Справа № 380/18919/23
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2023-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

26 вересня 2023 рокусправа № 380/18919/23

Львівський окружний адміністративний суд

у складі головуючої судді Сподарик Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Суліковської У.І.,

представника позивача Богданов О.В.,

представника відповідача Чабан О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного провадження клопотання про закриття провадження в адміністративній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМПОЛІМЕРПЛАСТ» до Відокремленого підрозділу Державної податкової служби Головного управління ДПС у Львівській області про зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМПОЛІМЕРПЛАСТ» (80500, Львівська область, Золочівський район, м. Буськ, Майдан Незалежності, 17Б; ) до Відокремленого підрозділу Державної податкової служби Головного управління ДПС у Львівській області (79003, Львівська область, м. Львів, вул. Стрийська, 35; код ЄДРПОУ ВП 43968090) із вимогою:

- зобов`язати Відокремлений підрозділ Державної податкової служби Головне управління ДПС у Львівській області виключити товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОМПОЛІМЕРПЛАСТ» з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Ухвалою суду від 16.08.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі. Розгляд справи здійснюється без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі доказами.

08.09.2023 за вх. № 68559 від представника відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі. Повідомив про прийняття рішення про невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості з урахуванням отриманих від платника податку інформації та копій відповідних документів.

08.09.2023 за вх.№68606 від представника позивача надійшли заперечення на заяву про закриття провадження у справі. просив суд відмовити у задоволенні заяви відповідача про закриття провадження у справі, розглянути справу по суті та прийняти відповідне рішення, здійснити розподіл судових витрат.

Ухвалою суду від 12.09.2023 вирішено перейти із спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін до розгляду адміністративної справи № 380/18919/23 за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання.

15.09.2023 за вх.№70483 від представника відповідача надійшло клопотання про долучення доказів. Долучено копію листа від 06.09.2023 «Про виключення з журналу ризикових за рішенням суду». Відповідно до вказаного листа, ГУ ДПС у Львівській області повідомило позивача про те, що в систему ІКС «Податковий блок» внесено відповідне коригування, ТзОВ «ПРОМПОЛІМЕРПЛАСТ» не перебуває в журналі платників податків, які відповідають критеріям ризиковості платника.

26.09.2023 за вх.№73084 від представника відповідача надійшла заява про відмову від позову та закриття провадження у справі. У зв`язку із задоволення позовних вимог відповідачем до винесення судового рішення, представник відмовляється від позовних вимог, просить провадження у справі закрити та здійснити розподіл судових витрат.

Представник позивача заяву про закриття провадження у справі підтримав, просив суд прийняти відмову від позову та закрити провадження у справі, здійснити розподіл судових витрат.

Представник відповідача щодо закриття провадження у справі не заперечував.

При вирішенні заяви представника позивача про закриття провадження у справі, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що позивач звернувся з вказаним позовом, в якому просив зобов`язати Відокремлений підрозділ Державної податкової служби Головне управління ДПС у Львівській області виключити товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОМПОЛІМЕРПЛАСТ» з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Підставою звернення до суду стало рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.03.2022 у справі №380/25303/21, яким визнано протиправним та скасовано рішення Комісії регіонального рівня з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №1468 від 14.07.2021 про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку.

Листом №26029/6/13-01-18-02 від 06.09.2023, Головне управління ДПС у Львівській області, повідомило позивача про те, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.03.2022 у справі №380/25303/21 в систему ІКС «Податковий блок» внесено відповідне коригування, надано можливість сформувати рішення про невідповідність ТзОВ «ПРОМПОЛІМЕРПЛАСТ» на підставі рішення суду критеріям ризиковості. Станом на дату надання відповіді, позивач не перебуває в журналі платників податків, які відповідають критеріям ризиковості платника.

Відповідно до ч.ч 1, 3 ст. 189 КАС України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Про прийняття відмови від позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження в справі, якщо позивач відмовився від адміністративного позову, і відмову прийнято судом.

Суд вважає, що заява представника позивача про відмову від позову підлягає задоволенню, оскільки його відмова від позовних вимог і закриття провадження у справі не суперечать закону та не порушують чиї-небудь права та інтереси.

Так, частиною 2 статті 238 КАС України визначено, зокрема, що при закритті провадження суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Приписами пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Згідно з частиною 1 статті 140 КАС України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються із позивача, крім випадків, коли позивача звільнено від сплати судових витрат. Однак якщо позивач відмовився від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви, то суд за заявою позивача присуджує всі понесені ним у справі витрати із відповідача.

