Справа № 340/2444/19.
Суддя: Р.В. ЖУК
Дата ухвалення: 2023-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2023 року м. Кропивницький справа №340/2444/19.

провадження № 2-кас/340/19/23

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Жука Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Агроукррегіон" (26231, Кіровоградська область, Маловисківський район, село Розсухуватка, вул. Леніна, 2, )
доГоловного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (вул.В.Перспективна, 55, м. Кропивницький, 25006, код ЄДРПОУ ВП 43995486)
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, -

В С Т А Н О В И В:

І. Зміст позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю Агроукррегіон звернулось до суду з позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення:

- форми Р №6 від 13 вересня 2019 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 6 378 226 грн., з яких: 5 102 581 грн. - податкове зобов`язання, 1 275 645 грн. - штрафна санкція;

- форми В4 №2 від 13 вересня 2019 року, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 2 210 937 грн.

ІІ. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що податкові повідомлення - рішення винесені ГУ ДПС у Кіровоградській області винесені за результатом документальної позапланової виїзної перевірки, оформленої актом №2/11-28-05-06/30800/35 від 09.09.2019 року, якою встановлено заниження податку на додану вартість, завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, через визнання безтоварними (нереальними) господарських операцій з контрагентами-постачальниками ТОВ "Інвестиційна група "Трофор", ТОВ "Атлант Сервіс-Трейд", ТОВ "Агроінвест Групп", ТОВ "Равен Агро Хім-Південь", ПП "Віталіс" та ТОВ "ЮП Консенсус". Позивач зазначає, що висновки контролюючого органу викладені в акті перевірки не відповідають фактичним обставинам про характер взаємовідносин позивача із вказаними контрагентами, які підтверджені належними первинними документами. Враховуючи наведене, позивач просить суд визнати протиправними та скасувати оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Представником відповідача подано відзив на адміністративний позов, вимоги не визнаються в повному обсязі та зазначається, що проведеним аналізом встановлено, що за результатами документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Агроукррегіон", оформленої актом №2/11-28-05-06/30800/35 від 09.09.2019 року, встановлено нереальний характер задокументованих операцій із поставки позивачу сільськогосподарської продукції, мінеральних добрив, засобів захисту рослин від ТОВ "Інвестиційна група "Трофор", ТОВ "Атлант Сервіс-Трейд", ТОВ "Агроінвест Групп", ТОВ "Равен Агро Хім-Південь", ПП "Віталіс" та ТОВ "ЮП Консенсус". У ході перевірки не підтверджено фактичне транспортування товарів від вказаних постачальників, а відомості, внесені у товарно-транспортні документи, є недостовірними. Відтак позивач безпідставно сформував податковий кредит з ПДВ за цими операціями з придбання товарів, які у дійсності не відбувалися.

Враховуючи вищевикладене, висновки, викладені в акті документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Агроукррегіон" №2/11-28-05-06/30800/35 від 09.09.2019 року та прийняті податкові повідомлення-рішення є правомірними.

ІІІ. Заяви (клопотання) учасників справи інші процесуальні дій у справі.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 липня 2022 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2023 року, у задоволенні позову відмовлено (т.9, а.с.202-211; т.11, а.с.131-138).

Постановою Верховного Суду від 06.07.2023 року рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 липня 2022 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2023 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (т.11, а.с.209-222).

Ухвалою суду від 25.07.2023 року адміністративну справу прийнято та призначено її до розгляду у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (т.11, а.с.4).

14.08.2023 року від представника відповідача надійшли додаткові докази по справі.

14.08.2023 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на адміністративний позов (т.12, а.с.161-171).

Ухвалою суду від 16.08.2023 року здійснено заміну відповідача його правонаступником, закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Додаткових заяв чи клопотань до суду подано не було.

Відповідно до ухвали Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13.09.2023 року подальший розгляд справи по суті здійснено у порядку письмового провадження.

V. Обставини встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Розглянувши подані сторонами документи, з`ясувавши зміст спірних правовідносин з урахуванням доказів судом встановлені відповідні обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агроукррегіон" з 09.06.2006 року зареєстровано як юридична особа, перебуває на податковому обліку в ГУ ДПС у Кіровоградській області.

Основним видом його економічної діяльності є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.

Посадовими особами ГУ ДПС у Кіровоградській області у липні - вересні 2019 року проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Агроукррегіон" з питань дотримання вимог податкового законодавства при визначенні по взаємовідносинах з ТОВ "Нано Трейдінг" (попередня назва ТОВ "Інвестиційна Група "Трофор") за липень 2017 року, ТОВ "Атлант Сервіс-Трейд" за вересень 2017 року, ТОВ "Агроінвест Групп" за жовтень-листопад 2017 року, ТОВ "Равен Агро Хім-Південь" за лютий, червень-жовтень, грудень 2018 року, ПП "Віталіс" за жовтень 2018 року, ТОВ "ЮП Консенсус" за жовтень 2018 року показників декларацій з податку на додану вартість за липень, вересень-листопад 2017 року, лютий, червень-жовтень та грудень 2018 року.

