Справа № 280/1490/21
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2023-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 вересня 2023 року м. Дніпросправа № 280/1490/21
Суддя І інстанції Бойченко Ю.П.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),

суддів: Шальєвої В.А., Сафронової С.В.,

за участю секретаря судового засідання Рівної В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06 червня 2023 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування витягу, -

ВСТАНОВИВ:

ПрАТ «СК «Укррічфлот» звернулося до суду з вищевказаним адміністративним позовом в якому просило:

визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області щодо незастосування у Витязі від 06.05.2020 № 1601/207-20 із технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки площею 116022 квадратних метрів, яка розташована за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Глісерна, 14, кадастровий номер: :01:013:0082, локальних коефіцієнтів за локальними факторами: 1.1. «не забезпечена централізованим газопостачанням - 0,95», 1.2. «не забезпечена централізованим теплопостачанням - 0,95», 1.3. «місцезнаходження земельної ділянки у зоні обмеження забудови за рівнем напруження електромагнітного поля - 0,90», 1.4. «місцезнаходження земельної ділянки у санітарно-захисній зоні - 0,80»;

визнати протиправним та скасувати Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером: :01:013:0082 від 06.05.2020 №1601/207/-20, сформований Головним управлінням Держгеокадастру у Запорізькій області.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що дії відповідача при формуванні витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 06.05.2020 № 1601/207-20 є протиправним, оскільки не застосовані локальні фактори, які мають вплив на земельну ділянку та мають локальні коефіцієнти з від`ємними значенням, а отже знижують вартість нормативно грошової оцінки, і їх незастосування призводить до завищення орендної плати.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 06 червня 2023 року у позовні вимоги було задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області щодо незастосування у Витязі від 06.05.2020 №1601/207-20 із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки площею 116022 квадратних метрів, яка розташована за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Глісерна, 14, кадастровий номер: :01:013:0082, локальних коефіцієнтів за локальними факторами: «не забезпечена централізованим газопостачанням - 0,95», «не забезпечена централізованим теплопостачанням - 0,95», «місцезнаходження земельної ділянки у санітарно-захисній зоні - 0,80». Визнано протиправним та скасовано Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером: :01:013:0082 від 06.05.2020 №1601/207-20, сформований Головним управлінням Держгеокадастру у Запорізькій області. У задоволенні решти позовних вимог було відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області подало апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вказує, що вирішуючи спір по суті судом першої інстанції фактично та юридично прийнято рішення про права та інтереси територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, як власника та орендодавця земельної ділянки, в той же час зазначений орган місцевого самоврядування не був залучений до участі у розгляді справи, що призвело до того, що Запорізька міська рада була позбавлена можливості скористатися процесуальними правами, передбаченими ст. 44, 47 КАС України. Вказує, що матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження обставин «застарілості» інформації, викладеної в листі Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради від 01.05.2023 № 04.01-05/1573. Вказує, що централізоване газопостачання земельної ділянки в розумінні Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів № 489 від 25.11.2016 р. сприймається виключно як інженерна інфраструктура, якою може бути забезпечена або незабезпечена земельна ділянка. Вказаний Порядок не регулює правовідносин, пов`язані із приєднанням до названої та існуючої інфраструктури, а тому застосування норм Кодексу газорозподільчих систем, пов`язаних із приєднанням абонентів до існуючої інженерної інфраструктури, є недоречним та недопустимим. Крім того вказує, що жодним доказом не підтверджується обставина демонтажу мережи централізованого теплопостачання після 27.02.2009 р., після відключення об`єкту за адресою: вул. Глісерна, буд. 14 від цієї мережі. Вказує, що земельна ділянка забезпечена централізованим теплопостачанням , про що свідчить лист Концерну «Міські теплові мережі» від 04.02.2021 р. № 540/42-13-16 та лист Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради від 01.05.2023 № 04ю01-05/1573. Зазначає про те, що матеріали не містять жодного доказу на підтвердження обставини непридатності до експлуатації та незадовільного технічного стану мережі газопостачання, тобто суд першої інстанції встановив обставину, яка жодним доказом не підтверджена.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу ПрАТ «СК «Укррічфлот» просить відмовити у її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області підтримав вимоги апеляційної скарги з викладених у ній підстав, представник ПрАТ «СК «Укррічфлот» просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з письмових матеріалів справи, Приватне акціонерне товариство «Судноплавна компанія «Укррічфлот» () зареєстровано в якості юридичної особи. Основним видом економічної діяльності позивача є вантажний морський транспорт (код КВЕД 50.20).

