Справа № 620/7044/22
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2023-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/7044/22 Головуючий у 1 інстанції: Ткаченко О.Є.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Аліменка В.О.

Кузьмишиної О.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області та Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив:

- визнати протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області №64 від 21.06.2022 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати ОСОБА_1 страховий стаж за такі періоди: період навчання в СТК Козелецького РК ДОССАФ з 01.04.1980 по 26.08.1980; період роботи в Бобровицькому райпобуткомбінаті м. Бобровиця Чернігівської області з 26.07.1979 по 03.01.1980 та з 17.02.1983 по 11.04.1983; дорахувати незараховані 13 днів роботи в ПА «Софія»; дорахувати незарахований 1 місяць навчання в Чернігівському професійно-технічному училищі; дорахувати незараховані 2 місяці 12 днів роботи в колгоспі ім. Ілліча село Ставиське Козелецького району Чернігівської області; період роботи в «Виробничо-комерційна фірма «Рінобуд Плюс» з 10.06.2009 по 13.09.2011;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок страхового стажу ОСОБА_1 та нарахувати 29 років 5 місяців 18 днів страхового пенсійного стажу;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області взяти на облік як пенсіонера та нарахувати ОСОБА_1 пенсію за віком.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 березня 2023 року позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №64 від 21.06.2022 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати ОСОБА_1 страховий стаж за: період навчання в СТК Козелецького РК ДОССАФ з 01.04.1980 по 26.08.1980; період роботи в Бобровицькому райпобуткомбінаті м.Бобровиця Чернігівської області з 26.07.1979 по 03.01.1980 та з 17.02.1983 по 11.04.1983; дорахувати незараховані 13 днів робити в ПА «Софія»; дорахувати незарахований 1 місяць навчання в Чернігівському професійно-технічному училищі; дорахувати незараховані 2 місяці 12 днів роботи в колгоспі ім. Ілліча село Ставиське Козелецького району Чернігівської області; період роботи в «Виробничо - комерційна фірма «Рінобуд Плюс» з 10.06.2009 по 13.09.2011.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області призначити пенсію за віком ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 05.06.2022.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області витрати зі сплати судового збору у розмірі 496 грн. 20 коп.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області витрати зі сплати судового збору у розмірі 496 грн. 20 коп.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує, що відповідальним за прийняття оскаржуваного рішення є Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, зобов`язання вчинити дії безпідставно покладено судом на Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, що свідчить про порушення процесуальних норм. Також, апелянт зазначає, що рішення про призначення пенсії є дискреційним повноваженням органів Пенсійного фонду України.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 березня 2023 року (суддя-доповідач Глущенко Я.Б.).

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2023 року призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження з 14 червня 2023 року (суддя-доповідач Глущенко Я.Б.).

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 серпня 2023 року прийнято справу № 620/7044/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області та Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії до свого провадження (суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, згідно записів в трудовій книжці НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , зокрема:

- в період з 04.04.2017 по 25.04.2017 працював водієм в ПА "Софія" (а.с.88);

- в період з 10.06.2009 по 13.09.2011 працював в "Виробничо-комерційна фірма «Рінобуд Плюс».

Згідно архівної довідки Комунальної установа «Трудовий архів» Бобровицької міської ради Чернігівської області від 14.07.2022 №01-15/180, ОСОБА_1 працював наладчиком швейних машин в Бобровицькому райпобуткомбінаті м. Бобровиця Чернігівської області в період роботи з 26.07.1979 по 03.01.1980 та з 17.02.1983 по 11.04.1983.

Відповідно до довідки Приватного підприємства «Агрофірма «Ставиське» від 10.05.2022 №3, ОСОБА_1 з 03.05.1983 по 31.12.1983 працював в колгоспі ім. Ілліча, село Ставиське, Козелецького району, Чернігівської області.

Із атестату Чернігівського професійно-технічного училища Чернігівського обласного (міського) управління побутового обслуговування населення №4829 вбачається, що ОСОБА_1 навчався в Чернігівському професійно-технічному училищі з 01.09.1977 по 01.08.1979.

У відповідності до свідоцтва серії НОМЕР_2 , виданого СТК Козелецького РК ДОССАФ, ОСОБА_1 з 01.04.1980 по 26.08.1980 навчався за програмою підготовки водія транспортного засобу категорії "С".