За результатами перевірки складено акт від 09.09.2019 року №2/11-28-05-06/30800/35 (т.1, а.с.112 - 179), згідно висновків якого встановлено порушення п.198.1, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України та завищено податковий кредиту на суму 7 311 455,55 грн. за рахунок віднесення до складу податкового кредиту сум ПДВ за господарськими операціями з придбання товарів у ТОВ "Інвестиційна група "Трофор" (за липень 2017 року 828 231 грн.) ТОВ "Атлант Сервіс-Трейд" (за вересень 2017 року - 98666 грн.), ТОВ "Агроінвест Групп" (за жовтень 705 336 грн., за листопад 2017 року - 499178 грн.), ТОВ "Равен Агро Хім-Південь" (за лютий 2018 року 318 580 грн., за червень 2018 року 378 000 грн., за липень 2018 року - 771 576 грн., за серпень 2018 року 503 326 грн., за вересень 2018 року 605 651 грн., за жовтень 2018 року 611 062 грн., за грудень 2018 року 31 360 грн.) ПП "Віталіс" (за жовтень 2018 року - 1057590 грн.), ТОВ "ЮП Консенсус" (за жовтень 2018 року - 900910 грн.), які у дійсності не відбулися.

ТОВ "Агроукррегіон" при поданні податкової декларації з ПДВ за жовтень 2018 року не враховано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за вересень 2018 року та завищено суму податкового кредиту на 2063 грн.

На підставі висновків акту ГУ ДПС у Кіровоградській області від 09.09.2019 року №2/11-28-05-06/30800/35 винесено такі податкові повідомлення-рішення:

- форми "Р" №6 від 13.09.2019 року, яким ТОВ "Агроукррегіон" збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 6 378 226 грн., з яких: 5 102 581 грн. - податкове зобов`язання, 1 275 645 грн. - штрафна санкція (т.1, а.с.26-27);

- форми "В4" №2 від 13.09.2019 року, яким ТОВ "Агроукррегіон" зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 2 210 937 грн. (т.1, а.с.28-29).

Досліджуючи правомірність нарахування позивачем податкового кредиту з ПДВ по взаємовідносинах з ТОВ "Інвестиційна група "Трофор", ТОВ "Атлант Сервіс-Трейд", ТОВ "Агроінвест Групп", ТОВ "Равен Агро Хім-Південь", ПП "Віталіс" та ТОВ "ЮП Консенсус" судом встановлено наступні обставини.

Відповідно до договору поставки від 01.07.2017 року, за умовами якого постачальник ТОВ "Інвестиційна Група "Трофор" зобов`язується поставити (передати) у власність покупцю ТОВ "Агроукррегіон" агрохімічну продукцію (засоби захисту рослин), вказані у специфікаціях (т.5, а.с.66 68.

На підтвердження виконання договору поставки від 01.07.2017 року в матеріалах справи містяться в копіях:

- специфікація №1 від 20.09.2017 року (т.5, а.с.69);

- видаткові накладні №14, №15 від 10.07.2017 року та податкові накладні №3003, №3004 від 10.07.2017 року про поставку товарів (гербіцид "Август Дублон Голд 75%, (0,75 кг)" у кількості 330 шт., гербіцид "Дюпон Еллай Супер 70% (0,15 кг)" у кількості 320 шт.) на загальну суму 4 969 387,80 грн., в т.ч. ПДВ 828 231,30 грн. (т.5, а.с.70, 72; т.8, а.с.194-195);

- рахунки-фактури та платіжні доручення про перерахування на рахунок ТОВ "Інвестиційна Група "Трофор" коштів у сумі 2 096 887,32 грн., платіжне доручення про перерахування на рахунок ТОВ "Житносельцентр" коштів у сумі 2 872 500,48 грн., до якого перейшло право вимоги за договором про відступлення права вимоги від 07.08.2017 року, укладеним з ТОВ "Інвестиційна Група "Трофор" (т.5, а.с.71, 73; т.9, а.с.61-62).

Суми ПДВ за податковими накладними, складеними ТОВ "Інвестиційна Група "Трофор", у розмірі 828 231,30 грн. включено позивачем до складу податкового кредиту податкової декларації з ПДВ за липень 2017 року (т.8, а.с.186-193).

На підтвердження взаємовідносини з ТОВ "Атлант Сервіс-Трейд" (м. Баштанка Миколаївської області) позивач надав контролюючому органу та долучено до матеріалів справи в копіях:

- договір поставки №19091 від 19.09.2017 року, за умовами якого постачальник ТОВ "Атлант Сервіс-Трейд" зобов`язується поставити (передати) у власність покупцю ТОВ "Агроукррегіон" агрохімічну продукцію (засоби захисту рослин) (т.2, а.с.61-63);

- специфікація №1 від 20.09.2017 року до цього договору про поставку товару - гербіцид "Міура (Август) 5 л" у кількості 213 шт. (т.2, а.с.64);

- видаткова накладна №РН-000018 від 20.09.2017 року та податкова накладна №9 від 20.09.2017 року про поставку товару на загальну суму 479 250 грн., в т.ч. ПДВ 79 875 грн. (т.2, а.с.72-73);

- рахунок-фактура та платіжне доручення від 23.10.2017 року про перерахування коштів на рахунок ТОВ "Атлант Сервіс-Трейд" у сумі 479 250 грн. (т.2. а.с.70-71);

- товарно-транспортна накладна №20/09-16 від 20.09.2017 року про перевезення товарів (т.8, а.с.185);

- договір поставки №1909 від 19.09.2017 року, за умовами якого постачальник ТОВ "Атлант Сервіс-Трейд" (м. Баштанка Миколаївської області) зобов`язується поставити (передати) у власність покупцю ТОВ "Агроукррегіон" сільськогосподарську продукцію (т.2, а.с.65-67);

- специфікація №1 від 20.09.2017 року до цього договору про поставку товару пшениця 6 класу врожаю 2017 року у кількості 23 т. (т.2, а.с.68);

- видаткова накладна №РН-000020 від 20.09.2017 року та податкова накладна №11 від 20.09.2017 року про поставку товару на загальну суму 112746 грн., в т.ч. ПДВ 18791 грн. (т.2, а.с.77, 79);

- рахунок на оплату та платіжне доручення від 23.10.2017 року про перерахування коштів на рахунок ТОВ "Атлант Сервіс-Трейд" у сумі 112 746 грн. (т.2, а.с.70 76);

- товарно-транспортна накладна №20/09-17 від 20.09.2017 року про перевезення товарів (т.8, а.с.184).

Суми ПДВ за податковими накладними ТОВ "Атлант Сервіс-Трейд" в розмірі 98 666 грн. включено позивачем до складу податкового кредиту податкової декларації з ПДВ за вересень 2017 року. (т.1, а.с.47-50).

На виконання ухвали суду ТОВ "Атлант Сервіс-Трейд" у підтвердження виконання зобов`язань по договорам із позивачем надало до суду в копіях: договори поставки №19091 від 19.09.2017 року, специфікації, рахунки фактур, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні договір оренди приміщення від 24.07.2017 року, акт прийому передачі та виписки по рахунку, (т.7, а.с.92-122).

На підтвердження взаємовідносини з ТОВ "Агроінвест Групп" (м. Миколаїв) позивач надав контролюючому органу та залучені до матеріалів справи в копіях:

- договір поставки №1610 від 16.10.2017 року, за умовами якого постачальник ТОВ "Агроінвест Групп" зобов`язується поставити (передати) у власність покупцю ТОВ "Агроукррегіон" сільськогосподарську продукцію, вказану в специфікаціях. (т.2, а.с.102-106);

- специфікації до цього договору про поставку товару - насіння соняшника врожаю 2017 року у загальній кількості 677, 321 т. (т.2, а.с.107, 157);

- податкові та видаткові накладні про поставку товару на загальну суму 7 227 068,40 грн., у т.ч. ПДВ 1 204 511,40 грн. (т.2, а.с.121-122, 135-136, 154-155).

- рахунки-фактури та платіжні доручення про перерахування коштів на рахунок ТОВ "Агроінвест Групп" у сумі 7 227 068, 40 грн. (т.2, а.с.109-121, 134, 153);

- товарно-транспортні накладні про перевезення товарів (т.2, а.с.124-133, 138-143, 158-168).

Суми ПДВ за податковими накладними, складеними ТОВ "Агроінвест Групп" включено позивачем до складу податкового кредиту податкової декларації з ПДВ за жовтень 705 336, 60 грн., за листопад 2017 року 499 177, 80 грн. (т.1, а.с.35-40, 85-92).

На виконання ухвали суду ТОВ "Агроінвест Групп" у підтвердження виконання зобов`язань по договору із позивачем надало до суду в копіях: договір поставки №1610 від 16.10.2017 року, специфікації, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні та виписки по рахунку, (т.6, а.с.93-214).

На підтвердження взаємовідносин з ПП "Віталіс" (м. Миколаїв) позивач надав контролюючому органу та та залучено до матеріалів справи в копіях:

- договір поставки №01-10/18 від 01.10.2018 року, за умовами якого постачальник ПП "Віталіс" зобов`язується поставити ТОВ "Агроукррегіон" товари - мінеральні добрива, засоби захисту рослин та інші хімічні вироби сільськогосподарського призначення (т.1, а.с.195-197);

- специфікації до цього договору про поставку товару хімічний виріб сільськогосподарського призначення "Теравет Т-400", 50 кг у кількості 135 шт. (т.1, а.с.203, 206, 209, 212, 215, 218, 221, 224, 227, 230, 233, 236, 239);

- податкові та видаткові накладні про поставку товарів на загальну суму 6 345 540 грн., у т.ч. ПДВ 1 057 590 грн. (т.1, а.с.202, 205, 208, 211, 214, 217, 220, 223, 226, 229, 232, 235, 238; т.9, а.с.6-18);

- рахунки - фактури та платіжні доручення про перерахування коштів на рахунок ПП "Віталіс" у сумі 680 000 грн. (т.1, а.с.199-201, 204, 207, 210, 213, 216, 219, 222, 225, 228, 231, 234, 237; т.9, а.с.76, 84-94);

- товарно-транспортні накладні про перевезення товарів. (т.1, а.с.240-244);

Суми ПДВ за податковими накладними, складеними ПП "Віталіс", в розмірі 1 057 590 грн. включено позивачем до складу податкового кредиту податкової декларації з ПДВ за жовтень 2018 рок. (т.1, а.с.51-56).

