Справа № 420/11429/22
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2023-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

02 жовтня 2023 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінської О.В., розглянувши клопотання представника позивача адвоката Єрьоміної В.А., про поновлення провадження по справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду 17 серпня 2022 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_4 , в якій позивач просить суд:

1. Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України, які виразились у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 за період з 01 січня 2016 року по 07 вересня 2017 року включно індексацію грошового забезпечення, вiдповiдно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, з визначенням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців - січень 2008 року;

2.Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України підтримки нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 01 січня 2016 року по 07 вересня 2017 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базовий місяць) - січень 2008 року відповiдно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що він проходив службу у Військовій частині НОМЕР_2 Національної гвардії України та відповідно до Витягу з Наказу №204 від 07 вересня 2017 року позивача визнано таким, що справу та посаду здав, виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення. При цьому, за період з 01 січня 2016 року по 07 вересня 2017 року включно йому не була нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення. Представник позивача - адвокат Драгомирова О.М. звернулась до вiдповiдача із заявою, в якій просила нарахувати та виплатити позивачу за період проходження служби індексацію грошового забезпечення, вiдповiдно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078. Листом від 22 липня 2022 року №3/2/324 відповідач повідомив про відсутність правових підстав для нарахування та виплату індексації грошового забезпечення позивачу у період з 01 січня 2016 року по 07 вересня 2017 року.

Вважаючи зазначені дії відповідача протиправними, а свої права порушеними, позивач звернулася до суду з позовною заявою.

Ухвалою судді від 22.08.2022 позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху та надано строк на усунення недоліків позову шляхом надання до суду позовної заяви із зазначенням повної адреси місцезнаходження позивача.

Ухвалою судді від 06.09.2022 суддя ухвалив прийняти до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 . Відкрити провадження у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. Розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 06.09.2022 було зупинено провадження по справі №420/11429/22 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії до припинення або скасування воєнного стану в Україні.

26.09.2023 до суду надійшло клопотання (вх..№ЕП/38487/23) представника позивача адвоката Єрьоміної В.А., про поновлення провадження у справі.

Дослідивши отримане клопотання про поновлення провадження по справі, суд приходить до наступного.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 236 КАС України суд зупиняє провадження у справі в разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Виходячи зі змісту наведеної норми, суд вважає помилковими доводи позивача стосовного того, що вона стосується лише сторони/третьої особи фізичної особи, не юридичної особи, оскільки сторонами, третіми особами за положеннями КАС можуть бути як фізичні особи так і юридичні особи, суб`єкти владних повноважень. Навіть вживання самого терміну «особа» в певній нормі не свідчить про віднесення такої норми лише до фізичних осіб.

Згідно з ст. 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється, введення воєнного стану не впливає на процес здійснення судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Наведена норма свідчить, що справедливий та своєчасний розгляд спорів адміністративними судами є нерозривними поняттями, а комплексне дотримання адміністративними судами цих вимог сприяє утвердженню верховенства права у суспільстві.

Положеннями ч.3 ст.2 КАС України передбачено, що основними засадами (принципами) адміністративного судочинства, є зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи, розумність строків розгляду справи судом.

Верховний Суд на сайті Судової влади України оприлюднив інформацію щодо особливостей здійснення правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, зокрема, зауважив, що навіть в умовах воєнного стану конституційне право людини на судовий захист не може бути обмеженим. Відповідно до статті 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» правосуддя на території, на якій уведено воєнний стан, здійснюється лише судами. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

Згідно п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відстрочення конкретної стадії провадження є можливим за умови, що загальна тривалість провадження не є надмірною (див. рішення ЄСПЛ від 8 грудня 1983 року у справі «Претто й інші проти Італії» (Pretto and Оthers v. Italy, заява № 7984/77), а тривалі періоди затримання проваджень без будь-яких пояснень є неприйнятними (рішення ЄСПЛ від 24 листопада 1984 року у справі «Бомартен проти Франції» (Beaumartin v. France, заява № 15287/89).

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод покладає на держави-учасниці обов`язок організувати судові системи так, щоб судді мали можливість діяти відповідно до вимог Конвенції, зокрема розглядати справи протягом розумного строку (рішення ЄСПЛ від 6 вересня 2005 року у справі «Павлюлинець проти України», (Pavlyulynets v. Ukraine, заява № 70767/01), та щоб могли гарантувати право кожного на отримання остаточного рішення у справах, які стосуються цивільних прав і обов`язків упродовж відповідного строку (див. рішення ЄСПЛ від 29 березня 2006 року у справі «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Italy, заява № 36813/97)).

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи тривалий час дії воєнного стану в Україні, суд вважає за можливе задовольнити клопотання представника позивача та поновити провадження у справі № 420/11429/22.

Крім того, варто врахувати, що предметом спору у цій справі є оцінка правомірності дій військової частини під час нарахування позивачу індексації грошового забезпечення за спірний період.

Відповідно до ч.4 ст.9 КАС України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.94 КАС України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до ч.6 ст. 80 КАС України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч.1 та 2 ст.73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.4 ст.77 КАС України суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Верховного Суду по справі №826/3403/16 суди не повинні обмежуватись лише тими доказами, які були надані позивачем під час розгляду справи.

Відтак, з метою повного та об`єктивного розгляду даної справи вважаю за необхідне витребувати у військової частини НОМЕР_2 відомості щодо нараховану та виплачену ОСОБА_1 грошову індексацію за період з 01.01.2016 по 07.09.2017 включно.

Керуючись ст. ст. 12, 77, 80, 237, 241, 248, 262, 291 КАС України суд

У Х В А Л И В:

Клопотання представника позивача про поновлення розгляду справи задовольнити.

Поновити провадження у справі №420/11429/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Витребувати у військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України відомості щодо нараховану та виплачену ОСОБА_1 грошову індексацію за період з 01.01.2016 по 07.09.2017 включно.

Зазначені відомості надати до суду у 15-тиденний строк від дати отримання копії даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Олена СКУПІНСЬКА