Справа № 520/27264/23
Суддя: Білова О.В.
Дата ухвалення: 2023-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про забезпечення адміністративного позову

29 вересня 2023 року № 520/27264/23

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Білова О.В., розглянувши заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Слобідського об`єднаного районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки міста Харкова (пр-т Героїв Харкова, буд. 96-А, м.Харків, 61068, ) про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду 28.09.2023 звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Слобідського об`єднаного районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки міста Харкова, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Слобідського об`єднаного районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки м. Харкова (Код , Місцезнаходження: 61068, м. Харків, просп. Героїв Харкова, буд. 96-А) щодо не зарахування ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) на спеціальний військовий облік на підставі наказу Мінекономіки від 19.05.2023 року №3857 про бронювання військовозобов`язаного;

- зобов`язати Слобідський об`єднаний районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки м. Харкова (Код , Місцезнаходження: 61068, м. Харків, просп. Героїв Харкова, буд. 96-А) зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , Місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) на спеціальний військовий облік на підставі наказу Мінекономіки від 19.05.2023 року №3857 про бронювання військовозобов`язаного.

Разом з позовною заявою було подано заяву про забезпечення позову, яку отримано та зареєстровано судом 28.09.2023, в якій ОСОБА_1 просить суд:

- заборонити Слобідському об`єднаному районному територіальному центру комплектування та соціальної підтримки м. Харкова та іншим територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки призивати військовозобов`язаного ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) на військову службу під час мобілізації.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

З огляду на зазначене, наявні підстави для розгляду заяви позивача про забезпечення позову без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

В обґрунтування поданої заяви позивач посилається на те, що Станція Основа виробничого підрозділу «Харківська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Укрзалізниця» належить до критичної інфраструктури та має мобзавдання. Військовозобов`язаний позивач на посаді складача поїздів забезпечує безперебійну роботу залізниці та виконання підрозділом поставленого йому мобзавдання. Позивач перебуває на військовому обліку у Слобідському об`єднаному районному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки м. Харкова, що підтверджується довідкою №33 (замість військового квитка офіцера запасу), виданою 20.12.2011 року. Згідно з витягом з наказу Мінекономіки про бронювання військовозобов`язаного, позивачу відповідно до наказу Мінекономіки від 19.05.2023 року №3857, надано відстрочку від призову на військові службу під час мобілізації строком на шість місяців. В подальшому позивач, маючи довідку №33 (замість військового квитка офіцера запасу), видану 20.12.2011 року, вважав за необхідне замінити даний документ, оскільки на сьогоднішній день вже встановлений новий зразок військово-облікового документу. У Слобідському ОРТЦК та СП м. Харкова позивачу не видали новий військово-обліковий документ та повідомили, що відстрочка від призову на військові службу під час мобілізації надана позивачу з порушеннями, а тому позивач не належить до кола заброньованих військовозобов`язаних працівників. З листа-відповіді №2011/4/4 вбачається, що відповідач не визнає наявність у позивача відстрочки від призову на військові службу під час мобілізації строком на шість місяців. Крім того, позивача почали викликати повістками, що підтверджується повісткою №185915 від 19.09.2023, №186015, також позивача направили на проходження військово-лікарської комісії, що підтверджується направленням, підписаним начальником Слобідського ОРТЦК та СП м. Харкова. Якщо позивач буде призваний на військову службу в той період, поки діє його відстрочка, надана на підставі наказу Мінекономіки від 19.05.2023 року №3857, то майбутнє рішення суду, якщо воно буде ухвалено на користь позивача, неможливо буде виконати, і позивач не поновить свої порушені права. Отже, якщо позивача буде призвано на військову службу під час мобілізації, то він автоматично втратить статус військовозобов`язаної особи і набуде статус військовослужбовця, а відтак наказ Мінекономіки від 19.05.2023 року №3857 про його бронювання вже не буде підставою для звільнення з військової служби. Таким чином, в даній справі наявна необхідність у забезпечені позову, з метою надати позивачеві тимчасову правову охорону його права, за захистом яких він звернувся до суду.