Суд зазначає, що у даному випадку закриття провадження у цій справі за заявою позивача про відмову від позову, відбулося у зв`язку з задоволенням відповідачем позову після подання позовної заяви.

Наявним в матеріалах справи платіжним дорученням №11 від 10.08.2023, підтверджується сплата позивачем судового збору за подання до суду даного позову у розмірі 2684,00 грн.

Враховуючи той факт, що відповідачем після подання позовної заяви задоволено позовні вимоги податкового органу, шляхом виключення ТзОВ «ПРОМПОЛІМЕРПЛАСТ» з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, то суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат у вигляді судового збору у розмірі 2684,00 грн.

Наведена правова позиція щодо застосування положень статті 140 Кодексу адміністративного судочинства України викладена у постановах Верховного Суду від 03.02.2021 в справі № 200/6826/20-а, від 25.02.2020 у справі № 260/1378/18.

Щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 статті 132 КАС України).

Порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу врегульовано ст.134 КАС України.

При цьому, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Пунктом 3 вказаної статті визначено, що для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Водночас, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (п.4 ст.134 КАС України).

Відповідно до ч. 5. ст.134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду, у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22.12.2018 (справа №826/856/18), від 16.05.2019 № 823/2638/18 від 04.02.2020 №280/1764/19.

Згідно з ч.7 ст. 134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ч.ч.2, 3 ст.30 вищевказаного Закону).

Аналіз вищевикладених норм дає підстави вважати, що при визначенні суми відшкодування судових витрат, суд має виходити з критерію обґрунтованих дій позивача, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та запровадження певних запобіжників від можливих зловживань з боку учасників судового процесу та осіб, які надають правничу допомогу, зокрема, неможливості стягнення необґрунтовано завищених витрат на правничу допомогу.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо однак, вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права, однак відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як свідчать матеріали справи, на підтвердження понесених витрат представником позивача до заяви надано: копію договору про надання правової (професійної) допомоги від 04.07.2023; акт виконаних робіт про надання правової допомоги (професійної правничої) допомоги ТОВ «ПРОМПОЛІМЕРПЛАСТ» у справі про зобов`язання вчинити дії; квитанція до прибуткового касового ордеру №48 від 08.09.2023 про сплату грошових коштів у сумі 1200 грн; ордер на дання правничої (правової) допомоги; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №681.

Суд встановив, представник позивача Богданов О.В. представляв інтереси позивача ТзОВ «ПРОМПОЛІМЕРПЛАСТ» на підставі ордеру серії АВ №1081555 від 04.07.2023 та договору про надання правової (професійної правничої) допомоги від 04.07.2023 укладеного між ТзОВ «ПРОМПОЛІМЕРПЛАСТ» та адвокатським бюро «Богданова».

На підтвердження оплати зазначеної правової допомоги на загальну суму 1200 грн. представник позивача долучив квитанцію до прибуткового касового ордеру №48 від 08.09.2023 про сплату грошових коштів у сумі 1200 грн.

Згідно п.1.1. договору про надання правової (професійної правничої) допомоги від 04.07.2023, в порядку та на умовах, визначених цим договором, Бюро зобов`язується надати Клієнту визначену цим договором правову (професійну правничу) допомогу щодо захисту інтересів останнього у справі щодо виключення ТОВ «ПРОМПОЛІМЕРПЛАСТ» з переліку ризикових платників податку на додану вартість, а клієнт зобов`язується сплатити кошти за правову (професійну правничу) допомогу у розмірі визначеному у даному договорі та відшкодувати додаткові витрати пов`язані з виконанням доручення клієнта.

Відповідно до п.4.1. договору, за надання правової (професійної правничої) допомоги клієнт сплачує бюро плату за правову допомогу згідно актів виконаних робіт за домовленістю. Остаточна сума визначається сторонами в акті виконаних робіт.

