Справа № 200/4392/23
Суддя: Бєломєстнов О.Ю.
Дата ухвалення: 2023-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2023 року Справа№200/4392/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бєломєстнова О.Ю., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

14.08.2023 року позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області (, місцезнаходження: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Б.Хмельницького, 116а), у якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області щодо відмови в призначенні пенсії та скасування рішення-листа №77 від 24.07.2023 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області призначити пенсію згідно ч.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 17.07.2023 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області зарахувати до страхового та пільгового стажу період його роботи на ВП Шахта Україна ДП Селидіввугілля з 01.03.2020 року по 17.07.2023 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області зарахувати до страхового та пільгового стажу період навчання з 01.09.1995 року по 30.06.1998 року у Селидівському гірничому технікумі.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 17.07.2023 року він звернувся до органу Пенсійного фонду із заявою про призначення йому пенсії за віком на підставі ч.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Зазначена заява була розглянута та було прийнято спірне рішення про відмову в призначенні пенсії з підстави відсутногсті достатнього пільгового стажу. Позивач не погоджується з зазначеним оскільки вважає, що у нього наявний достатній страховий та пільговий стаж. Обгрунтовує протиправністю невключення до нього періоду навчання у Селидівському гірничому технікумі. Також наявність стажу підтверджується записами у трудовій книжці, що мають бути враховані незалежно від сплати ЄСВ роботодавцем. Наведене стало підставою його звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 17.08.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб.

Відповідач відзив на адміністративний позов у встановлений строк не надав.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) подання заяв по суті справи є правом учасників справи. За таких обставин суд визнав за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши подані позивачем докази, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 , виданим 22.01.1998 року.

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області є суб`єктом владних повноважень, основним завданням якого є реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення. Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 на управління покладені повноваження, зокрема, щодо призначення (здійснення перерахунку) і виплати пенсії, щомісячного довічного грошове утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством (підпункти 7,8 пункту 4 Положення).

Позивач 17.07.2023 року за допомогою веб-порталу Пенсійного фонду звернувся із заявою про автоматичне призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно ч.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі - Закон №1058).

Відповідно до пункту 4.2 розділу ІV Постанови правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 року № 25-1 Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України після реєстрації заяви та сканування документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Рішення за результатами заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Заява позивача відповідно до екстериторіальності розподілу єдиної черги завдань розглядалась Головним управлінням Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області.

Рішенням відповідача №77 від 24.07.2023 року позивачу відмовлено в призначенні вказаної пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи. При цьому пенсійним органом зазначено, що за наданими документами до страхового стажу позивача зараховано 44 роки 11 місяців 24 дні, в тому числі пільговий стаж роботи складає 22 роки 10 місяців 21 день.

Згідно відомостей форми РС-право позивача вбачається, що відповідачем до страхового та пільгового стажу за Списком №1 зараховано періоди роботи:

- з 01.09.1995 року по 08.02.1998 року зараховано до страхового стажу навчання у вищих/середн. НЗ;

- з 09.02.1998 року по 21.02.1998 року зараховано період роботи до страхового та пільгового стажу за Списком №1;

- з 22.02.1998 року по 28.02.1998 року зараховано до страхового стажу навчання у вищих/середн. НЗ;

- з 01.03.1998 року по 17.03.1998 року зараховано період роботи до страхового та пільгового стажу за Списком №1;

- з 18.03.1998 року по 27.03.1998 року зараховано до страхового стажу навчання у вищих/середн. НЗ;

- з 19.11.2014 року по 06.07.2023 року зараховано період роботи до страхового та пільгового стажу за Списком №1.

У трудовій книжці позивача НОМЕР_3 наявні наступні записи щодо спірних періодів:

- з 01.09.1995 року по 28.05.1998 року навчання у Селидівському гірничому технікумі;

- 16.09.1998 року прийнятий горним майстром підземним та направлений на дільницю підготовчих робіт №2 Шахта Україна;

- з 01.03.2020 року по 17.07.2023 року робота у ВП Шахта Україна ДП Селидіввугілля.

Відповідно до довідки Селидівського політехнічного фахового технікуму від 05.06.2023 року, ОСОБА_1 дійсно навчався на денному відділенні Селидівського гірничого технікуму зі спеціальності Технологія підземної розробки корисних копалин з 01.09.1995 року по 30.06.1998 року.