Суд, дослідивши матеріали позову та подану заяву про його забезпечення, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви позивача про забезпечення позову, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" та постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 № 2 "Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд зазначає, що забезпечення позову - це елемент права на судовий захист, що спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права (попередній судовий захист).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст. 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Системний і буквальний способи тлумачення наведених норм дають суду підстави для висновку про те, що відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації та звільнення з військової служби під час мобілізації є різними поняттями і ґрунтуються на положеннях різних інститутів військового права.

За колом осіб бронювання стосується тільки військовозобов`язаних і є для них підставою для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. У свою чергу, звільнення з військової служби стосується військовослужбовців, тобто осіб, які проходять військову службу.

Отже, якщо позивача буде призвано на військову службу під час мобілізації, то він автоматично втратить статус військовозобов`язаної особи і набуде статусу військовослужбовця, а відтак наказ Мінекономіки від 19.05.2023 року №3857 про його бронювання вже не буде підставою для звільнення з військової служби.

Стаття 24 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21 жовтня 1993 року № 3543-ХІІ визначає мету бронювання військовозобов`язаних. За її змістом бронювання військовозобов`язаних, які перебувають у запасі, здійснюється в мирний та у воєнний час з метою забезпечення функціонування органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також підприємств, установ і організацій в особливий період.

В даному випадку, при розгляді поданої заяви суд враховує інтерес заінтересованої особи, якою в даному випадку є роботодавець позивача, який отримавши відповідний наказ Мінекономіки про бронювання ОСОБА_1 , мав правомірні очікування, що до 19.11.2023 позивачем, як працівником об`єкту критичної інфраструктури, яке має мобзавдання, буде забезпечуватися виконання покладених на нього обов`язків для здійснення функцій підприємства.

Таким чином, в даній справі наявна необхідність у забезпечені позову, з метою надати позивачеві тимчасову правову охорону його права, за захистом якого він звернувся до суду.

Як вбачається з наданих до позову доказів, позивачу після візиту до відповідача, вже було вручено повістку, а також направлення для проходження ВЛК згідно наказу Міністерства Оборони України від 14.08.2008 № 402 з метою медичного пересвідчення.

Суд також враховує, що відповідачем у долученій до позову відповіді на адвокатський запит не надано доказів скасування або втрати чинності наказом Мінекономіки від 19.05.2023 № 3857 про бронювання ОСОБА_1 , тому позивач мав законні очікування, що в період до 19.11.2023 він є особою, якій надано відстрочку від призову на військову службу по мобілізації.

З урахуванням викладеного, з огляду на вищезазначені приписи КАС України, суд вважає, що представницею позивача доведено умову застосування заходів забезпечення позову, а саме, доведено, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

В той же час, вжиття заходів понад строк відстрочки, зазначений у наказі Мінекономіки від 19.05.2023 № 3857, призведе фактично до вирішення судом питання про продовження позивачу терміну відстрочки від мобілізації, в той час як суд такими повноваженнями, в тому числі при вирішенні питання про забезпечення позову, не наділений. Так саме застосування заходів забезпечення позову відносно інших суб`єктів, ніж відповідач (інших територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки) не є обгрунтованим, оскільки позивач перебуває на військовому обліку саме у Слобідському об`єднаному районному територіальному центру комплектування та соціальної підтримки м. Харкова.

Виходячи з завдання адміністративного судочинства та цілей, на які спрямовані заходи забезпечення позову, суд приходить до висновку, що позивачем наведено належне обґрунтування підстав, що вказували б на існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, отже заява позивача про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 150-154, 241, 243, 248, 265, 287, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити частково.

Заборонити до 19.11.2023 Слобідському об`єднаному районному територіальному центру комплектування та соціальної підтримки м. Харкова призивати військовозобов`язаного ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) на військову службу під час мобілізації.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали складено 29.09.2023.

Суддя Білова О.В.