22.07.2015 між Запорізькою міською радою (Орендодавець) та Приватним акціонерним товариством «Судноплавна компанія «Укррічфлот» (Орендар) укладено Договір оренди землі № 00205, за умовами якого Орендодавець, відповідно до рішення п`ятдесят сьомої сесії шостого скликання Запорізької міської ради від 25.03.2015 № 85/172 надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для розташування Філії «Запорізький річковий порт» АСК «УКРРІЧФЛОТ», яка знаходиться: м. Запоріжжя, вул. Глісерна, 14. (п. 1 Договору). В оренду передається земельна ділянка загальною площею 11.6022 га, кадастровий номер земельної ділянки: :01:013:0082. (п. 2 Договору). Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить: 61 091 384 грн. 10 коп. в цінах 2015 року. (п. 6 Договору). Договір укладено до 09.10.2055. (п. 11 Договору). Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі та в розмірі 1 832 741 грн. 52 коп., що складає 3% нормативної грошової оцінки земельної ділянки за календарний рік в цінах 2015 року. (п. 12 Договору).

Відповідно до Витягів з технічної документації щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки відповідачем визначено сукупний коефіцієнт Км3 у таких розмірах: у витязі від 22.05.2015 № 11127/05/01 0,79, у витязі від 22.01.2016 № 1590/86-16 1,00, у витязі від 06.05.2020 № 1601/207-20 1,31.

У витязі від 06.05.2020 № 1601/207-20 відповідачем не застосовано локальні фактори, які занижують коефіцієнт Км3, а саме: «не забезпечена централізованим газопостачанням - 0,95», «не забезпечена централізованим теплопостачанням - 0,95», «місцезнаходження земельної ділянки у зоні обмеження забудови за рівнем напруження електромагнітного поля - 0,90», «місцезнаходження земельної ділянки у санітарно-захисній зоні - 0,80».

Вказані обставини стали підставою звернення ПрАТ «СК «Укррічфлот» до суду з даною позовною заявою.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідач протиправно при формуванні Витягу від 06.05.2020 № 1601/207-20 не застосував локальні коефіцієнти за локальними факторами «місцезнаходження земельної ділянки у санітарно-захисній зоні - 0,80», «не забезпечена централізованим газопостачанням - 0,95» та «не забезпечена централізованим теплопостачанням - 0,95».

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оцінку земель» від 11.12.2003 №1378-IV (далі - Закон №1378-IV; у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) нормативна грошова оцінка земельних ділянок - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.

Згідно із частиною п`ятою статті 5 Закону № 1378-IV нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні (крім випадків спадкування спадкоємцями першої та другої черги за законом (як випадків спадкування ними за законом, так і випадків спадкування ними за заповітом) і за правом представлення, а також випадків спадкування власності, вартість якої оподатковується за нульовою ставкою) та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, вартості земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.

За нормами частини першої статті 15 Закону №1378-IV підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Згідно зі статтею 18 цього Закону нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться на землях, розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення не рідше ніж один раз на 5 - 7 років. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться юридичними особами, які є розробниками документації із землеустрою відповідно до Закону України від 22.05.2003 № 858-IV «Про землеустрій» (далі - Закон № 858-IV).

Відповідно до частин першої, другої статті 20 Закону № 1378-IV за результатами бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт.

Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (частина третя статті 23 Закону України «Про оцінку земель»).

Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 № 489, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19.12.2016 за №1647/29777, затверджено Порядок нормативної грошової оцінки земель населених пунктів (далі Порядок № 489 (чинний на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктами другим, третім розділу І Порядку № 489 установлено, що нормативна грошова оцінка земель населених пунктів проводиться відповідно до Методики нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 1995 року № 213 (із змінами).

Інформаційною базою для нормативної грошової оцінки земель населених пунктів є затверджені генеральні плани населених пунктів, плани зонування територій і детальні плани територій, відомості Державного земельного кадастру, дані інвентаризації земель та державної статистичної звітності.

Згідно з приписами пункту першого розділу ІІІ Порядку за результатами нормативної грошової оцінки земель складається технічна документація. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються за заявою зацікавленої особи (додаток 8) як витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (додаток 9).

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.01.2015 № 15 (далі - Положення про Держгеокадастр) Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Згідно з пп.29 п.4 Положення про Держгеокадастр останній відповідно до покладених на нього завдань веде поземельні книги та видає витяги із Державного земельного кадастру про земельні ділянки.

У висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 03.06.2022 у справі № 160/12709/19 зазначено, що рішення та дії суб`єкта владних повноважень під час формування даних про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки, оформлення таких даних у вигляді витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель підлягають перевірці адміністративним судом на відповідність їх частині 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Механізм нормативної грошової оцінки земельних ділянок в межах населених пунктів та порядок оформлення Витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки регламентується Методикою нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.1995 № 213 (далі Методика, у чинній на момент виникнення спірних правовідносин редакції).

Згідно з пунктом 2-1 розділу І Методики дані за результатами проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земель, що видається територіальним органом Держгеокадастру за місцезнаходженням земельної ділянки у строк, що не перевищує трьох робочих днів з дати надходження відповідної заяви.

Відповідно до п. 21 розділу ІІІ Методики нормативна грошова оцінка земель населених пунктів визначається за формулою: Цн = (В х Нп / НК) х Кф х Км,

де Цн - нормативна грошова оцінка квадратного метра земельної ділянки (у гривнях);

В - витрати на освоєння та облаштування території в розрахунку на квадратний метр (у гривнях);

Нп - норма прибутку (6%);

Нк - норма капіталізації (3%);

Кф - коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (під житлову та громадську забудову, для промисловості, транспорту тощо);

Км - коефіцієнт, який характеризує місцерозташування земельної ділянки.

Коефіцієнт, який характеризує місцеположення земельної ділянки (Км), обчислюється за формулою: Км = Км1 х Км2 х Км3, де, зокрема, Км3 - коефіцієнт, який характеризує локальні фактори місцеположення земельної ділянки за територіально-планувальними, інженерногеологічними, історико-культурними, природно-ландшафтними, санітарно-гігієнічними умовами та рівнем облаштування території.

Пунктом 6 розділу ІІ Порядку № 489 визначено, що вихідними даними для обчислення коефіцієнта Км є затверджені матеріали Генеральної схеми планування території України, схем планування території Автономної Республіки Крим та областей, генеральні плани населених пунктів у частині, яка характеризує існуючий стан населеного пункту.

Значення коефіцієнтів установлюються за результатами пофакторних оцінок кожної групи з урахуванням питомої ваги рентоутворювальних факторів у формуванні загального рентного доходу в межах населеного пункту та його економіко-планувальних зон.

У відповідності до пункту 10 розділу ІІ Порядку № 489 значення коефіцієнта Км3 визначається щодо кожного населеного пункту, виходячи з його особливостей. Значення локального коефіцієнта для окремої земельної ділянки можливо встановлювати на основі визначення частки площі, яку займає цей фактор на земельній ділянці. Встановлення частки площі здійснюється переважно шляхом використання ГІС-технологій та електронних цифрових карт масштабу не менше ніж 1:10000 - для міст з чисельністю населення понад 100 тис. осіб, та 1:5000 - для інших населених пунктів.

Для обчислення Км3 враховуються локальні фактори, наведені в додатку 7, при цьому добуток пофакторних оцінок не має бути нижче 0,50 і вище 1,50.

