Справа № 400/11091/23
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2023-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2023 р. № 400/11091/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Біоносенко В. В. розглянув в порядку передбаченому ч.5 ст.262 КАС України, в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1
до Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ,
провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до адміністративного суду з позовом до Військового коменданту сил оборони Миколаєва командиру 19 полку охорони громадського порядку Національної гвардії України, Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України з вимогами: визнати протиправну бездіяльність Військового коменданта сил оборони Миколаєва командира 19 полку охорони громадського порядку Національної гвардії України та зобов`язати його видати довідку за формою Додаток 1, рішення Міністерства оборони України від 23.06.2022 №912/з/29, для виплати додаткової винагороди військовослужбовцю військової частини НОМЕР_2 старшому матросу ОСОБА_1 , яка перебувала у відрядження в ОКП «Миколаїв з 10.06.2022 по 23.08.2022»; стягнути з відповідача судові витрати, які складаються зі сплати судового збору та витрат на правову допомогу.

Свої позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 . В період з 09.06.2022 по 23.08.2022 за наказом керівництва військової частини НОМЕР_2 , була відряджена для виконання службових (бойових) завдань до основного командного пункту оборони Миколаєва. За результатами службового відрядження їй не була видана Довідка формою Додаток 1, рішення Міністерства оборони України від 23.06.2022 №912/з/29, для виплати додаткової винагороди військовослужбовцю, що мало наслідком не нарахування їй додаткової винагороди. На відповідні звернення позивачки та командування військової частини НОМЕР_2 , про видачу довідки, відповідач відповів відмовою.

Відповідач позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити. Свою позицію відповідач аргументував тим, що Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України є органом Міністерства внутрішніх справ України, та не керується у своєї діяльності довідок на підставі розпорядження Міністерства оборони України №912/з/29 від 23.06.2022. Дане розпорядження до військової частини не надходило, що в свою чергу унеможливлює дії відповідача щодо видачі довідки передбаченої зазначеним розпорядженням. Окрім того, у військовій частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, відсутні будь які підтверджуючи документи, які саме завдання виконувались позивачкою, під час перебування у відрядженні в основному командному пункті оборони Миколаєва. Але, встановити перелік завдань, які виконувалися позивачкою у період перебування у відрядженні не стало можливим.

Суд розглянув справу 29.09.2023 в порядку передбаченому ч.5 ст.262 КАС України, в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 проходить військову службу у військової частини НОМЕР_2 на посаді старшого оператора відділення автоматизації інформаційно-телекомунікаційного вузла, та має військове звання старший матрос.

09.06.2022 старший матрос ОСОБА_1 за наказом командування військової частини НОМЕР_2 , відбула у відрядження до основного командного пункту оборони Миколаїв, з метою організації продовольчого забезпечення.

В подальшому, зазначене відрядження до ОКП оборони Миколаїва продовжувалося, та позивачка перебувала у відрядженні у м. Миколаєві до 23.08.2022.

В червні 2023 року командування військової частини НОМЕР_2 звернулось до військової частини НОМЕР_3 про видачу довідок за формою Додаток 1, рішення МОУ від 23.06.2022 для виплати додаткової винагороди військовослужбовцям військової частини НОМЕР_2 , які перебували у відрядженні в ОКП Миколаїв з 10.06.2022 по 23.08.2022, у тому числі стосовно ОСОБА_1

29.06.2023 комендантом сил оборони Миколаїв командиром 19 полку охорони громадського порядку Національної гвардії України повідомлено військову частину НОМЕР_2 , про те, що з розпорядчих документів, які маються у розпорядженні військової частини неможливо встановити, які бойові завдання виконували військовослужбовці, відряджені у період з 10.06.2022 по 23.08.2022, а тому відсутні підстави для видачі довідок для нарахування додаткової винагороди.

16.08.2023 ОСОБА_1 особисто звернулася до командування військової частини НОМЕР_4 зі зверненням про надання їй довідки за формою встановленою Додатком 1 до доручення Міністра оборони України №5718/з від 06.03.2022 про виконання обов`язків (завдань) військовослужбовця старшим матросом ОСОБА_1 у період відрядження.

23.08.2023 військова частина НОМЕР_4 відповіла відмовою ОСОБА_1 в наданні довідки, з тих підстав, оскільки відсутні розпорядчі документи про виконання ОСОБА_1 бойових завдань в період відрядження.

Відповідно до п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 (в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин), встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Відповідно до Окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/а/29, під терміном «безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів» слід розуміти виконання військовослужбовцем: бойових завдань у складі військової частини (підрозділу) яка веде воєнні (бойові) дії у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави в районі ведення воєнних (бойових) дій; бойових завдань на лінії бойового зіткнення першого ешелону оборони або наступу під час перебування у складі органу управління, штабу угрупування військ або штабу тактичної групи; бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення діючих угруповань військ безпосередньо в районі ведення бойових дій, бойових завдань з ведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником; завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих противником; бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань; виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей; виконання бойових завдань у районах бойових дій з виявлення повітряних цілей; здійснення польотів у районах ведення воєнних дій, ведення повітряного бою, здійснення заходів з виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту; виконання бойових (спеціальних) завдань кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії.

Відповідно до п.3 Окремого доручення, документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, визначається на підставі: бойового наказу (бойового розпорядження); журналу бойових дій, рапорту командиру підрозділу.

Відповідно до п.4 Окремого доручення, у разі якщо військовослужбовці були відряджені до військових частин (установ), що входять до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави з однієї військової частини, то безпосередня участі у бойових діях цих військовослужбовців може підтверджуватися однією довідкою з відображенням в ній термінів безпосередньої участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця за формою, наведеною в додатку №2 до цього доручення.

Таким чином, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 та Окремого доручення Міністра оборони України, питання виплати додаткової грошової винагороди залежить від визначення відповідними командирами факту безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях. Зазначене визначення повинно бути відповідним чином оформлено належними документами: рапортами командира підрозділу, журналом бойових дій, бойовим наказом (бойовим розпорядженням). Лише за наявності підтвердження цими документами факту безпосередньої участі відрядженого військовослужбовця у бойових діях, відповідний командир мав право видати довідку за формою встановленою Додатком 1 до доручення Міністра оборони України №5718/з від 06.03.2022.

Ніким іншим, окрім командування відповідної військової частини, питання безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, підтверджено бути не може.

По цій справі, встановлено, що документи передбачені п.3 Окремого доручення: бойові накази (бойові розпорядження); журнали бойових дій, рапорти командиру підрозділу про безпосередню участь позивачки у бойових діях, за спірний період, у військовій частини відсутні.

За відсутності бойових наказів (бойових розпорядження); відомостей журналів бойових дій, рапортів командиру підрозділу про безпосередню участь позивачки у бойових діях, у відповідача немає жодних підстав для видачі їй довідки формою встановленою Додатком 1 до доручення Міністра оборони України №5718/з від 06.03.2022.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог, та необхідність відмовити у повному обсязі.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до п.1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Сплачена позивачем сума судового збору в розмірі 1073,60 грн згідно п.1 ч. 1 Закону України "Про судовий збір" може бути повернута за його клопотанням.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_5 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) відмовити повністю.

2. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Біоносенко

Рішення складено в повному обсязі 29.09.2023