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту патрульної поліції в особі полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, поліцейського 2-го батальйону 1-ї роти полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області капрала поліції Навальної Олени Валеріївни

про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції в особі полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, поліцейського 2-го батальйону 1-ї роти полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області капрала поліції Навальної Олени Валеріївни, в якому просив визнати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС №6665723 від 12.03.2023 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400,00 грн., протиправною та скасувати її.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вказана постанова винесена з порушенням чинного законодавства, оскільки матеріали справи не містять доказів наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, зокрема не містять доказів, що саме позивач керував транспортним засобом.

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 25.05.2023 у задоволенні адміністративного позову відмовлено з тих підстав, що долучений відповідачем до матеріалів справи відеозапис спростовує твердження позивача, що він не керував транспортним засобом, що транспортний засіб ніхто не зупиняв та він був припаркований в іншому місці, що йому не були роз`яснені його права, що розгляд справи відбувався без його участі.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Скаржник зазначає, що надані відповідачем відеозаписи не свідчать, що останні здійснені на підставі саме реєстраторів 475624, 475626 Xiaomi. Також відеозапис не перевірений судом першої інстанції на безперервність, відсутність проміжків в часі між змонтованими уривками, втручання інспектора в процес зйомки. Отже, відповідач, заперечуючи проти позову, не навів належних доказів щодо наявності підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Також позивач вказує про незаконність зупинки транспортного засобу.

Відповідач подав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на необґрунтованість доводів скаржника, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін як законне та обґрунтоване.

Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, інспектором взводу № 1 роти № 1 батальйону № 2 ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП Навальною Оленою Валеріївною винесено постанову серії ЕАС № 6665723 від 12.03.2023, якою до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400 грн. на підставі ч.4 ст.126 КУпАП. за порушення пп. «а» п. 2.1. ПДР.

За змістом вказаної постанови водій ОСОБА_1 12.03.2023 о 07:46 в м.Кривий Ріг по вул. Об`їзна дорога Е/О 43 керував транспортним засобом VOLVO, державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи особою, яка позбавлена права керування таким транспортним засобом постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27.05.2022 на 1 рік.

Технічні засоби, за допомогою яких було здійснено відеофіксацію, зазначені в графі 6 постанови серії ЕАС № 6665723 від 12.03.2023, а саме: нагрудний реєстратор 475624, 475626 та автомобільний відео реєстратор Xiaomi.

Правомірність винесеного суб`єктом владних повноважень рішення у формі постанови від 12.03.2023 є предметом судового розгляду в даній справі.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що в діях позивача міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, оскаржувану постанову винесено уповноваженою особою з дотриманням процедури, встановленої Кодексом України про адміністративне правопорушення, її зміст відповідає вимогам статті 283 КУпАП, адміністративне стягнення застосовано у межах санкції статті, за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до статті 32 цього Закону поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, зокрема, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Відповідно до статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII водій зобов`язаний мати при собі посвідчення водія та на вимогу поліцейського - пред`явити його.

Отже, право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такий документ.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

Відповідно до п.1.1 ПДР - ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно з ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.9 ПДР України передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.4 (а) Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 ПДР України.

В свою чергу, відповідно до пп. «а» п. 2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ч.4 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За загальними правилами ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Джерела, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, наведені у статті 251 КУпАП. Так, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: 1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень.

Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних повітряних суднах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Отже, належним чином оформлені матеріали фото/відео фіксації є допустимим доказом на підтвердження вчинення особою адміністративного правопорушення.

Судом першої інстанції в результаті дослідження наявних у справі доказів, відеозапису реєстратора, що був закріплений на форменому одязі патрульного, встановлено, що в спірному випадку саме позивач перебував за кермом означеного вище транспортного засобу.

Вказаний факт не спростований позивачем ані в суді першої інстанції, ані доводами, наведеними в апеляційній скарзі.

Дослідивши відеозапис подій 12.03.2023, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що доводи представника позивача про те, що останній не керував транспортним засобом в день та час, зазначені в оскаржуваній постанові, спростовуються відеозаписом з нагрудної відеокамери поліцейського, з якого слідує, що під час розгляду поліцейським справи про адміністративне правопорушення позивач не заперечував факт керування ним транспортним засобом в день та час, зазначені в постанові про адміністративне правопорушення, визнав факт накладення на нього постановою суду адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом за вчинене ним правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП.

При цьому, судом апеляційної інстанції не приймається посилання позивача, що надані відповідачем відеозаписи не свідчать, що останні здійснені на підставі реєстраторів 475624, 475626 Xiaomi, оскільки з наданих відеозаписів чітко вбачається, що вони здійснені саме з реєстраторів 475624, 475626 Xiaomi.

Також, суд апеляційної інстанції вважає неприйнятними твердження позивача, що надані відеозаписи не перевірені судом першої інстанції на безперервність, відсутність проміжків в часі між змонтованими уривками, втручання інспектора в процес зйомки, оскільки з наданих відеозаписів можливо беззаперечно встановити факт керування позивачем транспортним засобом VOLVO з д.н.з. НОМЕР_1 та підтвердження цього факту самим ОСОБА_1 .

Окрім того, є підтвердженим зафіксований в оскаржуваній постанові серії ЕАС № 6665723 від 12.03.2023 факт позбавлення позивача права керування транспортним засобом в судовому порядку строком на один рік.

Постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27.05.2022 у справі № 484/806/22 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 19.04.2023 у справі №484/806/22 ОСОБА_1 відмовлено в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27.05.2022, відтак, станом на 12.03.2023 позивач був позбавлений права керування транспортним засобом.

З приводу підстав зупинки транспортного засобу під керуванням позивача, суд зазначає, що Закон України «Про національну поліцію» та Правила дорожнього руху встановлюють обов`язок водія, після зупинки транспортного засобу, на вимогу поліцейського пред`явити для перевірки документи незалежно від того, які обставини слугували підставою для зупинки його транспортного засобу, тому питання правомірності висновку відповідача про порушення вимог дорожнього знаку 3.15 розділу 33 ПДР не впливають на суть спірних правовідносин.

Виходячи з вищенаведеного, є правильним висновок суду першої інстанції про правомірність оскаржуваної постанови.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Суд першої інстанції під час розгляду даної справи дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про відмову в задоволенні позову.

Передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування судового рішення та ухвалення нового відсутні.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 25 травня 2023 року у справі №314/1070/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, оскарженню не підлягає (ст.272, ч.5 ст.328 КАС України).

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко