Справа № 544/1970/23
Суддя: Сайко О. О.
Дата ухвалення: 2023-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 544/1970/23
№ 2-а/544/7/2023
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22 вересня 2023 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі

головуючої судді Сайко О. О.,

за участі секретаря судового засідання Костенко Т. В.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду по вул. Соборна, 41, у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Київській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

у с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що він 01.08.2023, близько 06 год. 00 хв., керуючи автомобілем HYUNDAI KONA; реєстраційний номер: НОМЕР_1 , рухаючись з міста Києва у напрямку міста Пирятин Лубенського району Полтавської області, на 45 км автошляху М-03 (Київ-Харків) був зупинений інспектором поліції батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Константіновим Романом Олексійовичем. На думку ОСОБА_2 , позивач, керуючи автомобілем, «не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при виїзді з перехрестя з круговим рухом, чим порушив п. 9.2.6. ПДР Порушення попереджувальних сигналів при зміні напрямку руху». На його неодноразове прохання надати докази порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_3 відповів: «Я це бачив, і цього доказу достатньо». Після цього, ОСОБА_3 , незважаючи на його заперечення та прохання, порушуючи порядок та процедуру розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, «розглянув справу». Через декілька хвилин вже іншим інспектором поліції батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції позивачу було вручено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія ЕАС № 7436215 від 01.08.2023 (далі Постанова), якою його було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

Причому, у Постанові вказано, що справу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі розглянув не ОСОБА_3 , який спілкувався з позивачем та «розглядав справу», а «інспектор старший лейтенант поліції Вірченко Максим Валерійович УПП бат. 4 рота», який справу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, не розглядав.

Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 порушені процедура та порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачені Інструкцією та КУпАП.

Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексом України про адміністративні правопорушення. Інспекторами поліції батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Константіновим P.O. та Вірченком М.В. допущено грубі порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (в тому числі не досліджено належним чином усі обставини справи, не досліджено докази), і у зв`язку із вищевказаним Постанова є необгрунтованою та незаконною. Просив постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія ЕАС № 7436215 від 01.08.2023, якою позивача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 гривень, скасувати. Провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, які вважає безпідставними, необгрунтованими.

Зазначає, що до оскаржуваної постанови долучено відео з бодікамери, на якому зафіксовано розгляд справи на місці вчинення правопорушення. Позивачу було повідомлено, що розгляд справи відбуватиметься на місці, після чого було ознайомлено з правами особи, що притягається до адміністративної відповідальності. Позивач не виявив бажання скористатися правовою допомогою, конституційні права позивача не були порушені.

На відеозаписах з нагрудної камери поліцейського №475263 зафіксовано як водій зупиняється на вимогу поліцейського та пред`являє документи згідно п. 2.4.а Правил Дорожнього Руху України. Із зазначених відео з нагрудних камер поліцейських вбачається, що позивачу було повідомлено причину зупинки, особу поліцейського, роз`яснено права та надано можливість скористатися своїми правами згідно статті 268 КУпАП та згідно статті 63 Конституції України.

Позивач вказує, що розгляд справи проводив інший поліцейський ніж той що вказаний в постанові. Розгляд справ про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП, підвідомчі органам Органи Національної поліції України (стаття 222 КУпАП). Екіпаж патрульної поліції - складається з декількох поліцейських (зазвичай 2-3 людини). Один з поліцейських під своїм логіном і паролем реєструється в системі Інформаційного порталу Національної поліції (далі - ІПНП). Адміністративний матеріал складається від імені цього поліцейського. Разом з тим, це не означає, що інший поліцейський не може спілкуватися з громадянами, виконувати перевірку документів та/або фіксацію правопорушень.

Інспектор Вірченко М.В. особисто був присутній під час зупинки позивача. Під час розгляду справи, встановлював марку авто та інші обставини, які мають значення для справи. У необхідному об`ємі спілкувався з водієм. Особисто складав, роздруковував, підписував та вручав позивачу оскаржувану постанову. Враховуючи вишевикладене, є не зрозумілим яких ще вимог має бути дотримано поліцейським при розгляді справи такої незначної складності, особливо враховуючи той факт що порядок розгляду є спрощеним, та фактично відбувається на узбіччі дороги міжнародного значення з інтенсивним рухом за будь яких погодних умов.

Щодо вини позивача у вчиненні правопорушення. Проcить звернути увагу суду, на те що ОСОБА_1 в позовній заяві не заперечує, що він керуючи транспортним засобом «Hyundai Коnа» н.з. НОМЕР_2 , не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при виїзді з перехрестя з круговим рухом.

Таким чином, розглядаючи дану адміністративну справу, інспектор діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами. Проте сама незгода позивача щодо його притягнення до адміністративної відповідальності не є підставою для звільнення позивача від адміністративної відповідальності та скасування постанови.

Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено такі факти:

Згідно оскаржуваної постанови, винесеної інспектором роти №4 батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль УПП у Київській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Вірченко М.В., 01.08.2023 о 06 год. 04 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Hyundai Коnа» д.н.з. НОМЕР_2 , у Київській області Бориспільський району, на 45 дороги М-03 Київ-Харків, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при виїзді з перехрестя з круговим рухом, чим порушив вимоги п. 9.2.б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 та скоїв адміністративне правопорушення за яке частиною другою статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність. Внаслідок чого ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності шляхом накладення на нього штрафу в розмірі 510 гривень (а.с.7).

Відповідно до частини другої статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Відповідно до п. 9.1 ПДР України попереджувальними сигналами є: сигнали, що подаються світловими покажчиками повороту або рукою. Попереджувальні сигнали застосовуються для своєчасного інформування учасників дорожнього руху про намір виконати маневр (а), залучення уваги до транспортного засобу (б-д), виділення транспортного засобу в потоці (г, д) та попередження про небезпечні ситуації (б-г). Згідно положень п. 9.2 ПДР водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із п.п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Частина 1 ст. 71 КАС України вказує, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильноговирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В судовому засіданні був продемонстрований відеозапис з нагрудної камери інспектора поліції, який є додатком до оскаржуваної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Переглядом указаного відеозапису з нагрудної камери поліцейського зафіксовано розгляд справи на місці вчинення правопорушення відносно ОСОБА_1 . Однак на відео не було зафіксовано факту порушення порядку користування попереджувальними сигналами при зміні напрямку руху водієм ОСОБА_1 . Доводи відповідача про те, що ОСОБА_1 не заперечує факт вищевказаного порушення, не відповідає матеріалам справи.

Отже, відсутні належні і допустимі докази, які б підтвердили, що позивач ОСОБА_1 01.08.2023 о 06 год. 04 хв., керуючи транспортним засобом «Hyundai Коnа» д.н.з. НОМЕР_2 , у Київській області Бориспільський району, на 45 дороги М-03 Київ-Харків, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при виїзді з перехрестя з круговим рухом. За таких обставин, суд не вбачає в діях позивача порушення п.9.2 б ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Відповідачем обставин, на які є посилання у постанові про адмінправопорушення відносно позивача, не доведено, і доказів, які б спростовували б показання позивача про відсутність порушення ним вимог указаного пункту ПДР України, та які б підтверджували правомірність винесення оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення, всупереч вимогам частини 2 статті 71 КАС України не надано.

При цьому суд не бере до уваги доводи відповідача про застосування у даному випадку стандарту доказування «поза розумним сумнівом», зокрема з тих підстав, що позивач не надав жодних доказів на спростування своєї винуватості. Зазначений вище стандарт доказування винуватості застосовується при розгляді судом справи щодо притягнення особи до відповідальності за вчинене правопорушення (кримінальне чи адміністративне), а не під час розгляду справи, де предметом оцінки суду є рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, де тягар доказування покладено саме на цього суб`єкта, якщо відповідач заперечує проти адміністративного позову.

Щодо доводів позивача про порушення відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд зазначає таке.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015р. за № 1395. Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі передбачено, що поліцейський, який розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п.4 розділ 1 Інструкції). Згідно пункту 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 1211, 1212, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 1241, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 1321, частинами шостою і одинадцятою статті 1331, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Переглядом відеозапису розгляду справи, що долучений до оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення, судом встановлено, що до винесення постанови інспектор патрульної поліції Константінов Р.О. роз`яснив позивачу ст. 63 Конституції України, його права та обов`язки, визначені ст. 268 КУпАП, повідомив причину зупинки. Інспектор оголосив позивачу свою посаду та прізвище, ім`я та по-батькові. Будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи, залучення захисника чи долучення додаткових доказів від позивача не надходило. Інспектор Вірченко М.В. особисто був присутній під час зупинки позивача. Під час розгляду справи він особисто складав, роздруковував, підписував та вручав позивачу оскаржувану постанову. Таким чином, суд не встановив в діях поліцейських порушень процедури розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний, має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, у ході судового розгляду справи відповідачем не доведено правомірності прийнятого ним рішення, з огляду на що заявлені позивачем позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАС № 7436215 від 01.08.2023, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн, слід скасувати та провадження у цій частині закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вирішуючи питання судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України судові витрати у цій справі складаються з судового збору, який сплачений позивачем за подання позовної заяви до суду в розмірі 536 грн 80 коп.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, сплачений позивачем при зверненні до суду з цим позовом судовий збір у розмірі 536 грн 80 коп, підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Київській області на користь позивача.

Керуючись ст.ст.9,241-246,250,286 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАС № 7436215 від 01.08.2023, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн, та провадження у цій частині закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Київській області (місцезнаходження: м. Київ, вул. Володимирська,15, код ЄДРПОУ 40108616) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 536 грн 80 коп (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

Рішення суду може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Пирятинський районний суд Полтавської області, шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи.

Головуюча: О.О. Сайко