Справа № 620/2442/23
Суддя: Єгорова Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/2442/23 Суддя (судді) першої інстанції: Падій В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Єгорової Н.М.,

суддів - Сорочка Є.О., Чаку Є.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 травня 2023 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Т.Р.А.С.Т" до Головного управління ДПС у Чернігівській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2023 року позивач - Приватне підприємство "Т.Р.А.С.Т" (далі - ПП "Т.Р.А.С.Т") звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області (далі - відповідач-1, ГУ ДПС у Чернігівській області), Державної податкової служби України (далі - відповідач-2, ДПС України), в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати у повному обсязі рішення комісії Головного управління ДПС у Чернігівській області відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 19 грудня 2022 року № 7888485/36931815 про відмову в реєстрації поданої Приватним підприємством "Т.Р.А.С.Т" податкової накладної № 51 від 15 жовтня 2022 року;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну, складену та подану Приватним підприємством "Т.Р.А.С.Т", а саме № 51 від 15 жовтня 2022 року за датою її подання, тобто 27 жовтня 2022 року;

- визнати протиправним та скасувати у повному обсязі рішення комісії Головного управління ДПС у Чернігівській області відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 19 грудня 2022 року № 7888484/36931815 про відмову в реєстрації поданої Приватним підприємством "Т.Р.А.С.Т" податкової накладної № 47 від 15 жовтня 2022 року;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну, складену та подану Приватним підприємством "Т.Р.А.С.Т", а саме № 47 від 15 жовтня 2022 року за датою її подання, тобто 27 жовтня 2022 року;

- визнати протиправним та скасувати у повному обсязі рішення комісії Головного управління ДПС у Чернігівській області відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 19 грудня 2022 року № 7888483/36931815 про відмову в реєстрації поданої Приватним підприємством "Т.Р.А.С.Т" податкової накладної № 76 від 31 жовтня 2022 року;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну, складену та подану Приватним підприємством "Т.Р.А.С.Т", а саме № 76 від 31 жовтня 2022 року за датою її подання, тобто 11 листопада 2022 року;

- визнати протиправним та скасувати у повному обсязі рішення комісії Головного управління ДПС у Чернігівській області відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 19 грудня 2022 року № 7888482/36931815 про відмову в реєстрації поданої Приватним підприємством "Т.Р.А.С.Т" податкової накладної № 3 від 05 листопада 2022 року;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну, складену та подану Приватним підприємством "Т.Р.А.С.Т", а саме № 3 від 05 листопада 2022 року за датою її подання, тобто 28 листопада 2022 року;

- визнати протиправним та скасувати у повному обсязі рішення комісії Головного управління ДПС у Чернігівській області відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 19 грудня 2022 року № 7888481/36931815 про відмову в реєстрації поданої Приватним підприємством "Т.Р.А.С.Т" податкової накладної № 6 від 05 листопада 2022 року;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну, складену та подану Приватним підприємством "Т.Р.А.С.Т", а саме № 6 від 05 листопада 2022 року за датою її подання, тобто 28 листопада 2022 року;

- визнати протиправним та скасувати у повному обсязі рішення комісії Головного управління ДПС у Чернігівській області відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 19 грудня 2022 року № 7888480/36931815 про відмову в реєстрації поданої Приватним підприємством "Т.Р.А.С.Т" податкової накладної № 5 від 05 листопада 2022 року;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну, складену та подану Приватним підприємством "Т.Р.А.С.Т", а саме № 5 від 05 листопада 2022 року за датою її подання, тобто 28 листопада 2022 року;

- визнати протиправним та скасувати у повному обсязі рішення комісії Головного управління ДПС у Чернігівській області відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 28 листопада 2022 року № 7888479/36931815 про відмову в реєстрації поданої Приватним підприємством "Т.Р.А.С.Т" податкової накладної № 4 від 05 листопада 2022 року;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну, складену та подану Приватним підприємством "Т.Р.А.С.Т", а саме: № 4 від 05 листопада 2022 року за датою її подання, тобто 28 листопада 2022 року.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 травня 2023 року позов задоволено повністю. Крім того, стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області на користь Приватного підприємства "Т.Р.А.С.Т" витрати на правничу допомогу у сумі 3 500 грн.