Співставлення даних спірного рішення відповідача з трудовою книжкою позивача свідчить про те, що період роботи у ВП Шахта Україна ДП Селидіввугілля з 01.03.2020 року по 17.07.2023 року зарахований до як страхового, так і до пільгового стажу за Списком №1. Період навчання у Селидівському гірничому технікум з 01.09.1995 року по 27.03.1998 року зарахований тільки до страхового стажу.

Не погодившись із вказаним рішенням відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 44 Закону №1058 заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Законом №1058 визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Відповідно до статті 1 цього закону страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону №1058).

Згідно п.2 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: 1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Статтею 100 Закону України Про пенсійне забезпечення встановлений порядок призначення пільгових пенсій особам, які мали право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію цього Закону, згідно якої особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Згідно ч.3 ст.114 Закону №1058 працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України Про пенсійне забезпечення, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМ України від 12.08.1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок № 637).

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731, встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Списки № 1, 2 затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173 застосовуються до пільгової роботи до 31 грудня 1991 року; якщо пільгова робота продовжується після 01 січня 1992 року (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11 березня 1994 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10; якщо пільгова робота продовжується після 11 березня 1994 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16 січня 2003 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162; якщо пільгова робота продовжується після 16 січня 2003 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 24 червня 2016 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36; якщо пільгова робота продовжується після 24 червня 2016 року (або тільки почалась після цієї дати), - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року № 461.

Судом встановлено, що згідно відомостей форми РС-право позивача, останньому на підставі його записів трудової книжки було зараховано до страхового та пільгового стажу за Списком №1 період роботи з 19.11.2014 року по 06.07.2023 року.

Враховуючи наведене, позовні вимоги в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області зарахувати до страхового та пільгового стажу період роботи позивача у ВП Шахта Україна ДП Селидіввугілля з 01.03.2020 року по 17.07.2023 року не підлягають задоволенню, оскільки цей період був зарахований відповідачем при розгляді заяви позивача про призначення пенсії.

Стосовно незарахування до страхового та пільгового стажу позивача періоду навчання в Селидівському гірничому технікумі з 01.09.1995 року по 30.06.1998 року, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, тому до правовідносин має застосовуватись законодавство, чинне на момент їх виникнення.

Приписами п.109 Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій, затвердженого Радою Міністрів СРСР від 03.08.1972 року №590, передбачено, що крім роботи в якості робітника або службовця до загального стажу роботи зараховується також: згідно п. «з» - навчання в училищах і школах системи державних трудових резервів і системи професійно-технічної освіти (в залізничних училищах, гірничопромислових школах і училищах, училищах механізації сільського господарства, технічних училищах, професійно-технічних училищах і т. д.) і в інших училищах, школах і на курсах з підготовки кадрів, підвищення кваліфікації та з перекваліфікації.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону №1058 періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються в порядку й на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше. Згідно з п. «д» ст. 56 Закону №1788 до стажу роботи, що дає право на трудову пенсію, зараховується час навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах з підготовки кадрів, підвищення кваліфікації та перекваліфікації.

Згідно з ч.1 ст. 38 Закону України Про професійну (професійно-технічну) освіту, що застосовується до правовідносин, які виникли після 10.03.1998 року, час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Відповідно до довідки Селидівського політехнічного фахового технікуму від 05.06.2023 року, ОСОБА_1 дійсно навчався на денному відділенні Селидівського гірничого технікуму зі спеціальності Технологія підземної розробки корисних копалин з 01.09.1995 року по 30.06.1998 року.

З трудової книжки позивача вбачається, що 16.09.1998 року він був прийнятий горним майстром підземним та направлений на дільницю підготовчих робіт №2 Шахта Україна.

Як вже зазначалося, згідно форми РС-право період навчання позивача в Селидівському гірничому технікумі зарахований відповідачем до страхового та пільгового стажу частково:

- з 01.09.1995 року по 08.02.1998 року зараховано до страхового стажу навчання у вищих/середн. НЗ;

- з 09.02.1998 року по 21.02.1998 року зараховано період роботи до страхового та пільгового стажу за Списком №1;

- з 22.02.1998 року по 28.02.1998 року зараховано до страхового стажу навчання у вищих/середн. НЗ;

- з 01.03.1998 року по 17.03.1998 року зараховано період роботи до страхового та пільгового стажу за Списком №1;

- з 18.03.1998 року по 27.03.1998 року зараховано до страхового стажу навчання у вищих/середн. НЗ.

