Справа № 490/7302/23
Суддя: Микульшина Г. А.
Дата ухвалення: 2023-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 490/7302/23
Провадження № 2-а/489/87/23
РІШЕННЯ

Іменем України

02 жовтня 2023 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Микульшиної Г.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області про визнання дій протиправними та скасування постанови,

встановив:

В серпні 2023 року позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Нечай О.Д. звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до Управління патрульної поліції в Миколаївській області про скасування постанови серії ЕАС № 7062407 від 27.05.2023, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 27.05.2023 на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 400,00 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП. Обставини правопорушення описані у постанові наступним чином: «водій керував транспортним засобом, при цьому, не маючи права керування таким транспортним засобом, а саме не мав посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 2.1 а ПДР України».

З викладеним описом обставин позивач не погоджується, оскільки він не відповідає дійсності, і вважає дану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню. Позивач має посвідчення водія № НОМЕР_1 (серія ВАА), видане 07.07.2010, і пред`явив його для ознайомлення інспектору поліції під час винесення оскаржуваної постанови. Однак під час перевірки посвідчення водія інспектором не було виявлено даного документа у базі МВС України, у зв`язку з чим і складено постанову. Факт пред`явлення позивачем працівникам поліції посвідчення водія підтверджується також постановою про визнання даного посвідчення речовим доказом. У зв`язку з викладеними обставинами, відділом поліції № 1 МРУП ГУНП в Миколаївській області відкрито кримінальне провадження за ч. 4 ст. 358 КК України (підроблення документів). Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 08.06.2023 накладено арешт на посвідчення водія, видане на ім`я ОСОБА_1 . Проте згідно ухвали суду від 10.07.2023 арешт знято, оскільки відповідно до висновку експерта від 06.06.2023 бланк посвідчення водія, виданого на ім`я позивача, відповідає встановленому зразку аналогічного бланку посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України.

Вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки правила дорожнього руху він не порушував.

Також позивач просив суд визнати поважними причини пропуску строку для звернення до суду та поновити йому строк для оскарження постанови про накладення на нього адміністративного стягнення.

Згідно ухвали Центрального районного суду м. Миколаєва від 04.08.2023 матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 передано за підсудністю до Ленінського районного суду м. Миколаєва.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04.09.2023 у даній справі було відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи; поновлено ОСОБА_1 строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення; звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Сторони повідомлялись судом про розгляд справи належним чином, шляхом поштових відправлень.

Від представника відповідача Управління патрульної поліції в Миколаївській області на адресу суду 15.08.2023 надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого він просить суд в задоволенні позову відмовити в зв`язку з його безпідставністю.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, основним завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними управлінських функцій.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Постановою серії ЕАС № 7062407 від 27.05.2023 встановлено, що 27.05.2023 о 12:31 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Ford Focus, державний номер НОМЕР_2 , в м. Миколаїв, вул. Потьомкінська,54-А, керував т/з, при цьому не маючи права керування таким т/з, а саме не мав посвідчення відповідної категорії (не отримував), чим порушив п. 2.1 а ПДР України. Вказане правопорушення передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП. На ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді 3 400,00 грн.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», установлюють Правила дорожнього руху України (далі ПДР України), затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

Приписами пункту 2.1 а ПДР України встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 2 статті 126 КУпАП передбачено, що керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно із приписами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) установлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані установлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно до частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Приписами частини першої статті 72 КАС України визначено, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, установлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із частиною першою ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, які ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

У даному випадку предметом доказування є факт відсутності (неотримання) у водія ОСОБА_1 посвідчення водія відповідної категорії.

З матеріалів справи слідує, що на підтвердження вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 126 КУпАП України, відповідачем надано запис на дисковому носії з нагрудного відео реєстратора працівника поліції.

З даного відеозапису вбачається, що позивач ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ford Focus, державний номер НОМЕР_2 . Його було зупинено працівниками патрульної поліції та здійснено перевірку наданих ним документів, зокрема посвідчення водія на керування транспортним засобом серії НОМЕР_3 . Під час перевірки посвідчення водія працівником поліції не було виявлено даного документа у базі МВС України, у зв`язку з чим і складено відносно ОСОБА_1 постанову про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 126 КУпАП. При цьому позивач надає пояснення, що отримував посвідчення водія у встановленому законом порядку на території, яка станом на теперішній час є тимчасово окупованою (Цюрюпінський район Херсонської області). Оскільки у працівника поліції виникли сумніви щодо достовірності (дійсності) пред`явленого ОСОБА_1 посвідчення водія, ним було прийнято рішення про притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

У зв`язку з викладеними обставинами, відділом поліції № 1 МРУП ГУНП в Миколаївській області відкрито кримінальне провадження за ч. 4 ст. 358 КК України (підроблення документів).

Згідно постанови старшого дізнавача СД ВП № 1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області посвідчення водія серія НОМЕР_3 від 07.07.2010 визнано речовим доказом (а.с. 6).

Відповідно до ухвали Центрального районного суду м. Миколаєва від 10.07.2023 по справі № 490/4809/23, скасовано арешт майна, накладений на посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 , серія НОМЕР_3 від 07.07.2010 (а.с. 8)У відповідності до висновку експерта Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 06.06.2023№ СЕ-19/115-23/7627-ДД, бланк посвідчення водія серія НОМЕР_3 від 07.07.2010 на ім`я ОСОБА_1 , виданий 07.07.2010 Цюрюпінським РЕП ДАІ Херсонської області відповідає встановленому зразку аналогічного бланку посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Досліджуючи матеріали справи, судом встановлено, що відсутні належні, достовірні та неспростовні докази на підтвердження того, що позивач ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом, не маючи права керування транспортним засобом (не отримавши посвідчення водія).

Суд повинен обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту (рішення ЄСПЛ «Коробов проти України» №39598/0з від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування.

Отже, суд повинен всебічно, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи, оцінивши кожен доказ як окремо, так і в їх сукупності й навести в своєму рішенні висновки за результатами їх дослідження та оцінки щодо відсутності або наявності в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Вимоги вказаних правових норм не були дотримані працівниками поліції при складанні оскаржуваної постанови.

Аналізуючи обставини справи, досліджені матеріали, зокрема оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення та відеозапис з нагрудного відеорєстратора поліцейського, суд приходить до висновку про відсутність в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, за порушення якого його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи неспростовних доказів, які підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом без права керування таким транспортним засобом (не отримавши посвідчення водія), суд приходить до висновку про задоволення позову, скасування постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення, що відповідає положенням п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України.

Положеннями статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Оскільки Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції не є самостійною юридичною особою, то судові витати у розмірі 536,80 грн. підлягають стягненню саме з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України. Оскільки позивача було звільнено від сплати судового збору, судові витрати підлягають стягненню на користь держави.

Керуючись статтями 18, 19, 139, 241-246, 286 КАС України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області про визнання дій протиправними та скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС № 7062407 від 27.05.2023 та закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Федора Ернста, 3) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач: Управління патрульної поліції в Миколаївській області, місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1-Б/1.

Повний текст рішення складено 02.10.2023.

Суддя Г.А. Микульшина