При цьому суд першої інстанції виходив з того, що рішення про зупинення реєстрації податкових накладних як і рішення про відмову у реєстрації останніх не містить обґрунтування причин віднесення позивача до Критеріїв ризиковості здійснення операцій, а будь-яких документів на підтвердження існування відповідної податкової інформації відповідачем-1 не надано. Крім іншого, зауважив, що надані ПП "Т.Р.А.С.Т" документи надавали можливість контролюючому органу здійснити реєстрацію податкових накладних, адже перевірка реальності господарської операції має здійснюватися під час проведення документальної перевірки. Покладаючи на ДПС України обов`язок зареєструвати податкову накладну, суд підкреслив, що відповідний спосіб захисту вказуватиме на остаточне вирішення спору між сторонами. Присуджуючи за рахунок ГУ ДПС у Чернігівській області на користь ПП "Т.Р.А.С.Т" витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3 500 грн, суд зазначив, що така сума є належним чином обґрунтованою у контексті дослідження обсягу фактично наданих адвокатом послуг із урахуванням складності справи, кількості витраченого часу та принципу співмірності.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач-1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його повністю та ухвалити нове, яким повністю відмовити платнику у задоволенні позовних вимог. Свою позицію обґрунтовує тим, що оскільки ПП "Т.Р.А.С.Т" не було надано повного переліку документів для реєстрації податкових накладних, щодо яких правомірно застосована процедура зупинення, то оскаржувані рішення про відмову в реєстрації останніх є обґрунтованими. Зазначає, що неможливість ідентифікації транспортних засобів, якими здійснено перевезення, є правомірною підставою для прийняття спірних у цій справі рішень. Окремо наголошує, що судом всупереч чинного законодавства досліджувалися документи, які не були підставами для прийняття оскаржуваних рішень. Зауважує, що відповідачу-1 не були надані ні детальний опис робіт, ні платіжного доручення, що б підтверджували понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, а відтак присудження її судом є безпідставним.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2023 року відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу та призначено її до розгляду у порядку письмового провадження.

У відзиві на апеляційну скаргу ПП "Т.Р.А.С.Т" просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що подана відповідачем-1 скарга зводиться до цитування норм чинного законодавства без зазначення того, у чому полягає порушення судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права. Наголошує, що всупереч аргументів скаржника, до повідомлень про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних були надані всі необхідні документи, які дозволяли ідентифікувати господарську операцію та встановити засоби, що були використані при її здійсненні, що свідчить про поверхневий аналіз контролюючим органом наданих платником документів. Зауважує, що всупереч вимог чинного законодавства у квитанціях не було вказано на документи, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних. Підкреслює, що змістовна оцінка господарської операції перебуває поза межами процедури моніторингу реєстрації податкових накладних. Наголошує, що покладення на ДПС України обов`язку з реєстрації податкових накладних є належним способом захисту порушених прав.

Крім того, у відзиві на апеляційну скаргу позивач просить стягнути на його користь витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції у фактично понесеному розмірі - 7 000 грн.

Відзиву на апеляційну скаргу від ДПС України не надійшло.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, ПП "Т.Р.А.С.Т" здійснює господарську діяльність, що відповідає, зокрема, коду КВЕД 49.41 вантажний автомобільний транспорт (основний), що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т. 2 а.с. 144-145).

Матеріали справи свідчать, що 12 серпня 2022 року між ПП "Т.Р.А.С.Т" та ТОВ "Нова Пошта" був укладений договір № 53Н/2022 (далі - Договір; т. 1 а.с. 92-95), за умовами якого виконавець (ПП "Т.Р.А.С.Т") зобов`язується на свій ризик та за завданням замовника (ТОВ "Нова Пошта") здійснити організацію перевезення та/або перевезення вантажу автомобільним транспортом, а замовник зобов`язується прийняти і оплатити надані послуги.