Відповідно до акту виконаних робіт про надання правової допомоги (професійної правничої) допомоги ТОВ «ПРОМПОЛІМЕРПЛАСТ» у справі про зобов`язання вчинити дії, підтверджено виконання робіт (надання послуг) та відсутність взаємних претензій з надання правової (професійної правничої) допомоги ТзОВ «ПРОМПОЛІМЕРПЛАСТ» у адміністративній справі №380/18919/23, зокрема:

- підготовка позовної заяви ТОВ «ПРОМПОЛІМЕРПЛАСТ» до ДПС України про зобов`язання вчинити дії, опрацювання електронного кабінету платника податків, підготовка додатків, подання позовної заяви до суду 800 грн;

- правовий аналіз заяви відповідача про закриття провадження у справі 100 грн;

- підготовка заперечення на заяву про закриття провадження у справі, опрацювання електронного кабінету платника податків, надіслання відповідачу, подання в суд 300 грн;

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру №48 від 08.09.2023, позивачем сплачено грошові кошти в сумі 1200,00 грн відповідно до договору про надання правової (професійної правничої) допомоги від 04.07.2023.

Суд, оцінюючи подані документи, якими представник позивача обґрунтовує фактичне понесення витрат на професійну правничу допомогу, складність справи, обсяг доказів, дійшов висновку, що дана справа є справою незначної складності та сума зазначена у договорі витрат на правничу допомогу є неспівмірною із часом, який може бути витрачено адвокатом на виконання відповідних послуг.

Судом враховано відомості Єдиного державного реєстру судових рішень http://reestr.court.gov.ua, за даними яких мають місце оприлюднення численних судових рішень судів різних інстанцій (в т.ч. рішення Верховного Суду) з аналогічного предмету спору та аналогічними мотивами тим, що приведені у адміністративному позові позивача, що значно спростило роботу адвоката при підготовці даного адміністративного позову.

Суд зауважує, що предмет спору в цій справі не є складним, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними.

Тобто, з позиції суду підготовка позову у цій справі не вимагала від адвоката значного обсягу юридичної та технічної роботи.

Вирішуючи питання співмірності витрат адвоката, заявлених до стягнення, суд зазначає, що стаття 134 КАС України не виключає права суду перевіряти дотримання заявником вимог частини п`ятої статті 134 щодо співмірності заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Суд зазначає, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду за результатами розгляду справи №200/14113/18-а ухвалив рішення від 26.06.2019, в якій викладено правові висновки про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи. Вказаний висновок Верховного Суду в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України та частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховується судом під час вирішення наведеного спору.

У той же час, відповідно до частини сьомої статті 134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що сума судових витрат на правничу допомогу, яку представник позивача просить стягнути з відповідача, підлягає зменшенню у зв`язку з відсутності ознак співмірності, визначених частиною п`ятою статті 134 КАС України.

Суд вважає, що заявлені представником позивача до відшкодування на загальну суму 1200 грн. витрат на правничу допомогу не відповідають реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а їх стягнення з Головного управління ДПС у Львівській області становить надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу таких витрат. Заявлений розмір витрат являється не співмірним із складністю справи та виконаних адвокатами робіт (наданих послуг), із реальним часом витраченим адвокатами та із обсягом наданих адвокатами послуг (виконаних робіт).

З огляду на викладене, суд, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану учасників справи, вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, який підлягає стягненню з Головного управління ДПС у Львівській області становить 500 грн.

Щодо решти витрат на професійну правничу допомогу повинен понести позивач.

Керуючись ст.ст. 238, 239, 241-243, 248, 256, 293-295 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Прийняти заяву представника позивача про відмову від позову.

Закрити провадження в адміністративній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМПОЛІМЕРПЛАСТ» (80500, Львівська область, Золочівський район, м. Буськ, Майдан Незалежності, 17Б; ) до Відокремленого підрозділу Державної податкової служби Головного управління ДПС у Львівській області (79003, Львівська область, м. Львів, вул. Стрийська, 35; код ЄДРПОУ ВП 43968090) про зобов`язання вчинити дії.

Стягнути Відокремленого підрозділу Державної податкової служби Головного управління ДПС у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМПОЛІМЕРПЛАСТ» сплачений судовий збір у сумі 2684,60 грн.

Стягнути з Відокремленого підрозділу Державної податкової служби Головного управління ДПС у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМПОЛІМЕРПЛАСТ» судові витрати у вигляді оплати на правничу допомогу в сумі 500 (п`ятсот) грн. 00 коп.

Роз`яснити позивачу, що на підставі ч.2 ст.239 КАС України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки визначені ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку передбаченому ст.297 Кодексу адміністративного судочинства України та у строки, визначені ст.295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 29.09.2023.

Суддя Сподарик Наталія Іванівна