Справа № 580/1195/23
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2023-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/1195/23 Головуючий у 1-й інстанції: Руденко А.В.
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Ганечко О.М., Кузьменка В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 26.05.2023 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції з позовом, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо незарахування періодів роботи позивача до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років, передбачену п. «е»-«ж» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ, а саме: з 01.08.1983 по 16.08.1984 на посаді бібліотекара відділу обслуговування 1-3 класів у Черкаській обласній бібліотеці для дітей ім. О. Кошового; з 16.08.1984 по 16.05.1986 на посаді старшого бібліотекара у Черкаській обласній бібліотеці для дітей ім. О. Кошового; з 16.05.1986 по 22.04.1997 на посаді головного бібліотекара у Черкаській обласній бібліотеці для дітей ім. О. Кошового; з 22.04.1997 по 30.08.1999 на посаді завідуючої відділом збереження книжкових фондів у Черкаській обласній бібліотеці для дітей ім. О. Кошового; з 30.08.1999 по 20.09.2022 (дату звернення за призначенням пенсії) на посаді бібліотекара спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №17 Черкаської міської ради Черкаської області;

- зобов`язати відповідача зарахувати періоди роботи позивача до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років, передбачену п. «е»-«ж» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ, а саме: з 01.08.1983 по 16.08.1984 на посаді бібліотекара відділу обслуговування 1-3 класів у Черкаській обласній бібліотеці для дітей ім. О. Кошового; з 16.08.1984 по 16.05.1986 на посаді старшого бібліотекара у Черкаській обласній бібліотеці для дітей ім. О. Кошового; з 16.05.1986 по 22.04.1997 на посаді головного бібліотекара у Черкаській обласній бібліотеці для дітей ім. О. Кошового; з 22.04.1997 по 30.08.1999 на посаді завідуючої відділом збереження книжкових фондів у Черкаській обласній бібліотеці для дітей ім. О. Кошового; з 30.08.1999 по 20.09.2022 (дату звернення за призначенням пенсії) на посаді бібліотекара спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 17 Черкаської міської ради Черкаської області;

- зобов`язати відповідача призначити та виплатити позивачу грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення (яка не підлягає оподаткуванню) відповідно до п. 7-1 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 26.05.2023 позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що за відомостями трудової книжки від 01.08.1983 серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 працювала:

- з 01.08.1983 по 16.08.1984 на посаді бібліотекара відділу обслуговування 1-3 класів у Черкаській обласній бібліотеці для дітей ім. О. Кошового;

- з 16.08.1984 по 16.05.1986 на посаді старшого бібліотекара у Черкаській обласній бібліотеці для дітей ім. О. Кошового;

- з 16.05.1986 по 22.04.1997 на посаді головного бібліотекара у Черкаській обласній бібліотеці для дітей ім. О. Кошового;

- з 22.04.1997 по 30.08.1999 на посаді завідуючої відділом збереження книжкових фондів у Черкаській обласній бібліотеці для дітей ім. О. Кошового;

- з 30.08.1999 по 20.09.2022 (дату звернення за призначенням пенсії) на посаді бібліотекара спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №17 Черкаської міської ради Черкаської області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області №48 від 29.09.2022 ОСОБА_1 призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Згідно цього рішення страховий стаж позивача складає 42 роки 8 місяців 13 днів.

13.10.2022 позивач звернулася до відповідача із заявою щодо виплати грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, передбаченої пунктом 7-1 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Водночас, листом №6773-6703/П-02/8-2300/22 від 16.11.2022 Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області відмовило ОСОБА_1 у виплаті грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій з тих підстав, що до спеціального стажу, який дає право на пенсію за вислугу років, зараховуються періоди роботи на посадах завідуючих та бібліотекарів, які працюють у бібліотеках, що мають статус юридичної особи та є закладами освіти. Оскільки позивач працювала на посадах бібліотекара в комунальному закладі «Обласна бібліотека для дітей» Черкаської обласної ради, яка не належить до закладів освіти, а також у середній школі-ліцеї №17 м. Черкаси, а посада бібліотекара в загальноосвітньому навчальному закладі не передбачена Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №909 від 04.11.1993, то підстави для задоволенні вимог заяви відсутні.