Пунктом 2.2 Договору передбачено, що виконавець здійснює організацію перевезень та/або перевезення вантажу як власними транспортними засобами (далі - ТЗ) так і ТЗ, залучених третіх осіб. Інформація про ТЗ, що виконавець використовує для перевезення вантажу, зазначається у додатку № 1 до договору.

Відповідно до п. 3.1 Договору конкретні умови кожного замовлення послуг зазначаються у заявці та направляються замовником на електронну адресу виконавця.

Згідно п. 3.4 Договору послуги за цим договором надаються виконавцем на підставі товарно-транспортної накладної (далі - ТТН), маршрутного листа (далі - МЛ) та інших документів замовника, в т.ч., але не виключно - на підставі експрес накладної замовника.

За умовами п. 5.2 Договору розрахунки за цим договором здійснюються у національній валюті України (гривні) в безготівковій формі шляхом перерахування замовником грошових коштів на поточний рахунок виконавця на підставі підписаних уповноваженими представниками сторін актів наданих послуг/виконаних робіт.

Судом першої інстанції встановлено, що ПП "Т.Р.А.С.Т" на виконання умов Договору відповідно до актів виконаних робіт від: 15 жовтня 2022 року здійснило транспортування вантажів на загальну суму 14400,00 грн (в тому числі ПДВ 2400,00 грн) (т. 1 а.с. 102); 15 жовтня 2022 року здійснило транспортування вантажів на загальну суму 17400,00 грн (в тому числі ПДВ 2900,00 грн) (т.1 а.с. 154); 31 жовтня 2022 року здійснило транспортування вантажів на загальну суму 26400,00 грн (в тому числі ПДВ 4400,00 грн) (т. 1 а.с. 202); 05 листопада 2022 року здйіснило транспортування вантажів на загальну суму 26 400 грн (в тому числі ПДВ 4 400,00 грн) (т. 1 а.с. 250); 05 листопада 2022 року здійснило транспортування вантажів на загальну суму 26400,00 грн (в тому числі ПДВ 4400,00 грн) (т. 2 а.с. 48); 05 листопада 2022 року здійснило транспортування вантажів на загальну суму 26400,00 грн (в тому числі ПДВ 4400,00 грн) (т. 2 а.с. 92); 05 листопада 2022 року здійснило транспортування вантажів на загальну суму 26400,00 грн (в тому числі ПДВ 4400,00 грн) (т. 2 а.с. 139).

На виконання норм податкового законодавства ПП "Т.Р.А.С.Т" за результатами зазначених господарських операцій було складено та направлено на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 15 жовтня 2022 року № 51, № 47, від 31 жовтня 2022 року № 76, від 05 листопада 2022 року № 3, № 6, № 5, № 4 (т. 1 а.с. 54, 113, 162, 210; т.2 а.с. 8, 52, 99).

У подальшому позивачем отримані квитанції № від 27 жовтня 2022 року, № від 27 жовтня 2022 року, № від 11 листопада 2022 року, № від 28 листопада 2022 року, № від 28 листопада 2022 року, № від 28 листопада 2022 року, № від 28 листопада 2022 року, в якій зазначено, що документ прийнято; відповідно до пункту 201.16. статті 201 Податкового кодексу України реєстрація ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена; коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 52.29 відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, та запропоновано надати пояснення і копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (т.1 а.с. 55, 114, 163, 211; т. 2 а.с. 9, 53, 100).

У зв`язку з цим ПП "Т.Р.А.С.Т" направлено до ГУ ДПС у Чернігівській області повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних, реєстрацію яких зупинено. Разом з повідомленням позивачем було подано копії документів, що підтверджують здійснення позивачем господарських операцій (т. 1 а.с. 56-71, 115-130, 164-179, 212-227, т. 2 а.с. 10-25, 54-69, 101-116).

За результатами розгляду поданих підприємством документів Комісією ГУ ДПС у Чернігівській області прийняті рішення від 19 грудня 2022 року № 7888485/36931815, № 7888484/36931815, № 7888483/36931815, № 7888482/36931815, № 7888481/36931815, № 7888480/36931815, № 7888479/36931815, якими відмовлено у реєстрації спірних податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних у зв`язку з ненаданням платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено. У графі "додаткова інформація" зазначено: "неможливо ідентифікувати ТЗ якими здійснено перевезення" (т. 1 а.с. 72, 131, 180, 228; т. 2 а.с. 26, 70, 117).