16 червня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області із заявою про призначення пенсії за віком.

За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 16.06.2022, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області прийнято рішення від 21.06.2022 № 64 про відмову у призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. В рішенні зазначено, що за поданими документами не зараховано період навчання в ДОССАФ з 01.04.1980 по 26.08.1980 згідно свідоцтва серія НОМЕР_2 , оскільки, відсутні відомості про присвоєння кваліфікації; не зараховано періоди роботи з 01.06.2002 по 12.05.2003 згідно запису в трудовій книжці НОМЕР_1 , оскільки, наявне виправлення у даті наказу прийняття на роботу (зараховано згідно даних в індивідуальних відомостей про застраховану особу).

Не погоджуючись даною відмовою, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Згідно частини 1 статті 5 Закону № 1058-IV, цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

За приписами частини 1 статті 9 Закону №1058-ІV, в солідарній системі призначається, зокрема, пенсія за віком.

Відповідно до статті 1 Закону №1058-IV, який набрав чинності з 01.01.2004, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом;

страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Таке ж визначення містить і частина перша статті 24 Закону №1058-IV, яка передбачає, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з частиною другою статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Зазначеним нормам відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній визначено Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (далі - Порядок №637), відповідно до якого, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 2 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

За приписами п. 3 Порядку №637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Отже, трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи і лише у разі відсутності в ній відповідних записів та наявності неточностей особа, що звертається за призначенням пенсії, на підтвердження стажу роботи, повинна надати інші документи.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся пенсійного органу із заявою від 16 червня 2022 року про призначення пенсії за віком (а.с. 92-93).

За результатами розгляду даної заяви ОСОБА_1 , Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області прийнято рішення від 21.06.2022 № 64 про відмову у призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу (а.с. 11-12).

В оскаржуваному рішенні пенсійного органу зазначено, що за поданими документами не зараховано період навчання в ДОССАФ з 01.04.1980 по 26.08.1980 згідно свідоцтва серія НОМЕР_2 , оскільки, відсутні відомості про присвоєння кваліфікації; не зараховано періоди роботи з 01.06.2002 по 12.05.2003 згідно запису в трудовій книжці НОМЕР_1 , оскільки, наявне виправлення у даті наказу прийняття на роботу (зараховано згідно даних в індивідуальних відомостей про застраховану особу).

Так, Порядок ведення трудових книжок встановлений Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58 (далі - Інструкція № 58).

Відповідно до п. 1.1 Інструкції № 58, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Згідно п. 2.2 Інструкції № 58, заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу.

Пунктом 2.4 Інструкції № 58 визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

За приписами абз. 8 п. 2.14 Інструкції № 58, переведення працівника на іншу постійну роботу на тому ж підприємстві оформлюється в такому ж порядку, які прийняття на роботу.

Разом з тим, згідно п. 1.5 Інструкції № 58, питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання і обліку, регулюються постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 «Про трудові книжки працівників», цією Інструкцією та іншими актами законодавства.

У відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників», відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

У свою чергу, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Правова позиція щодо недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, викладена в постановах Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 06.02.2018 року у справі № 677/277/17 та від 09.08.2019 року у справі №654/890/17.

Також, Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постановах від 24.05.2018 року у справі №490/12392/16-а та від 04.09.2018 року у справі № 423/1881/17 висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Крім того, Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові №687/975/17 від 21.02.2018 року зазначив, що на особу не може перекладались тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, відповідач не позбавлений права перевірити інформацію, яка зазначена у трудовій книжці, як того вимагає частина 3 статті 44 Закону № 1058-IV.

При цьому, пенсійний орган в межах своїх повноважень, зобов`язаний розглянути та за необхідності перевірити відповідність поданих для призначення пенсії документів, зокрема, записів у трудовій книжці, визначити на їх підставі достатність або відсутність підстав для призначення позивачу відповідного виду пенсії.

Доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці щодо спірних періодів роботи позивача відповідачами суду не надано, а тому, їх безпідставно не взято до уваги Головним управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області при обрахуванні стажу роботи та не вжито всіх заходів для його перевірки.

З огляду на зазначене, Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області не може посилатися на наявне в трудовій книжці позивача НОМЕР_1 виправлення у даті наказу прийняття на роботу, як підставу для незарахування періоду роботи з 01.06.2002 по 12.05.2003 до страхового стажу.

