Справа № 380/22362/23
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2023-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

27 вересня 2023 рокусправа № 380/22362/23

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Крутько Олена Василівна, перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного державного виконавця Личаківського відділу Державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Кузьменко Наталії Олексіївни, судового експерта Мельника Олександра Петровича про визнання протиправною постанови та висновку експерта

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного державного виконавця Личаківського відділу Державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Кузьменко Наталії Олексіївни, судового експерта Мельника Олександра Петровича, у якій просить:

визнати протиправною постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження № 67033796 від 29.08.2023 у виконавчому провадженні № 67033796;

визнати протиправним висновок експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи від 21 серпня 2023 року за № 2-23.

Так, відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України, (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, посадових та службових осіб.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у п. 24 рішення від 20.07.2006 у справі Сокуренко і Стригун проти України зазначив, що фраза встановлений законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін судом, встановленим законом у п.1 ст.6 конвенції передбачає всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Аналіз наведеної норми свідчить, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби можуть бути оскаржені до адміністративного суду лише в разі відсутності іншого судового порядку оскарження. Якщо ж законом встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі № 826/12964/17.

Згідно зі статтею 1 Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 3 цього Закону встановлено, що рішення підлягають примусовому виконанню, зокрема, на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 74 Закону Закон України Про виконавче провадження рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Розділ VII Цивільного процесуального кодексу України передбачає порядок здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, а у статтях 447-453 розкрито підстави подання та порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ст. 448 Цивільного процесуального кодексу України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.

Таким чином, Цивільним процесуальним кодексом України (ст. ст. 447-453) встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій, бездіяльності державних та приватних виконавців у випадку, якщо сторона виконавчого провадження оскаржує їх у зв`язку із примусовим виконанням виконавчого документа, виданого на виконання рішення суду у цивільній справі.

Якщо закон установлює інший, ніж за правилами адміністративного судочинства, порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів щодо розгляду таких скарг.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду у постанові від 06 лютого 2019 р. у справі № 815/4232/17.

Предметом даного спору щодо позовних вимог зазначених у пункті 1 є рішення (постанова від 29.08.2023 року ВП №67033796) Головного державного виконавця Личаківського відділу Державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Кузьменко Наталії Олексіївни прийняте у виконавчому провадженні ВП № 67033796 при примусовому виконанні виконавчого листа № 463/5622/16-ц виданого 27.09.2021 Личаківським районним судом м. Львова.

Позивач у цій справі є боржником у виконавчому провадженні, яке було відкрито при примусовому виконанні рішення у цивільній справі, отже порядок оскарження дій (рішень) виконавця у такому випадку передбачено ст. ст. 447-453 Цивільного процесуального кодексу України шляхом подання скарги до суду, який ухвалив відповідне рішення, тобто до Личаківського районного суду м. Львова.

Виходячи з того, що виконавчий документ видавав Личаківський районний суд м. Львова, то, відповідно до цього ж суду і повинен звернутися позивач для оскарження постанови відповідача у вказаному виконавчому провадженні, в силу чого, дана позовна вимога не підсудна Львівському окружному адміністративному суду.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправним висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи від 21 серпня 2023 року за № 2-23, суд зазначає наступне.

Постановою про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні від 11.02.2022 року ВП №67033796 Головний державний виконавець Личаківського відділу Державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) призначив ОСОБА_2 експертом у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 463/5622/16-ц виданого 27.09.2021.

На підставі цієї постанови експерт Мельник О.П. надав висновок №2-23 від 21.08.2023 року будівельно-технічної експертизи.

У висновку наведені дослідження з приводу встановлення фактичного виконання рішення Личаківського районного суду м. Львова у справі № 463/5622/16-ц.

Таким чином, встановлення обставин виконання рішення районного суду з залученням експерта є процесуальною дією державного виконавця щодо примусового виконання виконавчого документа.

Суд враховує позицію відображену в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 № 821/197/18/4440/16 де у п. 31 постанови зазначено, що визначення вартості майна боржника є процесуальною дією державного виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності здійснював відповідні дії) щодо примусового виконання на підставі виконавчих документів. Отже, оскаржити оцінку майна та дії щодо оцінки чи результати визначення вартості чи оцінки майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців.

Враховуючи вимоги частини першої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, та оскільки частиною першою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. ст. 447-453 Цивільного процесуального кодексу України визначено порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби під час виконання рішення Личаківського районного суду м. Львова у справі № 463/5622/16-ц, у зв`язку з чим вказаний позов не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відтак, позивачу слід звернутися до суду, який видав виконавчий документ № 463/5622/16-ц від 27.09.2021 р., а саме до Личаківського районного суду міста Львова.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Головного державного виконавця Личаківського відділу Державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Кузьменко Наталії Олексіївни, судового експерта Мельника Олександра Петровича про визнання протиправною постанови та висновку експерта.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 171, 241-243, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження за її позовною заявою до Головного державного виконавця Личаківського відділу Державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Кузьменко Наталії Олексіївни, судового експерта Мельника Олександра Петровича про визнання протиправною постанови та висновку експерта.

Роз`яснити, що розгляд і вирішення даного спору віднесено до юрисдикції Личаківського районного суду міста Львова.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду у п`ятнадцятиденний строк з дня її складення.

СуддяКрутько Олена Василівна