На виконання ухвали суду ПП "Віталіс" у підтвердження виконання зобов`язань по договору із позивачем надало до суду в копіях: договір поставки №01/10-18 від 01.10.2018 року, специфікації, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні та виписки по рахунку, (т.7, а.с.26-88).

На підтвердження взаємовідносин з ТОВ "ЮП Консенсус" (м. Миколаїв) позивач надав контролюючому органу та долучено до матеріалів справи в копіях:

- договір поставки №02/10-18 від 02.10.2018 року, за умовами якого постачальник ТОВ "ЮП Консенсус" зобов`язується поставити покупцю ТОВ "Агроукррегіон" товари - мінеральні добрива, засоби захисту рослин та інші хімічні вироби сільськогосподарського призначення (т.2, а.с.3-5);

- специфікації до цього договору про поставку товару - хімічного виробу сільськогосподарського призначення "Теравет Т-400", 50 кг у кількості 115 шт. (т.2, а.с.13, 16, 19, 22, 25, 28, 31, 34, 37, 40);

- податкові та видаткові накладні про поставку товарів на загальну суму 5 405 460 грн., в т.ч. ПДВ 900 910 грн. (т.2, а.с.12, 15, 18, 21, 24, 27, 30, 33, 36, 39; т.8, а.с.246-250; т.9, а.с.1-5);

- рахунок на оплату та платіжні доручення про перерахування коштів на рахунок ТОВ "ЮП Консенсус" у сумі 5 150 000 грн. (т.2, а.с. 7 - 11, 17, 20, 23, 26, 29, 32, 35, 38; т. 9, 64-71, 77-83, 95);

- товарно-транспортні накладні про перевезення товарів. (т.2, а.с.41-46).

Суми ПДВ за податковими накладними, складеними ТОВ "ЮП Консенсус" у розмірі 900910 грн. включено позивачем до складу податкового кредиту податкової декларації з ПДВ за жовтень 2017 року (т.1, а.с.35-40).

На виконання ухвали суду ТОВ "ЮП Консенсус" у підтвердження виконання зобов`язань по договору із позивачем надало до суду в копіях: договір поставки №02/10-18 від 02.10.2018 року, специфікації, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні та виписки по рахунку, (т.6, а.с.218-250; т.7, а.с.1-22).

На підтвердження взаємовідносин з ТОВ "Равен Агро Хім-Південь" (м. Миколаїв) позивач надав контролюючому органу та долучено до матеріалів справи в копіях:

- договір поставки №3001 від 30.01.2018 року, за умовами якого постачальник ТОВ "Равен Агро Хім-Південь" зобов`язується поставити ТОВ "Агроукррегіон" сільськогосподарську продукцію (т.2, а.с.213-215);

- специфікації до цього договору про поставку товарів - засоби захисту рослин, добрива, інші хімічні вироби сільськогосподарського призначення в асортименті (т.2, а.с.216-230; т.3, а.с.125, 128, 131, 134, 143, 153, 158, 162, 167, 172, 192, 193, 200, 203, 206, 209, 212, 215, 218, 221, 224, 227, 230, 233, 236, 239; т.4, а.с.6, 7, 10, 13, 16, 19, 22, 25, 28, 31 35, 37, 42, 45, 48, 51, 54, 57, 60, 63, 66, 69, 72, 86, 89, 93, 96, 101, 105, 109, 136);

- податкові та видаткові накладні про поставку товарів на загальну суму 19 329 275,10 грн., у т.ч. ПДВ 3 221 545,85 грн. (т.2, а.с.247-248; т.3, а.с.2-3, 7-8, 12-13, 17-18, 22-23, 27-28, 31-32, 37-38, 41-42, 47-48, 52-53, 57-58, 63-64, 68-69, 124, 127, 130, 133, 142, 147, 152, 157, 161, 166, 171, 189, 195, 199, 202, 205, 208, 211, 214, 217, 220, 223, 226, 229, 232, 235, 238, 244; т.4, а.с.5, 9, 12, 15, 18, 21, 24, 27, 30, 33, 36, 41, 44, 47, 50, 53, 56, 59, 62, 65, 68, 71, 85, 88, 92, 94, 100, 104, 108, 135 ; т.8, а.с.196 - 245);

- рахунки на оплату та платіжні доручення про перерахування коштів на рахунок ТОВ "Равен Агро Хім-Південь" у розмірі 19 340 893, 50 грн. (т.2, а.с.235 246; т.3, а.с.1, 6, 11, 16, 21, 26, 35, 36, 45, 46, 51, 56, 62 67, 123, 188, 198, 243; т.4, а.с.84, 95, 99, 103, 107, 134);