Не погоджуючись з прийнятими рішеннями, позивачем подано на них скарги (т. 1 а.с. 73-88, 132-148, 181-196, 229-244, т. 2 а.с. 27-42, 71-86, 118-133), однак рішенням Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в єдиному реєстрі податкових накладних скарги позивача було залишено без задоволення та рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних - без змін (т. 1 а.с. 89, 149, 197, 245, т. 2 а.с. 43, 87, 134).

На підставі встановлених вище обставин, здійснивши системний аналіз ст. ст. 185, 187, 188, 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України), Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року №1165 (далі - Порядок зупинення №1165), а також додатків до нього, Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 (далі - Порядок №1246), Порядку прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року №520 (далі - Порядок №520), суд першої інстанції прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на прийняття оскаржуваних рішень без наявних на те правових підстав.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може не погодитися з огляду на таке.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відповідно до п. 2 Порядку №1246 податкова накладна - це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно п. 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДПС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності кваліфікованого електронного підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Пунктом 13 Порядку № 1246 передбачено, що за результатами перевірок, визначених п. 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Це положення кореспондує п. 201.16 ст. 201 ПК України.

Згідно п. 3 Порядку зупинення №1165 податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, які наведені у цьому пункті.

Приписи п. 4 Порядку зупинення №1165 визначають, що у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.

Водночас, за правилами п. 5 Порядку зупинення №1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Згідно п. 6 Порядку зупинення №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Пунктом 10 Порядку зупинення №1165 передбачено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації, та в якій зазначається, зокрема, критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку (п. 11 Порядку зупинення №1165).

У свою чергу, механізм прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначається Порядком №520.

Відповідно до п. 3 Порядку №520 комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.

Згідно п. 4 Порядку №520 у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.

Перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, закріплено у пункті 5 Порядку №520, і може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Відповідно до п. 6 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.

Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).

За правилами п. п. 9, 10 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку.

При цьому, згідно п. 11 Порядку №520 комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;

та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;

та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Таким чином, можливість надання платником податків достатніх документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного переліку необхідних документів для прийняття рішення щодо реєстрації податкової накладної. Необґрунтоване обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд, призводить до правової невизначеності, що не відповідає критерію обґрунтованості та пропорційності акта індивідуальної дії.

Відповідно до п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток 3 до Порядку зупинення №1165) одним із критеріїв ризиковості операції є відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в ЄРПН, у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в ЄРПН, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у ЄРПН, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 рази, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у ЄРПН, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

Матеріали справи свідчать, що у направлених позивачу квитанціях контролюючий орган вказав на те, що коди товару/послуг відсутні у таблиці даних платника податку як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

Однак, рішення про зупинення реєстрації спірної податкових накладних не містить у собі мотивації підстав та причин віднесення операцій позивача до пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, як і не містить доказів наявності податкової інформації, що свідчила б про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником з посиланням на відповідні документи, як і доказів прийняття рішення про віднесення ПП "Т.Р.А.С.Т" до ризикових. До того ж апелянтом не наведено, яким чином послуги перевезення, які є основним видом діяльності підприємства, можуть відповідати п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій у розрізі того, що обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку придбання товару чи обсягу його постачання або постачається не на постійній основі, оскільки такі послуги надаються у процесі здійснення господарської діяльності підприємства та споживаються безпосередньо у момент їх надання контрагенту.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що рішення про зупинення реєстрації податкових накладних не містять вичерпного переліку документів, які необхідно подати платнику податків.

Разом з тим, недотримання принципу правової визначеності під час зупинення реєстрації податкової накладної призвело до необізнаності платника податків щодо вичерпного переліку необхідних документів, які він повинен був надати контролюючому органу, внаслідок чого позивач не зміг належним чином виконати свої обов`язки щодо реєстрації податкової накладної.