Зазначене вказує на наявність у відповідача інформації про навчання позивача.

Разом з тим, підстав незарахування всього періоду навчання позивача в Селидівському гірничому технікумі до пільгового стажу у спірному рішенні не зазначено.

У зв`язку з наведеним суд дійшов висновку, що період навчання позивача в Селидівському гірничому технікумі може бути включений до пільгового стажу:

- з 01.09.1995 року по 08.02.1998 року;

- з 22.02.1998 року по 28.02.1998 року;

- з 18.03.1998 року по 27.03.1998 року;

та період навчання в Селидівському гірничому технікумі також до страхового та пільгового стажу:

- з 28.03.1998 року по 30.06.1998 року.

Зважаючи на це суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області №77 від 24.07.2023 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд зауважує, що відповідач користуючись наданими широкими межами розсуду та можливістю вибору різними способами та засобами для дотримання своїх зобов`язань, взагалі не врахував ступінь втрати однієї сторони, в нашому випадку позивача, його конституційного права на пенсійне забезпечення.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного суб`єктами владних повноважень, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.

Згідно частини 4 статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернення позивача, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

При обранні суб`єкта владних повноважень, який після скасування рішення відповідача має повторно розглядати питання призначення пенсії позивачеві, суд виходить з відсутності підстав для відступлення від визначеного законодавством порядку такого розгляду.

Так, відповідно до п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", що затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 №13-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846) після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктами 4.3, 4.10 того самого Порядку визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Застосування у Порядку формулювання орган, що призначає пенсію за місцем проживання та передача до цього органу пенсійної справи після призначення пенсії органом, що призначає пенсію говорить про те, що ці органи є різними. Не зважаючи на те, що статус цих органів у системі органів ПФУ збігається, вони виконують різні функції у спірних правовідносинах, що і покладено в основу принципу екстериторіальності.

З матеріалів справи вбачається, що органом, що призначає пенсію виступав відповідач.

Відтак саме відповідач уповноважений законодавством приймати рішення про призначення пенсії за заявою позивача. Невиправдане перекладення такого обов`язку на інший орган ПФУ становитиме порушення принципу екстериторіальності, тобто відокремлення органу, що призначає пенсію від органу, який її виплачує.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зважаючи на наведене належним способом відновлення порушених прав позивача є визнання протиправним та скасування рішення відповідача №77 від 24.07.2023 року про відмову в призначенні позивачу пенсії, а порушені права - захисту шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 17.07.2023 року про призначення пенсії згідно ч.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із включенням:

- до пільгового стажу за Списком №1 періоду навчання в Селидівському гірничому технікумі: з 01.09.1995 року по 08.02.1998 року; з 22.02.1998 року по 28.02.1998 року; з 18.03.1998 року по 27.03.1998 року;

- до страхового та пільгового стажу за Списком №1 період навчання в Селидівському гірничому технікумі з 28.03.1998 року по 30.06.1998 року.

Позовні вимоги в частині визнання неправомірними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області щодо відмови в призначенні пенсії за віком задоволенню не підлягають через те, що у спірних правовідносинах правові наслідки має рішення суб`єкта владних повноважень, а не його дії.

На підставі викладеного, зважаючи на наведені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що позивачем доведено правомірність пред`явленого позову в частині, а відповідачем доводи позовної заяви не були спростовані, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог немайнового характеру, судовий збір підлягає стягненню з відповідача, внаслідок неправильних дій якого виник даний спір, у розмірі 536,80 грн. (50% від сплаченої суми судового збору) на користь позивача, оскільки останнім при зверненні до суду з даним адміністративним позовом сплачено судовий збір в сумі 1073,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-263, 293-295 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області №77 від 24.07.2023 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області (, місцезнаходження: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Б.Хмельницького, 116а) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) від 17.07.2023 року про призначення пенсії згідно ч.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із включенням:

- до пільгового стажу за Списком №1 періодів навчання в Селидівському гірничому технікумі: з 01.09.1995 року по 08.02.1998 року; з 22.02.1998 року по 28.02.1998 року; з 18.03.1998 року по 27.03.1998 року;

- до страхового та пільгового стажу за Списком №1 період навчання в Селидівському гірничому технікумі: з 28.03.1998 року по 30.06.1998 року.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області (, місцезнаходження: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Б.Хмельницького, 116а) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Повний текст судового рішення складено та підписано 02 жовтня 2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Бєломєстнов О.Ю.