- товарно-транспортні накладні про перевезення товарів (т.2, а.с.250; т.3, а.с.5, 10, 14, 20, 25, 30, 34, 40, 44, 50, 55, 61, 66, 71, 126, 129, 132, 135, 144-146, 149-151, 154-156, 159-160, 163-165, 168-170, 173-176, 190-191, 196-197, 201, 204, 207, 210, 213, 216, 219, 222, 225, 228, 231, 234, 237, 242; т.4, а.с.4, 8, 11, 14, 17, 20, 23, 26, 29, 32, 34, 38, 43, 46, 49, 52, 55, 58, 61, 64, 67, 70, 73, 90, 97-98, 102, 106, 110, 137).

Суми ПДВ за податковими накладними, складеними ТОВ "Равен Агро Хім-Південь" включено позивачем до складу податкового кредиту податкових декларацій з ПДВ за лютий 2018 року 318 580, 49 грн., за червень 2018 року 378 000 грн., за липень 2018 року - 771576, 76 грн., за серпень 2018 року 505 325 грн., за вересень 2018 року 605 651,60 грн., за жовтень 2018 року 611 052 грн., за грудень 2018 року 31 360 грн. (т.1, а.с.41-46, 51-84, 93-109).

На виконання ухвали суду ТОВ "Равен Агро Хім-Південь" у підтвердження виконання зобов`язань по договору із позивачем надало до суду в копіях: виписки по рахунку, договір поставки №3001 від 30.01.2018 року, специфікації, видаткові накладні та товарно-транспортні накладні (т.5, а.с.88-250; т.6, а.с.1-89).

Судом також встановлено, що подальший рух придбаних товарів відображено у звітах по рахунку 201 "Матеріали", книзі складського обліку, лімітно забірних картках на отримання матеріальних цінностей, актах про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин, звітах по рахунку 208 "Посівний матеріал", актах витрат насіння і садивного матеріалу, звітах по рахунку 26 "Продовольче зерно", видаткових накладних, рахунках фактур, товарно-транспортних накладних, оборотній відомості по товарно-матеріальним рахункам, договорі зберігання від 10.07.2017 року та акті приймання - передачі (т.1, а.с.245-257; т.2, а.с.47-59, 80-98, 144-152, 169-209, т.3, а.с.72-86, 89-122, 136-141, 177-185, 240-241, 245-250; т.4, а.с.74-83, 111-133, 138-148; т.12, а.с.18-159).

V. Оцінка суду.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості аргументам, наведеними учасниками справи, суд дійшов наступних висновків.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Згідно пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Підпунктом 14.1.181 п.14.1 ст. 14 ПК України визначено, що податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V цього Кодексу.

Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг ("а" п.198.1 ст.198 ПК України).

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п.198.2 ст.198 ПК України).

При цьому, податковий кредит в силу приписів п.198.3 ст.198 ПК України визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з, зокрема, придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Водночас, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (п.198.6 ст.198 ПК України).

Згідно п.201.1 ст.201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно до п.201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (п.201.2 ст.201 ПК України).

Виходячи з аналізу наведених норм в їх сукупності суд дійшов висновку, що Податковим кодексом України визначено окремі випадки, за яких неможливе формування податкового кредиту, зокрема це відсутність зв`язку з господарською діяльністю, фіктивність операцій (відсутність поставок), відсутність податкової правосуб`єктності, відсутність на момент перевірки податкових накладних або видача їх особою, яка не є платником податку додану вартість.

При цьому, пунктом 2 ст.3 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні від 16.07.1999 р. встановлено: бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством.

Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документу, дату і місце складання, назву підприємства, зміст та обсяг господарської операції, посади осіб відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення.

Пунктами 3, 4, 5, 6 ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні від 16.07.1999 р. передбачено, "Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо.

Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на кінець останнього дня кожного місяця.

Регістри бухгалтерського обліку повинні мати назву, період реєстрації господарських операцій, прізвища і підписи або інші дані, що дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у їх складанні.

Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

У разі складання та зберігання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку з використанням електронних засобів оброблення інформації підприємство зобов`язане за свій рахунок виготовити їх копії на паперових носіях на вимогу інших учасників господарських операцій, а також правоохоронних органів та відповідних органів у межах їх повноважень, передбачених законами.

Водночас, в силу приписів п.44.1 ст.44 ПК України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

При цьому, платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування (п.44.2 ст.44 ПК України).

Методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про витрати підприємства та її розкриття в фінансовій звітності визначено в "Положенні (стандарт) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затверджене наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 р. №318 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 19.01.2000 за №27/4248 (далі Положення №318).

Згідно п.4 Положення №318 об`єкт витрат - продукція, роботи, послуги або вид діяльності підприємства, які потребують визначення пов`язаних з їх виробництвом (виконанням) витрат.

Витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені (п. 6 Положення №318).

