Справа № 465/6234/22
Суддя: Ванівський Ю. М.
Дата ухвалення: 2023-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

29.09.2023 року м. Львів

Франківський районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Ванівського Ю. М.,

за участю секретаря Лозинського Т.-Р. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом представника ОСОБА_1 - адвоката Микуша Дмитра Михайловича до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

представник позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що позивачка проживає за адресою АДРЕСА_1 . Протягом тривалого часу сусіди з квартири АДРЕСА_2 у вихідні дні проводять ремонтні ремонти, пересувають меблі, що супроводжувалося сильним гуркотом у даній квартирі. На зауваження сусідів, що проведення ремонтних та шумових робіт у вихідні дні, а тим більше в неділю, законом заборонено не реагували. Так, 09.10.2022 року протягом усієї неділі у вищезазначеній квартирі проводився ремонт, пересуваються меблі, чути було сильний гуркіт на зауваження не реагували та гр. ОСОБА_1 звернулася на лінію 102 з приводу незаконних дій сусідів за адресою АДРЕСА_2 . На місце виїжджали працівники патрульної поліції, поспілкувалися з майстрами даної квартири та після чого правопорушення було припинено. На наступну неділю, а саме 16.10.2022 року, знову ж таки протягом усієї неділі у вищезазначеній квартирі проводився ремонт, пересували меблі, що супроводжувалося сильним гуркотом на зауваження не реагували та гр. ОСОБА_1 звернулася на лінію 102 з приводу незаконних дій сусідів за адресою АДРЕСА_2 . На місце прибули працівники поліції. На той час вже звуків від проведення ремонтних чи інших робіт чути не було. Позивачка вказала на квартиру, де проводилися роботи та працівники поліції пішли туди. Повернувшись з вищезазначеної квартири працівники поліції повідомили, що ОСОБА_1 здійснила завідома неправдивий виклик поліції, а відтак відносно неї буде складено постанову серії ЕГА №823704 від 16.10.2022 року, яку виніс інспектор 5 батальйону 3 роти 1 взводу Управління патрульної поліції у Львівській області лейтенант поліції Майковський Максим Сергійович відносно позивачки, остання 16.10.2022 у АДРЕСА_1 здійснила завідома неправдивий виклик поліції, а саме повідомила на лінію «102», про те, що сусіди з квартири номер 45 в неділю 16.10.2022 року проводять ремонтні роботи, чого насправді не було, чим вчинила адміністративне правопорушення передбаченого ст.183 КУпАП. Позивачка просила відібрати пояснення у сусідів чи проводився 16.10.2022 року ремонт, чи будь-які інші роботи, які супроводжувалися шумом, пересуванням та інше у вищезазначеній квартирі, однак на її зауваження працівники поліції не реагували, нікого із сусідів не опитували та склали оскаржувану постанову. Не погодившись з даною постановою позивачка надала працівникам поліції пояснення на окремому аркуші, які було долучено до постанови. Вказує на те, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам закону, не містить посилання на жоден доказ вчинення позивачкою згаданого адміністративного правопорушення. Крім цього вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст.183 КУпАП. З огляду на зазначене така постанова винесена без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, у зв`язку з чим підлягає скасуванню. Просить позов задоволити.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 09.11.2022 року передано адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській областіпро скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення для розгляду за підсудністю до Галицького районного суду м. Львова.

13.12.2022 року ухвалою Галицького районного суду м. Львова відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.

17.01.2023 року представник позивача подав клопотання про заміну відповідача по справі з Головного управління Національної поліції у Львівській області на Управління патрульної поліції у Львівській області.

Від представника відповідача 17.01.2023 року надійшов відзив, в якому зазначає, що 16.10.2022 року ОСОБА_1 , здійснила завідомо неправдивий виклик поліції, за адресою АДРЕСА_1 , а саме: зателефонувала на лінію «102», та повідомила про те, що сусіди з квартири номер 45 в неділю 16.10.2022 року проводять ремонтні роботи, чого насправді не було. Внаслідок чого на неї була винесена постанова за ст.183 КУпАП. Строк зберігання відеозаписів з портатативних та відеореєстраторів, установлених у службових траспортних засобах, БпЛА становить 30 діб. Виходячи з цього, відеозапис не є збереженим. Просить відмовити у задоволені позову у зв`язку із безпідставністю.

17.01.2023 року ухвалою Галицького районного суду м. Львова клопотання представника позивача задоволено. Заміненено належного відповідача на Управління патрульної поліції у Львівській області. Адмінстативний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаминту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення передано на розгляд до Франківського районного суду м. Львова.

13.03.2023 року ухвалою Франківського районного суду м. Львова прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливе розглянути справу за правилами спрощеного провадження за наявних у справі доказів без участі сторін.

Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши її дійсні обставини, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 16.10.2022 року інспектором 5 батальйону 3 роти 1 взводу Управління патрульної поліції у Львівській області лейтенантом поліції Майковським Максимом Сергійовичем винесено постанову серії ЕГА № 823704 про накладення адміністративного стягнення з ОСОБА_1 за ст. 183 КУпАП, за те, що вона 16.10.2022 у АДРЕСА_1 здійснила завідома неправдивий виклик поліції, а саме повідомила на лінію «102», про те, що сусіди з квартири номер 45 в неділю 16.10.2022 року проводять ремонтні роботи, чого насправді не було.

Відповідно до ч. 1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В ст.72 КАС України вказано, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

В ч.1 ст.77 КАС України вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно ч. 2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так судом встановлено, що відповідачами не надано до суду жодного належного чи допустимого доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення за ст. 183 КУпАП.

Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті шостої Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011, заява №16347/02 та Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013, заява №36673/04).

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15.05.2008 року відзначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення (п. 21 рішення).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Отже, вважаю, що зазначені принципи і положення Закону при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не були дотримані, оскільки жодні докази вини позивача не надані.

Відповідно до вимог п.3 ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, місцевий загальний суд, як адміністративний, має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні докази, з врахуванням встановленого КАС України, обов`язку відповідача доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення, а тому постанову про накладення адміністративного стягнення від 16.10.2022 року, слід скасувати, а провадження у справі закрити.

На основі вищевикладеного, керуючись, ст.ст. 9,72,77, 241, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов представника ОСОБА_1 - адвоката Микуша Дмитра Михайловича до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задоволити.

Скасувати постанову серії ЕГА № 823704 від 16.10.2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 183 КУпАП.

Провадження щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 183 КУпАП, - закрити.

Рішення може бути оскаржено сторонами в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги в 10 денний строк з дня отримання копії постанови.

Позивач: ОСОБА_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області, місце знаходження: 79053, м. Львів, вул. Перфецького, 19, ЄРДПОУ 39962825.

Суддя Ванівський Ю. М.