Справа № 400/2866/23
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2023-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2023 р.м. ОдесаСправа № 400/2866/23

Перша інстанція: суддя Устинов І. А.,

повний текст судового рішення

складено 13.06.2023, м. Миколаїв

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Яковлєва О.В.,

суддів Єщенка О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 червня 2023 року, у справі № 420/2866/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Миколаївському обласному територіальному центру комплектування та соціальної підтримки, а саме:

- визнання протиправними дії щодо відмови виготовити та направити до Головного управління ПФУ в Миколаївській області довідки на позивача про розмір грошового забезпечення станом на: 29 лютого 2020 року, з урахуванням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року, у справі № 826/6453/18; 01 січня 2021 року, з урахуванням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року, у справі № 826/6453/18; 01 січня 2022 року, з урахуванням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року, у справі № 826/6453/18; 01 січня 2023 року, з урахуванням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року, у справі № 826/6453/18;

- зобов`язання видати довідки до Головного управління ПФУ в Миколаївській області про розмір грошового забезпечення позивача, для перерахунку пенсії починаючи з 01 лютого 2020 року, 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року, 01 січня 2023 року визначивши та вказавши довідках збільшений розмір щомісячного грошового забезпечення, отриманий шляхом множення відповідного тарифного коефіцієнта, отриманий шляхом множення відповідного тарифного коефіцієнта, згідно штатної посади позивача і військового звання (згідно додатків до постанови Кабінету Міністрів України № 704 та наказу Міністра Оборони України від 07 червня 2018 року № 260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам») на розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік», Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік», Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік», Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік», із зазначенням відомостей про розміри усіх додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії, для здійснення обчислення та перерахунків основного розміру пенсії з 29 січня 2020 року.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 червня 2023 року задоволено позовні вимоги.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що факт скасування положень постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» та підвищення прожиткового мінімуму для працездатних громадян не є окремою підставою для здійснення перерахунку пенсії відповідній категорії військовослужбовців, а як наслідок не створює обов`язку для апелянта складати оновлені довідки про розміри грошового забезпечення колишніх працівників.

При цьому, апелянт зазначає, що позивач не має права на отримання спірної довідки, так як з 01 січня 2023 року не збільшувався розмір спеціальної величини прожиткового мінімуму, який має використовуватися для обрахунку розмірів грошового забезпечення військовослужбовців у 2023 році.

Крім того, на переконання апелянта, позивачем пропущено встановлений процесуальний строк звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - частковому скасуванню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

При цьому, 17 лютого 2023 року позивач звернувся до Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки із заявою, в якій просив скласти та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області нову довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2020 року, 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року, 01 січня 2023 року для перерахунку з 01 лютого 2020 року, 01 січня 2021 року, 01 лютого 2022 року, 01 лютого 2023 року пенсії заявника з урахуванням щомісячних основних та додаткових видів грошового забезпечення, яких посадовий оклад, оклад за військовим званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з урахуванням положень п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (в первинній редакції).

Листом від 13 березня 2023 року відповідачем повідомлено про відсутність законних підстав для складання та направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області та адресу позивача нової довідки про розмір грошового забезпечення.

Не погоджуючись із отриманою відмовою, позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

За наслідками з`ясування обставин справи, судом першої інстанції зроблено висновок про задоволення позовних вимог, так як позивач у межах спірних правовідносин має право на отримання спірних довідок, з чим частково не погоджується судова колегія, з огляду на наступне.

Так, ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Згідно ч. 2 ст. 9 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частиною 3 вказаної статті встановлено, що грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі постанова Кабінету Міністрів України № 704) затверджено, зокрема, тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1 та схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14.

Пунктом 4 постанови № 704, в редакції чинній на час її прийняття, встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі постанова Кабінету Міністрів України № 103), яка набрала чинності 24 лютого 2018 року, затверджено зміни, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України.

Згідно п. 6 постанови Кабінету Міністрів України № 103 передбачено внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України, що додаються.

Відповідно до пункту 3 Змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, які затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 103, у постанові Кабінету Міністрів України № 704 пункт 4 викладено в такій редакції: «Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.».

При цьому, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2021 року, у справі № 826/6453/18, визнано протиправним та скасовано п. 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».

З іншого боку, згідно ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч. 2 ст. 122 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно ч. 3 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

При цьому, згідно ч. 1 ст. 319 КАС України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності отриманої позивачем відмови у виготовлені довідок про розмір грошового забезпечення станом на 01 лютого 2020 року, 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року та станом на 01 січня 2023 року, відповідно до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», в редакції від 30 серпня 2017 року.

В даному випадку, станом на час прийняття постанови Кабінету Міністрів України № 704 та після ухвалення постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року, у справі 826/6453/18, пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України № 704 передбачив, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що після ухвалення постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року, у справі № 826/6453/18, розмір посадового окладу та окладу за військовим званням позивача має обраховуватись з використанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня відповідного календарного року, а не розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2018 року, так як застосування останнього передбачалось скасованими положеннями постанови Кабінету Міністрів України № 103.

При цьому, після набрання чинності постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року, у справі № 826/6453/18, виникли правові підстави для перерахунку пенсії позивача з урахуванням розміру посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт (без використання гарантії у вигляді 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року).