Рішенням п`ятдесят дев`ятої сесії Запорізької міської ради від 30.06.2015 № 7, зокрема, затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя, виконану Державним підприємством Українського державного науково-дослідного інституту проектування міст «Діпромісто» ім. Ю.М. Білоконя (п. 1 рішення), затверджено значення коефіцієнтів впливу локальних факторів Км3 згідно з додатком 2 (п. 6 рішення), введено в дію нормативну грошову оцінку земель міста з 01.01.2016 (п. 7 рішення).

Додатком 2 до рішення Запорізької міської ради від 30.06.2015 № 7 передбачено, що локальними факторами Км3 у м. Запоріжжі, зокрема, є: земельна ділянка, яка не забезпечена централізованим теплопостачанням (коефіцієнт 0,95), земельна ділянка, яка не забезпечена централізованим газопостачанням (коефіцієнт 0,95), земельна ділянка розташована в санітарно-захисній зоні (коефіцієнт 0,80), земельна ділянка розташована в зоні обмеження забудови за рівнем напруження електромагнітного поля (коефіцієнт 0,90).

В оскарженому Витязі від 06.05.2020 № 1601/207-20 із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер :0-1:013:0082, сукупний коефіцієнт Км3 визначений у розмірі 1,31.

В той же час при формуванні витягу відповідачем не враховано певні локальні особливості розташування орендованої позивачем земельної ділянки, що, в свою чергу, впливає і на нормативну грошову оцінку такої ділянки, і на розмір орендної плати.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що видача витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки конкретної земельної ділянки не передбачає можливість вибору суб`єктом владних повноважень на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, оскільки є єдиним законодавчо закріпленим варіантом поведінки відповідача при оформленні даних про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки. Визначення у витязі коефіцієнту, який характеризує локальні фактори місцеположення земельної ділянки (Км 3), є обов`язковим і розмір цього коефіцієнту має відповідати Порядку № 489 та, в даному випадку, Додатку 2 до рішення Запорізької міської ради від 30.06.2015 № 7.

Листом Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради від 01.05.2023 № 04.01-05/1573 та доданим до нього витягом з Генерального плану м. Запоріжжя підтверджується, що на території орендованої позивачем земельної ділянки розташована санітарно-захисна зона.

Пунктами 5.4, 5.5 Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 19.06.1996 № 173, визначено, що промислові, сільськогосподарські та інші об`єкти, що є джерелами забруднення навколишнього середовища хімічними, фізичними та біологічними факторами, при неможливості створення безвідходних технологій повинні відокремлюватись від житлової забудови санітарно-захисними зонами.

Територія санітарно-захисної зони не повинна розглядатись як резерв нового будівництва, реконструкції, капітального ремонту об`єктів підприємства та розширення сельбищної території.

Розміри санітарно-захисних зон для промислових підприємств та інших об`єктів, що є джерелами виробничих шкідливостей, слід встановлювати відповідно до діючих санітарних норм їх розміщення при підтвердженні достатності розмірів цих зон за «Методикой расчета концентраций в атмосферном воздухе вредных веществ, содержащихся в выбросах предприятий» ОНД-86, розрахунками рівнів шуму та електромагнітних випромінювань з урахуванням реальної санітарної ситуації (фонового забруднення, особливостей рельєфу, метеоумов, рози вітрів та ін.), а також даних лабораторних досліджень щодо аналогічних діючих підприємств та об`єктів.

Відповідно до витягу із документів, у яких обґрунтовуються обсяги викидів для отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, промисловий майданчик дільниці ремонту флоту філії «Запорізький річковий порт» АСК «Укррічфлот» відноситься до підприємств з нормативними розміром санітарно-захисної зони 50 м.

Крім того, листом Концерну «Міські теплові мережі» від 18.02.2021 № 846/24 підтверджується, що згідно з Висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 24.12.2014 № 05.03.02-07/77745 встановлено: промисловий майданчик № 5 Філії Концерну «Міські теплові мережі» Олександрівського району, який знаходиться за адресою вул. Глісерна, 14 відноситься до підприємств V класу небезпеки, з нормативною санітарно-захисною зоною 50 м. (підприємства металообробної промисловості з термічною обробкою без ливарень).