Статтею 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні від 16.07.1999 р. №996-XIV (далі Закон №996-XIV) визначено, що господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства, а первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч.2 ст.9 Закону № 996-ХІV).

Поряд з цим, згідно абзацу другого п.2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за номером 168/704, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

В той же час, суд звертає увагу на думку колегії суддів Судової плати в адміністративних справах Верховного Суду України, викладену у постановах від 03.11.2015 у справі №21-4471а15, від 26.01.2016 у справі №21-4781а15 про те, що надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.

Про необґрунтованість податкової вигоди можуть також свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема, про наявність таких обставин: неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв`язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням податкової вигоди, якщо для такого виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій; здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку; відсутність первинних документів обліку.

Таким чином, у цілях підтвердження обґрунтованості заявлених податкових вигод має бути встановлений їх об`єктивний предметний зв`язок з фактами та результатами реальної підприємницької або іншої економічної діяльності, що слугує підставою для висновку про достовірність первинних документів, у тому числі й відносно учасників та умов господарських операцій.

З аналізу наведених правових норм у їх системному зв`язку, суд дійшов висновку, що необхідною умовою для правомірності формування податкового кредиту є фактичне здійснення господарської операції платником податків.

У свою чергу, фактичне здійснення господарської операції платником податків посвідчується, зокрема, належно оформленими податковими накладними та іншими первинними бухгалтерськими документами.

Системний аналіз вищезазначених правових норм, дослідження наявних в матеріалах доказів, свідчить про те, що документи, на підставі яких позивач сформував податковий кредит, відповідають критеріям первинного документу, а відтак дії позивача щодо формування податкового кредиту є правомірними.

З огляду на приписи положень пп.14.1.36 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, суд наголошує, що обов`язковими ознаками господарської діяльності є здійснення її суб`єктами господарювання у сфері суспільного виробництва; спрямування її на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг. При цьому результати зазначеної діяльності продукція, роботи чи послуги мають вартісний характер і цінове вираження.

У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку про правомірність включення позивачем до складу податкового кредиту сум по взаємовідносинах з ТОВ "Інвестиційна група "Трофор", ТОВ "Атлант Сервіс-Трейд", ТОВ "Агроінвест Групп", ТОВ "Равен Агро Хім-Південь", ПП "Віталіс" та ТОВ "ЮП Консенсус".

Даючи правову оцінку наведеним доказам, суд вважає, що ними підтверджується реальний характер господарських операцій позивача з його контрагентом, а відтак і правомірність формування позивачем витрат та податкового кредиту з податку на додану вартість.

Як вбачається з акту перевірки позивача, відповідачем у ході перевірки не підтверджено можливість здійснення ТОВ "Інвестиційна група "Трофор", ТОВ "Атлант Сервіс-Трейд", ТОВ "Агроінвест Групп", ТОВ "Равен Агро Хім-Південь", ПП "Віталіс" та ТОВ "ЮП Консенсус" господарських операцій з ідентифікованими товарами у зв`язку із відсутністю факту (джерела) його законного введення в обіг та/або реального задекларованого виробництва, у зв`язку із відсутністю достатньої кількості працівників для здійснення придбання та реалізації різноманітних товарів та виконання робіт, послуг без залучення стороннього персоналу, відсутністю отримання супутніх послуг для здійснення господарської діяльності, що свідчить про неможливість виконання взятих на себе зобов`язань з реалізації ідентифікованого товару на адресу ТОВ "Агроукррегіон".

Враховуючи наведене, суд звертає увагу на те, що норми податкового законодавства, не ставлять у залежність право платника податків на врахування витрат при визначенні оподатковуваного прибутку та право на податковий кредит від дотримання податкової дисципліни його контрагентом, якщо цей платник мав реальні витрати у зв`язку з фактичним придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності.

Порушення постачальником товару (послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення платником ПДВ - покупцем товару (послуг) норм ст. 198 ПК України щодо підстав виникнення права на податковий кредит. Платник податку (покупець) не повинен зазнавати негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про його обізнаність щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Така правова позиція Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду викладена в Постанові від 30 червня 2020 року у справі № 560/1716/19.

Одне тільки порушення постачальником товару (послуг) вимог податкового законодавства не може бути підставою для висновку про порушення іншим платником податків - покупцем товару (послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту та обліку витрат за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про його обізнаність щодо протиправної податкової поведінки контрагента та про злагодженість дій між ними.

Такий підхід слідує зі змісту постанов Верховного Суду від 28 листопада 2019 року у справі №120/4208/18-а, від 13 листопада 2020 року у справі № 520/9384/18.

Позбавлення Позивача як платника податку права на формування податкового кредиту у зв`язку з невиконанням своїх обов`язків його контрагентами, порушує право Позивача мирно володіти своїм майном, що міститься у Першому Протоколі до Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 20.03.1952 (далі - Протокол 1 до Конвенції), яка є частиною національного законодавства згідно із ст.9 Конституції України. Зокрема, стаття 1 Протоколу до Конвенції так визначає підстави, за яких особа може бути позбавлена свого майна: "Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права".