Між тим, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, в межах доводів та вимог апеляційної скарги суб`єкта владних повноважень, колегія суддів вважає за необхідне також зазначити наступне.

Так, згідно ч. 2 ст. 51 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», перерахунок пенсій, призначених особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

В даному випадку, за наслідком підвищення грошового забезпечення військовослужбовцям з 29 січня 2020 року, 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року та 01 січня 2023 року перерахунок пенсій, призначених за ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» має здійснюватися з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали відповідні обставини, тобто з 01 лютого 2020 року, 01 лютого 2021 року, 01 лютого 2022 року та 01 лютого 2023 року.

Між тим, одним із доводів апеляційної скарги суб`єкта владних повноважень є те, що позивачем пропущено встановлений 6-місячний строк звернення до суду у даній справі.

В свою чергу, колегія суддів зазначає про те, що право особи на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням, зокрема, строком звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав, що установлений чинним процесуальним законодавством.

При цьому, строк звернення до адміністративного суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В свою чергу, колегія суддів наголошує, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому з дня отримання пенсійної виплати особою, розмір якої змінено пенсійним органом, вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів.

При цьому, після настання вищевикладених обставин, які є підставою для перерахунку раніше призначених пенсій, позивач мав усвідомлювати факт порушення своїх прав за наслідком отримання пенсійних виплат, розмір яких не змінився.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що позивач повинен був дізнався про порушення свого права на перерахунок пенсії, в тому числі права на отримання спірних довідок, як складової в алгоритмі згаданого перерахунку, у лютому 2020 року, 2021 року та 2022 року.

В свою чергу, позивач звернувся до суду у березні 2023 року, тобто з порушенням шестимісячного строку звернення до суду, визначеного ч. 2 ст. 122 КАС України.

Вказаний висновок колегії суддів узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, що викладена щодо аналогічних правовідносин в постанові від 12 квітня 2023 року (справа № 380/14933/22).

Щодо правомірності відмови позивачу у видачі довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 01 січня 2023 року для здійснення перерахунку пенсії з 01 лютого 2023 року, колегія суддів зазначає наступне.

В даному випадку, як зазначено вище, після набрання чинності постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року, у справі № 826/6453/18, виникли правові підстави для перерахунку пенсії позивача з урахуванням розміру посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт (без використання гарантії у вигляді 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року).

При цьому, колегія суддів зазначає, що наявність звернення пенсіонера про отримання оновленої довідки про розмір грошового забезпечення для здійснення перерахунку пенсії до уповноваженої особи, що здійснює видачу довідок про розмір грошового забезпечення, за умови наявності права у пенсіонера на здійснення перерахунку пенсії, є підставою для видачі уповноваженою особою такої довідки.

З іншого боку, колегія суддів не приймає доводів апелянта про те, що позивач не має права на отримання спірної довідки, так як з 01 січня 2023 року не збільшувався розмір спеціальної величини прожиткового мінімуму, який має використовуватися для обрахунку розмірів грошового забезпечення військовослужбовців у 2023 році, з огляду на наступне.

Так, Закон України «Про прожитковий мінімум», відповідно до статті 46 Конституції України, дає визначення прожитковому мінімуму, закладає правову основу для його встановлення, затвердження та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян на достатній життєвий рівень.

Згідно ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Згідно ч. 2 ст. 1 ЗУ «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність.

Згідно ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.

Тобто, Законом України «Про прожитковий мінімум» та постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», які є спеціальними нормативно-правовими актами у відповідних правовідносинах, не передбачено існування будь-якого альтернативного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а як наслідок і обов`язку застосування інших величин прожиткового мінімуму для обрахунку грошового забезпечення військовослужбовців.

Тому, колегія суддів не приймає посилання апелянта на положення ЗУ «Про Державний бюджет України на 2023 рік», яким запроваджено альтернативний підхід до розрахунку розмірів грошового забезпечення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суб`єктом владних повноважень протиправно відмовлено позивачу у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 01 січня 2023 року.

В свою чергу, судом першої інстанції помилково не надано належної правової оцінки факту пропуску позивачем строку звернення до суду, а як наслідок ухвалено помилкове рішення про задоволення позовних вимог, що є підставою для часткового скасування рішення суду та залишення позовної заяви без розгляду, в частині позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 240, 308, 311, 315, 316, 319, 325 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки задовольнити частково.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 червня 2023 року скасувати, в частині висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною відмову щодо виготовлення та подання до Головного управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області оновлених довідок про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2020 року, 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року та про зобов`язання виготовити та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області оновлені довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2020 року, 01 січня 2021 року та 01 січня 2022 року для перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в частині позовних вимог про визнання протиправними дії щодо виготовлення та подання до Головного управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області оновлених довідок про розмір грошового забезпечення станом на 29 січня 2020 року, 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року та про зобов`язання виготовити та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області оновлені довідки про розмір грошового забезпечення станом на 29 січня 2020 року, 01 січня 2021 року та 01 січня 2022 року для перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

В решті, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 червня 2023 року залишити без змін.

Судові витрати, понесені Миколаївським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки на стадії апеляційного розгляду справи покласти на Миколаївський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів.

Суддя-доповідач О.В. Яковлєв
Судді О.В. Єщенко А.В. Крусян