Справа № 320/2304/21
Суддя: Журавель В.О.
Дата ухвалення: 2023-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

29 вересня 2023 року м. Київ № 320/2304/21

Суддя Київського окружного адміністративного суду Журавель В.О., розглянувши позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Білоцерківського міськрайонного центру зайнятості про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся фізична особа підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач, ФОМ ОСОБА_2 ) з позовом до Білоцерківського міськрайонного центру зайнятості (далі - відповідач), в якому просив

- визнати протиправною бездіяльність Білоцерківського міськрайонного центру зайнятості у зв`язку з неповідомленням фізичної ФОП ОСОБА_3 щодо укладення договору про надання допомоги по частковому безробіттю на період карантину роботодавцям та зобов`язати Білоцерківський міськрайонний центр зайнятості укласти з ФОП ОСОБА_1 договір про надання допомоги по частковому безробіттю на період карантину роботодавцям на підставі наказу Київського обласного центру зайнятості від 15 червня 2020 року № 116/01-28.01;

- стягнути з Білоцерківського міськрайонного центру зайнятості на користь ФОП ОСОБА_1 судовий збір в сумі 2 270,00 грн.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09 березня 2021 року № 320/2304/21 відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд якої вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 19 квітня 2021 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про протиправну бездіяльність відповідача щодо неповідомлення його про можливість укладення договору про надання допомоги по частковому безробіттю на період карантину на підставі наказу Київського обласного центру зайнятості від 15 червня 2020 року № 116/01-28.01, прийнятого за наслідками розгляду його заяви від 29 квітня 2020 року № 4 про надання згаданої допомоги, що призвело до порушення його права, на отримання такої допомоги для виплати найманим працівникам, що працюють у нього, передбаченого Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX та Порядку надання та повернення коштів, спрямованих на фінансування допомоги по частковому безробіттю на період карантину, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 квітня 2020 року № 306 «Про надання допомоги по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у її задоволенні з огляду на необґрунтованість. Зокрема зазначив, що позивач двічі звертався до Білоцерківського міськрайонного центру зайнятості із заявами про виплату допомоги по частковому безробіттю найманим працівникам, які працюють у ФОП ОСОБА_1 , а саме із заявою від 29 квітня 2020 року вих. № 4,у задоволенні якої йому відмовлено, та із заявою від 12 червня 2020 року № 8, яку наказом Київського обласного центру зайнятості від 15 червня 2020 № 116/01-28.01задоволено та листом від 15 червня 2020 № 116/01-28.01 його повідомлено про необхідність у триденний строк з дня прийняття цього наказу прибути до Білоцерківського міськрайонного центру зайнятості для укладення відповідного договору про виплату коштів. В указаний строк позивач не прибув, тому договір із ним правомірно не укладено. Також відповідач зауважив, що у позовній заяві позивач помилково вважає, що вищевказаний наказ стосується наслідків розгляду його заяви від 29 квітня 2020 року вих. № 4.

20 травня 2021 року позивач направив до суду заяву про зміну підстав позову від 20 травня 2021 року, яка надійшла до суду 25 травня 2021 року. В указаній заяві він зазначив, що лише із відзиву позивача дізнався, що наказ Київського обласного центру зайнятості від 15 червня 2020 року № 116/01-28.01, який він уважав, що виданий за наслідками розгляду його заяви від 29 квітня 2020 року вих. № 4, насправді виданий за наслідками розгляду його заяви від 12 червня 2020 року № 8.

До заяви долучено докази направлення примірника заяви про зміну підстав позову відповідачу.

Відповідач надав суду відзив на вказану заяву, в якому виклав свої доводи про те, що позивач не визначив обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги і не надав докази на підтвердження цих обставини. Зазначив про низку інших недоліків позовної заяви, наполягаючи на відмові у її задоволенні.

16 червня 2021 позивач надіслав до суду своє заперечення на відзив відповідача на заву про зміну підстав позову, яке надійшло до суду 06 липня 2021 року. В указаній заяві позивач повторно висловився про те, що результати розгляду його заяви від 12 червня 2020 року № 8 стали відомі йому лише під час судового розгляду справи після отримання відзиву відповідача на позовну заяву. Виклав свої доводи про порушення протиправною бездіяльністю відповідача своїх прав, за захистом яких він вернувся до суду. Так, зокрема через неповідомлення відповідачем про можливість укладення договору щодо отримання допомоги по частковому безробіттю на період карантину позивач був позбавлений можливості отримати зазначену допомогу для її виплати в подальшому найманим працівникам, які працювали у нього,

Водночас просив залишити без розгляду заяву позивача про зміну підстав позову від 20 травня 2021 у зв`язку з її відкликанням.

Вирішуючи заяву позивача про зміну підстав позову та заяву про залишення без розгляду заяви про зміну підстав позову, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з частинами першою та восьмою статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частин першої-третьої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Водночас, заяву про зміну підстав позову подано до суду лише 20 травня 2021 року, тобто після закінчення строку на вчинення такої процесуальної дії, який обмежений першим судовим засіданням та може вчинятися не пізніше ніж за п`ять днів до його проведення.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для прийняття заяви про зміну підстав позову.

Крім того, суд зауважує, що заява позивача за своєю суттю є одночасно заявою про зміну предмету та підстав позову.

Зазначений висновок ґрунтується на тому, що новий предмет позову обумовлений новими фактами та обставинами, які виникли після подачі первинної позовної заяви у 2021 року.

Суд зазначає, що нові (змінені) позовні вимоги стосуються фактів та обставин, які на момент подачі первинного позову не існували, а тому не могли слугувати підставою для звернення до суду позивачки з цим позовом.

Ураховуючи викладене, суд вважає, що вказана заява підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 47, 241, 243, 248, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

1. Заяву ОСОБА_1 про зміну підстав позову від 20 травня 2021 року повернути.

2. Копію ухвали суду надіслати (надати) учасникам справи (їх представникам).

Ухвала про набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Журавель В.О.