Справа № 280/697/23
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2023-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 вересня 2023 року м. Дніпросправа № 280/697/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Прокопчук Т.С. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Шлай А.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03 травня 2023 року (головуючий суддя: Бойченко Ю.П.) по адміністративній справі № 280/697/23, розглянутої у письмовому провадженні

за позовом Академії Державної пенітенціарної служби до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Міністерство юстиції України про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач Академія Державної пенітенціарної служби (далі Академія ДПС) 30.01.2023 року звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 , 3 особи Міністерства юстиції України, в якому просить стягнути з відповідача витрати, пов`язані з його утриманням в Академії ДПС у період з 01.05.2018 року по 19.06.2020 року у розмірі 103 969,33 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначається, що ОСОБА_1 навчався в Академії ДПС протягом 2018-2020 років на денній формі навчання за рахунок коштів Державного бюджету, під час навчання перебував на грошовому, продовольчому, речовому, медичному забезпеченні, був забезпечений житлом із наданням відповідних комунальних послуг.

За умовами контракту № 265 від 01.05.2018 року, укладеного між позивачем, відповідачем та Південно-Східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань і пробації Міністерства юстиції України (далі Південно-Східним МРУ Мінюсту України), ОСОБА_1 мав протягом трьох років після закінчення навчання відпрацювати в Державній кримінально-виконавчій службі України ( далі ДКВС України), у разі звільнення зі служби в ДКВС України протягом 3 років після закінчення навчання відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням у закладі вищої освіти у повному обсязі за весь період фактичного навчання.

Проте після здобуття вищої освіти позивач на посаді інспектора сектору по роботі з персоналом Державної установи «Дружелюбівський виправний центр (№1)» (далі ДУ «Дружелюбівський ВЦ (№1)) пропрацював менше 3 років, що підтверджено наказами начальника установи № 77/ОС-20 від 19.06.2020 року про прийняття позивача на службу та № 172/ОС-22 від 15.12.2022 року про звільнення зі служби за власним бажанням.

Так як під час проходження навчання ОСОБА_1 відповідно до чинного законодавства забезпечувався грошовим утриманням, харчуванням, медикаментами, а тому він зобов`язаний відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням в Академії ДПС.

У зв`язку із тим, що відповідач добровільно не відшкодував зазначених витрат, позивач звернувся до суду з вимогою стягнути з нього заборгованість в вищезазначеній сумі.

Відзив на позов від ОСОБА_1 не надійшов.

Від третьої особи надійшли пояснення (вх. від 15.02.2023 № 6994), в яких вона висловлює згоду із позовними вимогами та просить їх задовольнити.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 03.05.2023 року позов задоволено, стягнено з ОСОБА_1 на користь Академії ДПС витрати, пов`язані з його утриманням у розмірі 103 969,33грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем через представника подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення скасувати в частині задоволення позову, пославшись на звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання з підстав, що порушення сталося внаслідок непереборної сили, якою є повномасштабне вторгнення Російської Федерації (далі РФ) в Україну, знаходження місця роботи ДУ «Дружелюбівський ВЦ (№1)» в районі проведення бойових дій в Запорізькому районі Запорізької області , перебування його особисто після звільнення на службі за контрактом в складі військової частини НОМЕР_1 . Він визнає суму відшкодування, але звернувся до керівника Академії ДПС із заявою про укладання додаткової угоди про виконання ним зобов`язань з відшкодування витрат на його утримання під час навчання після закінчення бойових дій з РФ, тим самим досягти мирової угоди по справі. Просить з зазначених підстав відмовити в задоволені позову.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає про правомірність прийнятого судом першої інстанції рішення, в зв`язку з чим просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Справа судом апеляційної інстанції розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що наказом ректора Академії ДПС від 08.08.2016 року № 289 ОСОБА_1 зараховано з 15.08.2016 року курсантом першого курсу денної форми навчання Академії ДПС за державним замовленням.

01.05.2018 року між Академією ДПС (Виконавцем), Південно-Східним МРУ Міністерства юстиції України (Замовником) та ОСОБА_1 , укладено контракт № 265 про навчання відповідача в Академії, п.1 якого передбачено відшкодування на виконання вимог ч.4 ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію» відповідачем витрат, пов`язаних з утриманням в академії в разі, зокрема, звільнення зі служби в ДКВС України протягом трьох років після закінчення навчання.

Згідно матеріалів справи у зв`язку із закінченням навчання за наказом ректора Академії ДПС від 19.06.2020 року № 93/ОС позивача знято з речового, котлового та грошового забезпечення та наказано 20.06.2020 року прибути у розпорядження начальника МРУ Міністерства юстиції України для подальшого проходження служби.

Наказом начальника ДУ «Дружелюбівський ВЦ (№1)» №77/ОС-20 від 19.06.2020 року ОСОБА_1 призначено на посаду старшого інспектора сектору по роботі персоналом ДУ «Дружелюбівський ВЦ (№1)» з 20.06.2020 року, та звільнено з ДКВС за п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням) за наказом №172/ОС-22 від 15.12.2022 року, у день звільнення відповідача повідомлено під особистий підпис про необхідність відшкодування витрат на навчання в сумі 103 969,33 грн. згідно довідки-розрахунку № 260 від 15.06.2020 року протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення.