Щодо незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду навчання з 01.04.1980 по 26.08.1980, слід зазначити наступне.

Відповідно до оскаржуваного рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 21.06.2022 № 64, підставною незарахування до страхового стажу позивача періоду навчання з 01.04.1980 по 26.08.1980 є відсутність інформації про присвоєння кваліфікації.

Перелік видів трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, визначено статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно з пунктом «д» частини 3 статті 56 Закон України «Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи зараховується також: навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Статтею 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» визначено, що час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

За приписами пункту 8 Порядку №637, час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

Таким чином, час навчання у навчальних закладах підтверджується, зокрема, свідоцтвами.

Згідно свідоцтва серії НОМЕР_2 , виданого СТК Козелецького РК ДОССАФ, ОСОБА_1 з 01.04.1980 по 26.08.1980 навчався за програмою підготовки водія транспортного засобу категорії "С" (а.с. 24).

Крім того, відповідно до запису №1 у трудовій книжці, 04.03.1986 ОСОБА_1 був прийнятий на роботу водієм третього класу (а.с.85-88).

Таким чином, позивач після закінчення професійно-технічного училища працевлаштувався на роботу за набутою у професійно-технічному училищі професією.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області протиправно не зараховано до страхового стажу позивача період його навчання з 01.04.1980 по 26.08.1980 в СТК Козелецького РК ДОССАФ з підстав відсутності інформації про присвоєння кваліфікації.

Беручи до уваги викладене, судом першої інстанції обгрунтовано визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №64 від 21.06.2022 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.

Щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати ОСОБА_1 страховий стаж за: період навчання в СТК Козелецького РК ДОССАФ з 01.04.1980 по 26.08.1980; період роботи в Бобровицькому райпобуткомбінаті м. Бобровиця Чернігівської області з 26.07.1979 по 03.01.1980 та з 17.02.1983 по 11.04.1983; донарахувати незараховані 13 днів роботи в ПА "Софія"; донарахувати незарахований 1 місяць навчання в Чернігівському професійно-технічному училищі; донарахувати незараховані 2 місяці 12 днів роботи в колгоспі ім. Ілліча село Ставиське Козелецького району Чернігівської області; період роботи в "Виробничо - комерційна фірма "Рінобуд Плюс" з 10.06.2009 по 13.09.2011, а також, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області призначити пенсію за віком ОСОБА_1 , відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 05.06.2022, слід зазначити наступне.

Як наголошує апелянт, відповідальним за прийняття оскаржуваного рішення є Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, зобов`язання вчинити дії безпідставно покладено судом на Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).

При цьому, 30 березня 2021 року набрала чинності постанова правління Пенсійного фонду України від 16 грудня 2020 року № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 16 березня 2021 року за № 339/35961 (далі - Постанова правління ПФУ № 25-1).

Зміни, внесені до Порядку № 22-1 на підставі Постанови правління ПФУ № 25-1, передбачали застосування органами Пенсійного фонду України принципу екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії з 01 квітня 2021 року.

Запроваджена у зв`язку із змінами, внесеними до Порядку № 22-1, процедура передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунок пенсії бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяви та де проживає пенсіонер.

Запровадження принципу екстериторіальності мало на меті досягнення таких результатів: єдиний підхід до застосування пенсійного законодавства; централізована прозора система контролю за діями фахівців, процесів призначення та перерахунку пенсій; мінімізація особистих контактів з громадянами; відв`язка звернень та їх опрацювання від територіального принципу; попередження можливих випадків зволікань у прийнятті рішення, а також оптимізація навантаження на працівників.

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку № 22-1, заява про призначення (перерахунок) пенсії, подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Згідно пункту 4.2 розділу ІV Порядку 22-1, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.3. розділу ІV Порядку 22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

За приписами пункту 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Аналіз наведених вище положень Порядку № 22-1 свідчить про наступне:

- сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення (перерахунок) пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території;

- після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, (тобто територіального органу Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію, (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (п. 4.10);

- виплату пенсії проводить орган, що призначає пенсію, (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України) за місцем фактичного проживання/перебування особи.