За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач протиправно при формуванні Витягу від 06.05.2020 № 1601/207-20 не застосував локальний коефіцієнт за локальним фактором «місцезнаходження земельної ділянки у санітарно-захисній зоні - 0,80».

Жодних спростувань щодо викладених обставин апеляційна скарга не містить.

З приводу локальних факторів «не забезпечена централізованим газопостачанням - 0,95» та «не забезпечена централізованим теплопостачанням - 0,95» суд першої інстанції вірно виходив з наступного.

Пункт 5 глави 3 розділу I Кодексу газорозподільчих систем передбачає, що взаємовідносини, пов`язані із замовленням та наданням послуги приєднання (технічного доступу) об`єкта будівництва або існуючого об`єкта (земельної ділянки) замовника до газорозподільної системи, регулюються договором на приєднання між Оператором ГРМ та замовником, який укладається відповідно до вимог розділу V цього Кодексу.

Пункт 4 глави 1 розділу V Кодексу газорозподільчих систем установлює, що приєднання об`єктів (земельних ділянок) замовника до ГРМ здійснюється на підставі договору на приєднання, що укладається за формами, наведеними у додатках 15, 16 до цього Кодексу. При цьому невід`ємною частиною договору на приєднання є технічні умови приєднання (додаток 17), які визначають вихідні дані для проєктування газових мереж зовнішнього газопостачання від місця забезпечення потужності до точки приєднання, які будуються Оператором ГРМ, та вихідні дані для проєктування та будівництва газових мереж внутрішнього газопостачання об`єкта замовника від точки приєднання до газових приладів і пристроїв замовника. Будівництво та введення в експлуатацію газових мереж внутрішнього газопостачання забезпечується замовником.

В силу пункту 1.3 розділу І Правил приєднання до теплових мереж, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг від 19.10.2012 № 343, приєднання до теплових мереж здійснюється власником на підставі договору про приєднання до теплових мереж (далі - Договір), що укладається між власником та замовником, умови якого мають відповідати Типовому договору про приєднання до теплових мереж (додаток до цих Правил).

З листа АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» від 04.02.2021 № 690-Сл-1252-0221, вбачається, що договір розподілу природного газу з контрагентом АСК «Укррічфлот» на об`єкт, який знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Глісерна, 14, не укладався. У листі від 01.03.2023 АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» також підтвердило, що договір розподілу природного газу із позивачем не укладався, договірні відносини між ними відсутні, також у вказаному листі зазначається , що на земельній ділянці кадастровий № :01:013:0082 відсутні газові мережі, які знаходяться на балансі АТ «Запоріжгаз» станом на 06.05.2020 та на поточну дату.

Листом Концерну «Міські теплові мережі» від 04.02.2021 № 540/42-ІЗ-16 підтверджується, що нарахування на об`єкт за адресою вул. Глісерна, 14, припинено з 27.02.2009 у зв`язку з відключенням подачі теплоносія на будівлю.

Вказані обставини свідчать на користь висновку суду першої інстанції, що орендована позивачем земельна ділянка не забезпечена тепло- та газопостачанням і доводами апеляційної скарги вказані обставини не спростовані.

У листі Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради від 01.05.2023 № 04.01-05/1573, зазначено: «…Відповідно до архівних даних топографо-геодезичного плану М 1:500 на зазначеній території наявні мережі теплопостачання та газопостачання. Для підтвердження даних надаємо витяг з архівних даних топографо-геодезичного плану М 1:500…».

При цьому суд першої інстанції вірно звернув увагу на ту обставину, що земельна ділянка, якою користується товариство (кадастровий номер :01:013:0082), утворена в результаті поділу земельної ділянки з кадастровим номером :01:013:0046, про що свідчить наявна у справі Технічна документація із землеустрою щодо поділу земельної ділянки.

В той же час, визначена на плані М 1:500 мережа теплопостачання не входить у межі новоствореної земельної ділянки кадастровий №:01:013:0082. При цьому суд першої інстанції вірно зауважив на той факт, що мережею газопостачання позивач не користується з підстав її незадовільного технічного стану та непридатності до експлуатації.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач протиправно при формуванні Витягу від 06.05.2020 № 1601/207-20 не застосував локальні коефіцієнти за локальними факторами «не забезпечена централізованим газопостачанням - 0,95» та «не забезпечена централізованим теплопостачанням - 0,95».