Аналогічна правова позиція висловлювалася Верховним Судом, зокрема, у постановах від 21 травня 2019 року у справі № 0940/1240/18, від 10 квітня 2020 року у справі № 819/330/18, від 18 червня 2020 року у справі № 824/245/19-а, від 03 листопада 2021 року у справі №360/2460/20, від 20 січня 2022 року у справі № 140/4162/21, від 14 грудня 2022 року у справі № 560/11825/21.

При цьому у пп. 3 п. 11 Порядку зупинення №1165 прямо передбачено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються, зокрема, пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

У свою чергу, як вбачається з матеріалів справи, на виконання вимог чинного законодавства позивачем засобами електронного документообігу відповідачу-1 були направлені повідомлення разом з поясненнями щодо здійснення господарських операцій і доданими до них первинними документами.

Однак, всупереч наданих документів, ГУ ДПС у Чернігівській області прийнято рішення про відмову у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Твердження апелянта про те, що спірні рішення були прийняті у зв`язку з тим, що ПП "Т.Р.А.С.Т" не було надано письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податкових накладних, внаслідок чого неможливо ідентифікувати транспортні засоби, якими здійснювалися перевезення, судовою колегією оцінюється критично, оскільки на підтвердження факту надання позивачем транспортних послуг було надано, зокрема, копії товарно-транспортних накладних (т. 1 а.с. 103, 155, 203, т. 2 а.с. 1, 49, 93, 140), договору від 01 серпня 2022 року №01/08/2022-1 на транспортно-експедиційне обслуговування та перевезення вантажів автомобільним транспортом (т. 1 а.с. 105-106), заявок до нього та актів надання послуг (т. 1 а.с. 107-108, 157-158, 205-206, т. 2 а.с. 3-4, 39-40, 94-95, 141-142), із змісту яких можливо ідентифікувати транспортні засоби, якими здійснювалися перевезення вантажів автомобільним перевізником ПП "Т.Р.А.С.Т", зокрема, залучені останнім на підставі укладеного з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 договору.

Відтак, на переконання суду апеляційної інстанції, заперечуючи щодо подання таких документів ТОВ "Новгород-Сіверський елеватор", ГУ ДПС у Чернігівській області фактично вказує на те, що вони контролюючим органом не досліджувалися.

Крім того, додані до позовної заяви документи, які, за твердженням відповідача-1, не подавалися ГУ ДПС у Чернігівській області, як свідчать матеріали справи, подавалися ДПС України під час адміністративного оскарження спірних у цій справі рішень, що передбачено п. 11 Порядку розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого вже згаданою Постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року №1165. Відтак, суд вправі досліджувати й надавати оцінку таким документам, а твердження контролюючого органу про їх відсутність є необґрунтованим.

Судова колегія вважає за необхідне звернути увагу, що при реєстрації податкової накладної фактично проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за зовнішніми (формальними) критеріями. Тому під час розгляду справи суд не робить висновків щодо реальності операцій за участю позивача, а лише оцінює наявність чи відсутність підстав для реєстрації податкової накладної. При цьому здійснення моніторингу відповідності ПН/РК критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення такого моніторингу не повинно підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 21 травня 2020 року у справі №0940/1240/18 та від 07 грудня 2022 року у справі № 500/2237/20).

З урахуванням наведеного колегія суддів приходить до висновку, що за відсутності належного мотивування податковим органом рішень про відмову у реєстрації податкових накладних з підстав ненадання відомостей, які, як свідчать матеріали справи, були надані, такі рішення не узгоджуються з вимогами наведених вище нормативно-правових актів, а тому підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Така позиція узгоджується також із висновками Верховного Суду, висловленими у постанові від 21 травня 2020 року у справі № 560/391/19, постанові від 03 листопада 2021 року у справі №360/2460/20 та від 20 січня 2022 року у справі № 140/4162/21.

Щодо позиції суду першої інстанції про необхідність захисту прав позивача шляхом покладення на відповідача-2 обов`язку з реєстрації податкових накладних датами їх подання, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до п. 19 Порядку №1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Пунктом 20 Порядку №1246 передбачено, що внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку.

Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.