Враховуючи вимоги Порядку № 22-1, органом, що приймав рішення за заявою позивача щодо призначення пенсії визначено Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Отже, з огляду на приписи пунктів 4.2, 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1, належним відповідачем у правовідносинах щодо розгляду заяви позивача про призначення пенсії є Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, розглядав заяву про перерахунок пенсії та прийняв рішення про відмову.

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області не здійснювало розгляд заяви позивача, не приймало рішення про відмову у призначенні пенсії, а тому, відсутні правові та фактичні обставини для покладання на нього обов`язку щодо зарахування до страхового стажу позивача невзараховані періоди.

Таким чином, саме Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зобов`язане зарахувати ОСОБА_1 страховий стаж за такі періоди: період навчання в СТК Козелецького РК ДОССАФ з 01.04.1980 по 26.08.1980; період роботи в Бобровицькому райпобуткомбінаті м. Бобровиця Чернігівської області з 26.07.1979 по 03.01.1980 та з 17.02.1983 по 11.04.1983; донарахувати незараховані 13 днів роботи в ПА «Софія»; донарахувати незарахований 1 місяць навчання в Чернігівському професійно-технічному училищі; донарахувати незараховані 2 місяці 12 днів роботи в колгоспі ім. Ілліча село Ставиське Козелецького району Чернігівської області; період роботи в «Виробничо - комерційна фірма «Рінобуд Плюс» з 10.06.2009 по 13.09.2011.

Щодо зобов`язання відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 05.06.2022, слід зазначити наступне.

Оскільки, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області при розгляді заяви ОСОБА_1 від 16.06.2022 про призначення пенсії не були зараховані до страхового стажу вищевказані періоди роботи, як наслідок, пенсійним органом не було оцінено в сукупності питання достатності у позивача страхового стажу для призначення пенсії.

За таких обставин, суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з призначення пенсій громадянам, а належним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З приводу розподілу судових витрат, слід зазначити наступне.

Оскільки, судом визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №64 від 21.06.2022 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком, а також, саме Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зобов`язано зарахувати до страхового стажу позивача незараховані періоди та повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії, колегія суддів вважає, що з даного відповідача необхідно стягнути витрати зі сплати судового збору в повному обсязі.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зміни рішення суду першої інстанції шляхом викладення абзаців третього, четвертого, п`ятого та шостого резолютивної частини рішення наступного змісту:

«Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 страховий стаж за такі періоди: період навчання в СТК Козелецького РК ДОССАФ з 01.04.1980 по 26.08.1980; період роботи в Бобровицькому райпобуткомбінаті м. Бобровиця Чернігівської області з 26.07.1979 по 03.01.1980 та з 17.02.1983 по 11.04.1983; донарахувати незараховані 13 днів роботи в ПА «Софія»; донарахувати незарахований 1 місяць навчання в Чернігівському професійно-технічному училищі; донарахувати незараховані 2 місяці 12 днів роботи в колгоспі ім. Ілліча село Ставиське Козелецького району Чернігівської області; період роботи в «Виробничо - комерційна фірма «Рінобуд Плюс» з 10.06.2009 по 13.09.2011.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.».

В іншій частині рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 березня 2023 року слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції частково не відповідають встановленим обставинам по справі, допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права частково призвели до неправильного вирішення справи, а тому, оскаржуване рішення підлягає зміні.

Відповідно до частини першої статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області задовольнити частково.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 березня 2023 року змінити, виклавши абзаци третій, четвертий, п`ятий та шостий резолютивної частини рішення наступного змісту:

«Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 страховий стаж за такі періоди: період навчання в СТК Козелецького РК ДОССАФ з 01.04.1980 по 26.08.1980; період роботи в Бобровицькому райпобуткомбінаті м. Бобровиця Чернігівської області з 26.07.1979 по 03.01.1980 та з 17.02.1983 по 11.04.1983; донарахувати незараховані 13 днів роботи в ПА «Софія»; донарахувати незарахований 1 місяць навчання в Чернігівському професійно-технічному училищі; донарахувати незараховані 2 місяці 12 днів роботи в колгоспі ім. Ілліча село Ставиське Козелецького району Чернігівської області; період роботи в «Виробничо - комерційна фірма «Рінобуд Плюс» з 10.06.2009 по 13.09.2011.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.».

В іншій частині рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 березня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Аліменко В.О.

Кузьмишина О.М.