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 09.01.2007 у справі "Інтерсплав проти України" якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб`єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку.

Разом з тим, Податковий кодексу України не ставить право на податковий кредит в залежність від обов`язкового підтвердження декларування відповідної суми податкових зобов`язань контрагентом. Податок на додану вартість є непрямим податком і сплачується при придбанні товару (послуги) не безпосередньо до бюджету, а постачальнику товарів (послуг). І лише у такого постачальника товару (послуг), який у складі вартості придбаного товару (послуги) отримав податок на додану вартість, виникають зобов`язання стосовно сплати податку до бюджету. При цьому, покупець товарів (послуг) не може нести відповідальність за постачальника.

Дана позиція відповідає практиці Верховного Суду України у подібних правовідносинах (постанова від 11.12.2007 р., справа № 21-137во06), де ВСУ дійшов висновку про те, що у разі невиконання контрагентом зобов`язання зі сплати податку до бюджету, відповідальність та негативні наслідки настають саме щодо цієї особи. Ця обставина не є підставою для позбавлення платника ПДВ права на його відшкодування у разі, коли цей платник виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Така позиція, також, узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини.

Так, у справі «Булвес» АД проти Болгарії» (2009 рік, заява № 3991/03) визнано, що платник податку на додану вартість не має нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо платник ПДВ не знав про такі зловживання і не міг про них знати.

На час вчинення господарських операцій між позивачем та контрагентами, останні мали статус юридичної особи, були зареєстровані відповідно до вимог чинного законодавства України та включені до ЄДРПОУ.

У акті перевірки також зазначено про не підтвердження здійснення перевезення товару згідно наданих товарно-транспортних накладних враховуючи їх невідповідність вимогам Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Мінтрансу України від 14.10.97 р. №363 (зі змінами та доповненнями) та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 20.02.98 р. за № 128/2568.

В даному випадку необхідно зазначити, що скасовуючи рішення попередніх інстанцій у даній адміністративній справі Верховний Суд у постанові від 06.07.2023 року зазначив, що наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки у їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, у власному капіталі підприємства у зв`язку з його господарською діяльністю.

Отже, визначальним для вирішення спорів про наявність податкових наслідків за результатами вчинення господарських операцій є дослідження сукупності обставин та первинних документів, які можуть як підтверджувати, так і спростовувати реальність господарських операцій.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень убачається, що висновок судів попередніх інстанцій про відсутність реальності здійснення господарських операцій між ТОВ Агроукррегіон та зазначеними вище контрагентами ґрунтується на не підтвердженні фактичного переміщення (руху) товарів від постачальників до позивача.

Так, суди попередніх інстанцій зауважили про встановлення численних недоліків в оформленні товарно-транспортних накладних.

Водночас у поданій касаційній скарзі скаржник зазначає, що у товарно-транспортних накладних про перевезення товарів, придбаних у ТОВ "Атлант Сервіс-Трейд", ТОВ "Агроінвест Групп", ПП "Віталіс", ТОВ "ЮП Консенсус" та ТОВ "Равен Агро Хім-Південь", замовником перевезення вказаний позивач (ТОВ Агроукррегіон), вантажовідправниками ТОВ "Атлант Сервіс-Трейд", ТОВ "Агроінвест Групп", ПП "Віталіс", ТОВ "ЮП Консенсус" та ТОВ "Равен Агро Хім-Південь".

Скаржник наголошує на тому, що товарно-транспорті накладні про перевезення товарів, придбаних у зазначених контрагентів, були складені останніми як вантажовідправниками. Заповнювали графи таких ТТН, у тому числі інформацію про рухомі склади, вантажовідправники (ТОВ "Атлант Сервіс-Трейд", ТОВ "Агроінвест Групп", ПП "Віталіс", ТОВ "ЮП Консенсус" та ТОВ "Равен Агро Хім-Південь"), а не позивач, а тому, на його думку, відсутні підстави перекладати на платника податків відповідальність за внесення недостовірних даних іншою особою.

Зазначені обставини залишились поза належною увагою судів попередніх інстанцій.

З матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до додаткових угод до специфікацій, що є невід`ємною частиною договорів поставки, поставка товару здійснюється на умовах DAT (Інкотермс 2010) (т.10, а.с.46-245).

Досліджуючи надані до матеріалів справи товарно- транспортні накладні суд зазначає, що відповідно до пунктів 11.1,11.4, 11.5, 11.6,11.7 Правил №363 основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.

Товарно-транспортна накладна може оформлюватись суб`єктом господарювання без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які надають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Замовник (вантажовідправник) засвідчує всі екземпляри товарно-транспортної накладної підписом і при необхідності печаткою (штампом).

Перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби й печаткою або штампом), передається Перевізнику.

Товаротранспортна накладна, подорожній лист - призначені для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом, і в операціях з поставки товару не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.