З урахуванням викладеного судова колегія вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що належним способом захисту, необхідним для поновлення прав ПП "Т.Р.А.С.Т", є зобов`язання ДПС України зареєструвати спірні податкові накладні датами їх подання. Такий спосіб захисту безпосередньо випливає із змісту згаданого вище п. 20 Порядку №1246 та узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 03 листопада 2021 року у справі №360/2460/20 та у постанові від 23 лютого 2023 року у справі №420/9924/20.

Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги щодо безпідставності стягнення за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Чернігівській області на користь ПП "Т.Р.А.С.Т" витрат на професійну правничу допомогу, судова колегія вважає за необхідне зазначити таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, на підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивача були подані:

- копія договору про надання правової (правничої) допомоги від 25 січня 2023 року №25/01-1 (т. 2 а.с. 147);

- копія акту приймання-передачі наданих послуг від 27 січня 2023 року (т. 2 а.с. 148);

- копію платіжної інструкції від 03 лютого 2023 року №189 про сплату 7 000 грн (т. 2 а.с. 149).

На підставі встановлених вище обставин, виходячи з положень ст. ст. 134, 139 КАС України, а також позиції Верховного Суду у справі №810/3806/18, суд першої інстанції прийшов до висновку документальне підтвердження обґрунтованості заявленої до присудження з відповідачів суми витрат на професійну правничу допомогу.

З такими висновками суду першої інстанції не можна не погодитися з огляду на таке.

Приписи ч. 1 ст. 139 КАС України визначають, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Приписи ч. 3 ст. 134 КАС України визначають для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому в силу положень ч. 5 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що на підтвердження надання правової допомоги необхідно долучати у тому числі розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Аналогічна позиція підтримується Верховним Судом у постанові від 01 жовтня 2018 року у справі № 569/17904/17.

Судова колегія вважає за необхідне зауважити, що обов`язковою умовою для врахування судом таких доказів є їх подання до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Крім того, колегія суддів, з урахуванням правової позиції Верховного Суду, викладеної, зокрема, у постанові від 19 вересня 2019 року у справі № 810/2760/17, вважає за необхідне звернути увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.

Водночас, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категорії складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що приписи КАС України покладають обов`язок доведення неспівмірності понесених витрат на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Наведений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 20 січня 2021 року у справі № 120/3929/19-а.

Матеріали справи свідчать, що ГУ ДПС у Чернігівській області до суду першої інстанції подавався відзив на позов ПП "Т.Р.А.С.Т", в якому містилися заперечення щодо заявлених до присудження витрат на професійну правничу допомогу з підстав їх необґрунтованості та завищення через відсутність детального опису робіт і платіжного доручення.

Перевіряючи обґрунтованість заявлених до відшкодування витрат у розрізі видів наданих послуг, їх співмірність та пропорційність, з урахуванням доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Верховний Суд у постанові від 10 листопада 2022 року у справі № 2040/6997/18 підкреслив, що, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Cуд також має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо.

Визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 року у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Відтак, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

У постанові від 10 жовтня 2022 року у справі № 640/24023/21 Верховний Суд також звернув увагу на те, положення КАС України покладають обов`язок доведення неспівмірності понесених витрат на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Цим правом, як було встановлено раніше, відповідач-1 скористався, наголошуючи у відзиві на позов на неспівмірності та непропорційності заявлених позивачем до присудження суми витрат на професійну правничу допомогу, а також на відсутності детального опису виконаних робіт та квитанції про їх оплату.

Судовою колегією враховується, що ця справа належить до справ незначної складності (є малозначна), її розгляд здійснювався судом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у порядку письмового провадження, однак остання містить значний обсяг документів, адже предметом оскарження є сім рішень суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, враховуючи викладене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що останні з огляду на співрозмірність та пропорційність до предмету спору, а також обґрунтованість, підлягають присудженню за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Чернігівській області на користь ПП "Т.Р.А.С.Т" у розмірі 3 500 грн пропорційно до задоволених позовних вимог до кожного з відповідачів.

Викладеним спростовуються доводи апеляційної скарги відповідача-1 про неврахування судом першої інстанції принципів співмірності та пропорційності витрат на професійну правничу допомогу, заявлених до присудження позивачем.