Не погоджуючись з відмовою у виплаті одноразової грошової допомоги, позивач звернулась до суду.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що організаційно-правова форма бібліотеки як комунального закладну жодним чином не впливає на її статус як закладу освіти, а бібліотекою може бути не лише окрема юридична особа (заклад), а й її структурний підрозділ. Відтак наявність стажу позивача на посадах бібліотекара більше 39 років дає їй право на отримання грошової допомоги, передбаченої пунктом 7-1 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що судом першої інстанції не було враховано, що комунальний заклад «Обласна бібліотека для дітей» Черкаської міської ради не належить до закладів освіти через відсутність у нього статусу юридичної особи як бібліотеки, а посада бібліотекара в загальноосвітніх навчальних закладах не передбачена переліком посад, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Указаний Порядок затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1191 (далі - Порядок №1191).

Пунктом 2 зазначеного Порядку встановлено, що до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909.

Колегією суддів враховується, що зміст Розділу 1 «Освіта» Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 (далі - Перелік №909), в частині «Найменування закладів і установ» містить зазначення «Бібліотеки», а в частині «Найменування посад» містить зазначення «завідуючі, бібліотекарі». При цьому зміст пункту 2 «Примітки» цього нормативного акта визначає, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

Відповідно до абз. 1 ст. 1 Закону України «Про бібліотеки і бібліотечну справу» бібліотека - інформаційний, культурний, освітній заклад (установа, організація) або структурний підрозділ, що має упорядкований фонд документів, доступ до інших джерел інформації та головним завданням якого є забезпечення інформаційних, науково-дослідних, освітніх, культурних та інших потреб користувачів бібліотеки.

Згідно ч. ч. 1-3 ст. 12 указаного Закону бібліотеки створюються з урахуванням соціально-економічних, національних, культурно-освітніх і виробничих потреб суспільства згідно з соціальними нормативами, встановленими відповідними органами державної влади.

Бібліотеки можуть створюватися на основі усіх форм власності, передбачених законами України. Засновниками бібліотек можуть бути органи державної влади, органи місцевого самоврядування, самоврядні організації, фізичні та юридичні особи, у тому числі іноземні, в порядку, передбаченому законом.

Бібліотека може не мати статусу юридичної особи та перебувати у складі підприємства, установи або організації.

За змістом пункту 2 «Примітки» Переліку № 909, в межах правового поля регулювання пункту 2 Порядку № 1191, до страхового стажу, що визначає право на виплату відповідної грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на відповідних посадах незалежно від форми власності або відомчої належності таких закладів і установ.

Таким чином, всупереч доводів апеляційної скарги, комунальний заклад «Обласна бібліотека для дітей» Черкаської обласної ради належить до закладів освіти у розумінні положень Переліку № 909, адже форма власності на статус такого закладу не впливає, а в силу Закону України «Про бібліотеки і бібліотечну справу» бібліотека може не мати статусу юридичної особи та бути структурним підрозділом, що свідчить про те, що посада бібліотекара у Черкаській спеціалізованій школі І-ІІІ ступенів №17 Черкаської міської ради також включена до Переліку №909.

З огляду на те, що позивач на момент призначення пенсії за віком працювала у відповідному закладі бібліотеки та має достатній трудовий стаж роботи у цих закладах (39 років 1 місяць 19 днів), при цьому, раніше не отримувала пенсію, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що позивач має право на отримання грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Посилання апелянта на неврахування судом першої інстанції позицій Верховного Суду, викладених у постановах від 20.02.2019 у справі № 462/5636/16-а, від 28.04.2020 у справі № 678/941/17 та від 02.03.2020 у справі № 175/4084/16-а, колегія суддів відхиляє, оскільки вони не є релевантними до спірних правовідносин, оскільки стосуються питання викладачів, а не бібліотекарів (справа № 462/5636/16-а), належності посади фельдшера колгоспу до посади фельдшера закладу охорони здоров`я (справа № 678/941/17) та неможливості призначення грошової допомоги у випадку, якщо до цього моменту вже було призначено пенсію за вислугу років (справа № 175/4084/16-а.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не містить жодних обґрунтувань та/або посилань скаржника на незаконність рішення суду першої інстанції. Обґрунтувань неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права апеляційна скарга відповідача також не містить.

Надаючи оцінку всім доводам учасників справи, судова колегія також враховує рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» висновки ЄСПЛ є джерелом права.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 26 травня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Ганечко О.М.

Кузьменко В.В.