Справа № 580/9026/23
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2023-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

02 жовтня 2023 року справа № 580/9026/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Л.В.Трофімової перевірив матеріали адміністративної справи №580/9026/23 за позовом Відділу житлово-комунального господарства Уманської міської ради (, 20300, площа Соборності 1, м.Умань, Черкаська область) до Північно-східного офісу Держаудитслужби (, Майдан Свободи 5, м.Харків, 61022) про визнання протиправним та скасування висновку про результати моніторингу процедури закупівлі, постановив ухвалу.

28.09.2023 Відділ житлово-комунального господарства Уманської міської ради звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Північно-східного офісу Держаудитслужби, просить: визнати протиправним та скасувати висновок про результати моніторингу процедури закупівлі UA -2023-06-06-011460а.

Вивчивши матеріали позовної заяви, варто зазначити, що вона не відповідає вимогам статті 160, 161 КАС України, тому повинна бути залишена без руху для усунення недоліків, з огляду на таке.

Приписами статей 2, 4 та 19 КАС України визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Згідно з п.9 частини 5 статті 160 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Представник позивача стверджує: доводи грунтуються на помилковому тлумаченні відповідачем норм законодавства; відповідач зобов`язав здійснити заходи щодо розірвання договору.

Верховний Суд у справі № 911/2183/21 ЄДРСР 106827756) зазначив, що Замовником як позивачем не було доведено наявності як усіх чотирьох умов, визначених частиною другою статті 652 ЦК України, так і власне наявності істотної зміни обставин як передумови для розірвання договору згідно частини першої статті 652 ЦК України. Наявність Висновку Держаудитслужби не може вважатися істотною зміною таких обставин та бути єдиною підставою для розірвання договору.

Верховний Суд висновує у справі №6-951цс16: вимога вчинити дії у майбутньому не може бути задоволена, оскільки захисту належить тільки порушене право.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється під час розгляду справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 12 червня 2018 року у справі № 826/4406/16, від 15 серпня 2019 року у справі № 1340/4630/18, від 23 грудня 2019 року у справі № 712/3842/17, від 27 лютого 2020 року у справі № 500/477/15-а.

Приватноправові відносини - це відносини, що ґрунтуються на засадах юридичної рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності, суб`єктами яких є фізичні та юридичні особи.

Правове становище третіх осіб у процесі посідають особи, які мають юридичний інтерес до справи, але інтерес, що не є рівноцінним інтересам сторін (позивача чи відповідача).

Клопотання представника позивача про залучення третьої особи не є обгрунтованим, позаяк питання розірвання договору не належить до компетенції адміністративного суду.

Згідно з частиною сьомою статті 179 Господарського кодексу України (далі ГКУ) господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦКУ з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів. Відповідно до ч.1 ст.22 ГПК України спір, що відноситься до юрисдикції господарського суду, може бути переданий сторонами на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу, крім: 1) спорів про визнання недійсними актів, спорів про державну реєстрацію або облік прав на нерухоме майно, прав інтелектуальної власності, прав на фінансові інструменти, а також спорів, що виникають при укладанні, зміні, розірванні та виконанні договорів про публічні закупівлі з урахуванням частини другої цієї статті.

Великою Палатою Верховного Суду у справі №640/7310/19 (ЄДРСР 94394125) зазначено: особа, яка вважає, що порушені її права, свободи чи інтереси, і яка у зв`язку із цим звертається за їх захистом до адміністративного суду, має зазначити в позовній заяві: хто, який саме суб`єкт владних повноважень порушив її права чи інтереси, яким чином, якими діями (рішенням, бездіяльністю) відбулося втручання в її права, які саме права були порушені, чи належать вони позивачу, які обставини про це свідчать.

Для захисту права необхідно обгрунтувати факт його порушення. ВСУ у справі № 6-951цс16 підкреслив, що судом під час ухвалення рішення не визначено за захистом якого порушеного права позивач в даному випадку звернувся до суду. ВСУ зазначив, що саме із встановлення порушеного права обирається спосіб захисту цього права.

У позовній заяві немає обгрунтування про зміст і характер порушеного права позивача.

Ступінь переконання, що повинен мати суд, аби ствердити в рішенні, що певна подія скоріше трапилась, аніж ні, і є стандартом доказування (https://dejure.foundation/-standarty-dokazuvannia). Встановлюючи наявність або відсутність фактів, суд враховує, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (Стандарт доказування: внутрішнє переконання чи баланс вірогідностей / https://yur-gazeta.com/publications/practice/sudova-praktika/standart-dokazuvannya-vnutrishne-perekonannya-chi-balans-virogidnostey.html).

ВПВС № 520/12022/17 (ЄДРСР 85412892) зазначає: стосовно «порушеного права», за захистом якого особа може звертатися до суду, то за змістом Рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 № 18-рп/2004 це поняття, яке вживається у низці законів України, має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес».

Рішення, яке приймається суб?єктом владних повноважень у межах його дискреційних повноважень є правомірним лише за умови, що воно відповідає всім критеріям, що визначені частиною другою статті 2 КАС України (висновки ВС у справі № 380/13558/21), проте позивач не зазначив про невідповідність висновку усім критерім.

Існують різні точки зору на те, яка мовленнєва ситуація являє собою спонукальну. Це пов`язано з уявленням про її учасників, передусім про те, кого можна розглядати як потенційного виконавця спонукуваної дії. Спонуканням є відношення, яке відображає волюнтативні стосунки між мовцем, який називає дію, що її необхідно виконати (не виконати), і слухачем, який повинен забезпечити її виконання (невиконання). Типовою спонукальною ситуацією є та, де виконавцем названої мовцем дії покликаний (покликані) бути адресат (адресати) висловлення, оформленого як пряме або як непряме спонукання. Для формування спонукального значення релевантний не тільки склад учасників мовленнєвого спілкування, а й характер цих учасників: соціальні ролі мовця й слухача, їхні особисті стосунки, плани й бажання. Ці ознаки визначають характер спонукання й формують різні його відтінки (http://dspace.nbuv.gov.ua/bitstream/handle/123456789/75544/73-Myasoedova.pdf?sequence=1).

Матеріали позову не містять відомостей про те, що позивач звертався до відповідача про роз`яснення змісту виконання Висновку у частині розірвання договору чи самостійно обрав спосіб для усунення порушення, що визначені законодавством у межах компетенції розпорядника бюджетних коштів.

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.2, 160, 161, 169, 241-243, 248, 256, 294 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Відділу житлово-комунального господарства Уманської міської ради залишити без руху.

Надати позивачеві для усунення недоліків позовної заяви п`ять днів з дати отримання копії ухвали.

Позивачем недоліки можуть бути усунуті шляхом надання: обґрунтування змісту і характеру якого саме порушеного права (інтересу) позивача з якого часу і у порушення яких нормативно-правових актів допущено відповідачем; надати доказ про підтвердження статусу розпорядника бюджетних коштів.

У разі невиконання вимог ухвали позовна заява буде повернута позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з дати підписання та не оскаржується.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Суддя Лариса ТРОФІМОВА