У зв`язку із не відшкодуванням ОСОБА_1 витрат на навчання в сумі 103 969,33 грн. у добровільному порядку, позивач звернувся із позовом до суду з вимогою стягнути з відповідача заборгованість в зазначеній сумі.

Суд апеляційної інстанції при перегляді справи в апеляційному порядку виходить з наступного.

Положеннями ч.5 ст. 23 Закону України «Про державну кримінально-виконавчу службу України» від 23.06.2005 року ( далі Закон № 2713-IV) встановлено, що на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України "Про Національну поліцію", а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються КМ України.

Приписами ч.2,4,5 ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі Закон № 580-VIII) передбачено, що підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається;

Особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі пп. 2, 4 ч.1 ст. 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі пп. 2, 4 ч.1 ст. 77 цього Закону, відшкодовують витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному КМ України.

У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у ч.4 цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Постановою КМ України №261 від 12.04.2017 року затверджено Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі Порядок № 261), п.1,2,4,5 ,8 якого передбачено, що цей Порядок визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах, у разі, зокрема, звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів;

витрати відшкодовуються згідно з контрактом, укладеним між вищим навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчалась, в повному розмірі за весь період її фактичного навчання;

Після видання наказу про звільнення (відрахування з вищого навчального закладу) особи керівник органу поліції (вищого навчального закладу) або за його дорученням інша посадова особа видає зазначеній особі під підпис повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати МВС витрати із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунка для перерахування коштів.

Таке повідомлення може бути надіслано особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за останнім місцем реєстрації, зазначеним у матеріалах її особової справи.

У разі звільнення особи до відпрацювання нею трьох років після закінчення вищого навчального закладу орган поліції, в якому особа проходила службу, невідкладно повідомляє про це вищому навчальному закладу, в якому особа навчалася.

У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, а також у разі порушення особою умов договору, укладеного відповідно до п. 6 цього Порядку, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Претензійно-позовну діяльність провадить вищий навчальний заклад, у якому навчалася особа.

Наказом МО України, Мінфін України, МВС України, Мінтранспорту та зв`язку України, Адміністрації Держприкордонслужби України, Управління держохорони України, СБУ України №419/831/240/605/537/219/534 від 16.07.2007 року затверджено Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах (далі - Порядок розрахунку витрат).

Відповідно до п.2.1 Порядку розрахунку витрат відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищому навчальному закладі, а саме витрат на: грошове забезпечення, продовольче забезпечення, речове забезпечення, медичне забезпечення, перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад, оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.

Зазначені нормативно-правові акти встановлюють порядок відшкодування та розрахунок витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищому навчальному закладі, які є предметом спору, та обов`язкові для виконання сторонами.

Матеріалами справи підтверджено, і зазначені обставини не заперечуються відповідачем, що укладений між позивачем, відповідним органом системи Мінюсту України і відповідачем контракт № 265 від 01.05.2018 року є підставою для виникнення прав та обов`язків для сторін вказаного правочину.

У відповідності до ч.1,2 ст.14 Закону № 2713-IV до персоналу ДКВС України належать особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби), спеціалісти, які не мають спеціальних звань, та інші працівники, які працюють за трудовими договорами в ДКВС України.

Служба в ДКВС України є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України. Час проходження служби в ДКВС України зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби відповідно до закону.

За змістом п.1 Контракту № 265 від 01.05.2018 року курсант ОСОБА_1 , взяв на себе зобов`язання, зокрема, провести відшкодування фактичних витрат, пов`язаних зі своїм утриманням в Академії ДПС, у разі звільнення зі служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу.

Встановлені обставини справи свідчать, що згідно з довідкою-розрахунком Академії ДПС № 260 від 15.06.2020 року витрати на утримання ОСОБА_1 під час навчання становлять за період з 01.05.2018 року по 19.06.2020 року суму 103 969,33 грн., зі змістом якої та необхідності відшкодування витрат на навчання в зазначеній сумі протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відповідач ознайомлений під особистий підпис 15.12.2022 року у день звільнення з займаної посади в ДУ «Дружелюбівський ВЦ (№1)».

Оскільки позивач не виконав умови контракту, та звільнився зі служби в системі ДКВС України до відпрацювання трьох років після закінчення вищого навчального закладу, витрати на його утримання за період навчання є державними (бюджетними), підтверджені належними та допустимими доказами, які в добровільному порядку не відшкодовані відповідачем, а тому суд першої інстанції правомірно задовольнив позовні вимоги та стягнув з відповідача у відшкодування витрат на навчання суму 103 969,33 грн.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Викладене свідчить, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03 травня 2023 року по адміністративній справі № 280/697/23 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий - суддя Т.С. Прокопчук

суддя О.О. Круговий

суддя А.В. Шлай