Щодо відсутності детального опису робіт на виконання положень ч. 4 ст. 134 КАС України суд апеляційної інстанції з урахуванням позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 28 грудня 2020 року у справі №640/18402/19, звертає увагу на зміст цієї норми, яка запроваджена "для визначення розміру витрат", в той час як в межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником Позивача, а отже є визначеним.

Аргументи апеляційної скарги про те, ПП "Т.Р.А.С.Т" не було надано документа про оплату професійної правничої допомоги, судовою колегією відхиляються, оскільки, як було встановлено вище, указаний документ (платіжна інструкція від 03 лютого 2023 року №189) надавався позивачем разом із позовною заявою, копія якої в силу положень КАС України направлялася іншим учасникам справи, у тому числі відповідачу-1.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Крім того, як було зазначено вище, у відзиві на апеляційну скаргу, примірник якого разом з доданими документами було направлено відповідачу-1 (т. 3 а.с. 52), позивач просив стягнути на користь ПП "Т.Р.А.С.Т" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн.

На підтвердження понесених витрат позивачем було надано копію договору про надання правової (правничої) допомоги від 04 серпня 2023 року №04/08-1 (т. 3 а.с. 48), у пункті 4.2 якого зазначено, що розмір гонорару за підготовку відзиву на апеляційну скаргу складає 7 000 грн, копію рахунку-фактури від 04.02.2022 №75 на суму 7 000,00 грн, копію акта приймання-передачі наданих послуг від 07 серпня 2023 року (т. 3 а.с. 49), копію платіжної інструкції №268 від 08 серпня 2023 року про сплату 7 000 грн (т. 3 а.с. 50).

Судом апеляційної інстанції враховується, що будь-яких заперечень щодо неспівмірності заявлених до присудження на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу відповідачами не надано. Разом з тим, з огляду на правову позицію Верховного Суду (постанова від 25 липня 2023 року у справі № 340/4492/22) це не впливає на обов`язок суду при вирішенні питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу застосовувати вимоги частин першої-четвертої статті 134 КАС України і перевіряти заявлені витрати на відповідність іншим, окрім співмірності, критеріям.

Відтак, перевіряючи обґрунтованість заявлених до відшкодування витрат, колегія суддів з урахуванням вже наведених вище нормативних обґрунтувань вважає за необхідне зазначити таке.

Як було зазначено вище, предмет спору в цій справі не є складним та стосується правовідносин, щодо яких склалася усталена судова практика. Крім того, аналіз змісту відзиву на апеляційну скаргу свідчить, що він складається із 32 сторінок, з яких 2 і частково 3 сторінка повністю відтворює резолютивну частину рішення суду першої інстанції, частини 3 і 4 сторінки стосуються апеляційної скарги, а починаючи з середини 4 сторінки і по середину 31 сторінки відзив на апеляційну скаргу повністю відтворює зміст позовної заяви безвідносно до аргументів апеляційної скарги. Крім іншого, суд апеляційної інстанції зауважує, що представник позивача є незмінним починаючи з моменту подання позовної заяви, ознайомлений з матеріалами справи та позицією контролюючого органу, що вказує на об`єктивне завищення суми витрат на професійну правничу допомогу за подання відзиву на апеляційну скаргу по відношенню вартості послуг з підготовки та подання позовної заяви.

З урахуванням наведеного судова колегія з огляду на критерії пропорційності, обґрунтованості та неминучості заявлених до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу приходить до висновку про необхідність зменшення належної до стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-1 на користь позивача суми таких витрат до 1 000 грн.

Керуючись ст. ст. 134, 139, 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 травня 2023 року - без змін.

Стягнути з Головного управління ДПС у Чернігівській області (14000, м. Чернігів, вул. Реміснича, 11, код ЄДРПОУ ВП 44094124) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Приватного підприємства "Т.Р.А.С.Т" (14037, Чернігівська обл., м. Чернігів, вул. Інструментальна, 24Б, ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1 000 (одна тисяча) гривень 00 копійок.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач Н.М. Єгорова

Судді Є.О. Сорочко

Є.В. Чаку