При цьому доводи апеляційної скарги з приводу неможливості застосувати вказані локальні коефіцієнти за локальними факторами «не забезпечена централізованим газопостачанням - 0,95» та «не забезпечена централізованим теплопостачанням - 0,95» лише через наявність існуючої інфраструктури газопостачання та теплопостачання, є безпідставними, оскільки в даному випадку іде мова про застосування вказаних локальних коефіцієнтів за локальними факторами у разі не забезпечення централізованим газопостачанням та теплопостачанням, при цьому доказів забезпечення централізованим газопостачанням та теплопостачанням вказаної земельної ділянки не надано.

Згідно з п. 4 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051, (далі Порядок №1051) ведення Державного земельного кадастру здійснює Держгеокадастр та його територіальні органи. Держателем Державного земельного кадастру є Держгеокадастр. Функції адміністратора Державного земельного кадастру виконує визначене Держгеокадастром за погодженням з Мінекономіки державне підприємство, яке належить до сфери управління Держгеокадастру.

Відповідно до п.5 Порядку №1051 до складу Держгеокадастру та його територіальних органів входять державні кадастрові реєстратори, які здійснюють внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей в межах повноважень, визначених Законом України Про Державний земельний кадастр та цим Порядком.

Державний кадастровий реєстратор має доступ до всіх відомостей Державного земельного кадастру, самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, а також відмову у внесенні або наданні відомостей.

Згідно з пп.1 п. 6 Порядку № 1051 до повноважень державних кадастрових реєстраторів Держгеокадастру та його територіальних органів (у тому числі таких, що провадять свою діяльність на районному (міському) рівні, в мм. Києві та Севастополі) належить внесення до Державного земельного кадастру геодезичної, картографічної основи та відомостей про них (змін до них), індексних кадастрових карт (планів) відповідних адміністративно-територіальних одиниць (змін до них), індексної кадастрової карти кадастрової зони за межами адміністративно-територіальних одиниць (змін до неї) та відомостей про кадастрове зонування земель в межах території України (змін до них).

З викладеного вбачається, що, внесення до Державного земельного кадастру геодезичної, картографічної основи та відомостей про них (змін до них), індексних кадастрових карт (планів) відповідних адміністративно-територіальних одиниць (змін до них) входить до компетенції державного кадастрового реєстратора, який, у свою чергу входить до складу Держгеокадастру та його територіальних органів.

При цьому колегія суддів зазначає, що предметом розгляду вказаної справи є правомірність дій Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області щодо незастосування у Витязі від 06.05.2020 № 1601/207-20 із технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки площею 116022 квадратних метрів, яка розташована за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Глісерна, 14, кадастровий номер: :01:013:0082, локальних коефіцієнтів за локальними факторами: 1.1. «не забезпечена централізованим газопостачанням - 0,95», 1.2. «не забезпечена централізованим теплопостачанням - 0,95», 1.3. «місцезнаходження земельної ділянки у зоні обмеження забудови за рівнем напруження електромагнітного поля - 0,90», 1.4. «місцезнаходження земельної ділянки у санітарно-захисній зоні - 0,80», що входить безпосередньо до законодавчо визначених обов`язків відповідача, а тому доводи апеляційної скарги щодо незалучення до участі у справі Запорізької міської ради, як власника та орендодавця земельної ділянки та, як наслідок, неможливість останньої скористатися процесуальними правами, передбаченими ст. ст. 44, 47 КАС України, як сторони у справі, є безпідставними та не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог та скасування рішення суду першої інстанції.

Доводи викладені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки висновків суду першої інстанції.

Наведені в апеляційній скарзі доводи про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які привели до неправильного вирішення спору по суті не знайшли свого підтвердження, а тому рішення суду першої підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322 КАС України, колегія суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення в повному обсязі.

В повному обсязі постанова складена 28 вересня 2023 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя В.А. Шальєва

суддя С.В. Сафронова