Оскільки транспортною документацією підтверджується операція з надання послуг з перевезення вантажив, а не факт придбання товару, то за наявності документів, що підтверджують фактичне отримання товару і його подальшу реалізацію, недоліки такого документа, як товарно-транспортна, накладна, не можуть свідчити про відсутність реальних господарських операцій, а відтак, і не може бути єдиною підставою для позбавлення платника податку права на отримання податкового кредиту з податку на додану вартість.

Згідно висновків Верховного Суду, викладені в постанові від 11 вересня 2018 року у справі №821/995/17, товарно-транспортна накладна призначена для обліку руху товарно - матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом, тобто товарно-транспортна накладна є первинним, документом, який підтверджує факт надання/отримання транспортних послуг. Наявність дефектів, допущених при оформленні, товарно-транспортної накладної, не може свідчити про нереальність господарської операції з придбання товару в цілому за умови підтвердження такої операції іншими первинними документами податкового та бухгалтерського обліку.

Крім того, певні дефекти в оформленні документів не позбавляють можливості ідентифікувати господарську операцію, обсяг товару, його вартість, тощо, і не повинні розглядатися як підстави для позбавлення платника податків права на формування податкового кредиту у разі реального здійснених господарських операцій.

Такий правовий висновок міститься, зокрема, в ухвалі Вищого адміністративного суду від 28.10.2013 року в справі К/9991/8144/12 (справа № 2а/0570/17166/2011).

Товаросупроводжувальні документи, на дефектність яких зазначається в акті перевірки, не можуть слугувати підставою для висновку щодо нереальності чи безтоварності укладених договорів Позивача з його контрагентами, оскільки такі документи не можуть однозначно ствердити про наявність таких фактів, з урахуванням тієї обставини, що правовідносини між господарюючими суб`єктами не пов`язані в сфері транспортування, так як основна їх мета це купівля-продаж товару.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 24 січня 2019 року у справі№ 806/8289/13-а (реєстраційний номер рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 79410441).

Крім того слід зазначити, що товарно-транспортні накладні складались вантажовідправниками (контрагентами позивача), отже у суду відсутні підстави перекладати відповідальність за внесення недостовірних даних на ТОВ "Агроукррегіон".

Також, перевіркою встановлено, що ТОВ "Агроукррегіон" при поданні податкової декларації з ПДВ за жовтень 2018 року (від 19.11.2018 №), не враховано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно заявлених помилок за вересень 2018 року від (14.11.2018 №), згідно якого підприємством зменшено суму податкового кредиту з ПДВ за вересень 2018 року на суму 2063 грн, (р.10.1 тар. 17 Декларації). Таким чином, сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 декларації) також І зменшена на 2063 грн. та становить 358878 грн. Зазначена сума ПДВ відповідно до п.п.5 п.2, п.п.5 2.3 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 28 січня 2016 року №21, зареєстрованого І Міністерстві юстиції України 30 січня 2016 року за №159/28289, переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду.

Проте, підприємством при поданні Декларації за жовтень 2018 року, зазначено в рядку 16.1 суму ПДВ - 360941 грн.

Враховуючи вищевикладене, посадові особами контролюючого органу дійшли висновку, що ТОВ "Агроукррегіон" завищено суму податкового кредиту за жовтень 2018 року (р. 17 Декларації) та, відповідно, суму від`ємного значення ПДВ (р.19, 21 Декларації) на суму 2063 грн.

Дослідивши матеріали справи, зокрема податкові повідомлення рішення та розрахунки до них, суд дійшов висновку, що сума 2063 грн. не увійшла до оскаржуваних податкових повідомлень рішень, отже дані обставини судом не встановлюються.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів позивача, оцінивши досліджені докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що відповідачем не доведена правомірність визначення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість та зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість, а тому адміністративний позов підлягає задоволенню.

У процесі розгляду справи не виявлено інших фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно з ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, за сукупністю наведених обставин та враховуючи наявність письмових доказів, що підтверджують наведені позивачем доводи у позовній заяві та виходячи з системного аналізу вищезазначених норм чинного законодавства України, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

VI. Розподіл судових витрат.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду із цим позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 19210,00 грн. (т.1, а.с.3).

З огляду на задоволення позову та враховуючи приписи статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для стягнення на користь позивача судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у розмірі 19210,00 грн.

Керуючись ст.ст.139, 246, 255, 292-297, 325, 382 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроукррегіон" - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення форми Р №6 від 13 вересня 2019 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 6 378 226 грн., з яких: 5 102 581 грн. - податкове зобов`язання, 1 275 645 грн. - штрафна санкція.

Визнати протиправним та скасувати Податкове повідомлення - рішення форми В4 №2 від 13 вересня 2019 року, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 2 210 937 грн.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроукррегіон" (26231, Кіровоградська область, Маловисківський район, село Розсухуватка, вул. Леніна, 2, ) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 19210,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (вул.В.Перспективна, 55, м. Кропивницький, 25006, код ЄДРПОУ ВП 43995486).

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Кіровоградський окружний адміністративний суд.

Суддя

Кіровоградського окружного

адміністративного суду Р.В. ЖУК