Справа № 580/2110/22
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2023-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/2110/22 Суддя (судді) першої інстанції: Гайдаш В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Кучми А.Ю., Аліменка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державного агентства рибного господарства у Черкаській області про визнання наказу протиправним, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку,

В С Т А Н О В И Л А

Позивач звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Державного агентства рибного господарства у Черкаській області, в якому просив:

- визнати незаконним та скасувати наказ Управління Державного агентства рибного господарства у Черкаській області від 28.03.2022 №59-К;

- зобов`язати Управління Державного агентства рибного господарства у Черкаській області поновити позивача на займаній посаді;

- стягнути з Управління Державного агентства рибного господарства у Черкаській області на користь позивача заробітну плату за весь час вимушеного прогулу;

- стягнути з Управління Державного агентства рибного господарства у Черкаській області на користь позивача моральну шкоду в сумі 100000 грн.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що т.в.о. начальника Грошев В.В, не мав права застосовувати до позивача дисциплінарне стягнення та підписувати оскаржуваний наказ, з матеріалами дисциплінарного провадження позивача не ознайомлювали, натомість в період, за який позивачу інкримінується прогул, останній виконував свої посадові обов`язки та оформляв матеріали про адміністративні правопорушення, що підтверджується поданими до матеріалів справи доказами.

Відповідач подав заперечення на апеляційну скаргу, в яких зазначив, що наказ про звільнення позивача підписано уповноваженою особою, наказ про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у формі догани не оскаржувався, а відсутність позивача на роботі з 07.02.2022 по 21.02.2022 підтверджується відповідними актами та доповідними записками.

Відповідно до ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Беручи до уваги, що в суді першої інстанції справа розглядалась в порядку спрощеного провадження,, введення в Україні воєнного стану, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, керуючись приписами ст.311 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, наказом Управління Державного агентства рибного господарства у Черкаській області від 24.10.2019 ОСОБА_1 призначено з 25.10.2019 на посаду старшого державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль», що підтверджується записами в трудовій книжці позивача (а.с.9).

Наказом Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Черкаській області від 23.02.2022 №2-Д «Про відкриття дисциплінарного провадження щодо ОСОБА_1 », відповідно до доповідних записок головних державних інспекторів Черкаського рибоохоронного патруля ОСОБА_3, ОСОБА_2 , провідного державного інспектора ОСОБА_4, спільної доповідної записки ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , щодо постійної відсутності на робочому місці старшого державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» ОСОБА_1 зобов`язано дисциплінарну комісію Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Черкаській області відкрити дисциплінарні провадження відносно старшого державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» ОСОБА_1 (а.с.57).

Протоколом засідання дисциплінарної комісії Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Черкаській області від 04.03.2022 зафіксовано, що старший державний інспектор відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» ОСОБА_1 тривалий час ухиляється від виконання своїх посадових обов`язків, відсутній без поважних причин на своєму робочому місці, старшому рейдової групи не підпорядковується. Факти порушення дисципліни ОСОБА_1 підтверджуються доповідними записками старших рейдових груп ОСОБА_3 від 22.02.2022 року, ОСОБА_2, ОСОБА_4, та актами про відсутність без поважних причин на робочому місці старшого державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» ОСОБА_1 від 22.02.2022 року № 18-9 та від 22.02.2022 року № 18-2. Пояснення про свою відсутність, або документів які б підтверджували відсутність з поважних причин ОСОБА_1 не надав, а також не надав пояснень з приводу самоусунення від виконання посадових обов`язків. Внаслідок чого дисциплінарна комісія вирішила звернутися до т.в.о. начальника Управління з пропозицією про звільнення ОСОБА_1 (а.с.74-75).

Крім того, поданням дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ стосовно державни службовців, які займають посади державної служби категорії «Б» і «В» Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Черкаській області від 04.03.2022, за наслідками розгляду доповідної записки т.в.о. начальника Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Черкаській області ОСОБА_6 про те, що позивач був відсутній на робочому місці в різні періоди часу, про причини неявки не повідомив, не надав письмових пояснень щодо відсутності на робочому місці, враховуючи, що ОСОБА_1 не надав будь-яких офіційних документів, які б спростовували факт його відсутності на робочому місці в зазначені періоди чи законність його відсутності на робочому місці, комісія дійшла висновку про наявність в його діях дисциплінарного проступку, прогулу державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин, який передбачений п.12 ч.2 ст.65 Закону України «Про державну службу», внаслідок чого вирішено застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді догани (а.с.76-77).

Наказом Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Черкаській області від 04.03.2022 відповідно до п.12 ч.2 ст.65, ст.77 Закону України «Про державну службу» та на підставі подання Дисциплінарної комісії застосовано до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді оголошення догани (а.с.78).

В подальшому, наказом Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Черкаській області від 28.03.2022 №4-Д «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 » до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення за вчинення дисциплінарного проступку, а саме: відсутність на робочому місці з невідомих причин та самоусунення від виконання посадових обов`язків (а.с.79).

Вважаючи своє звільнення протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, дійшов висновку, що ОСОБА_6 , мав повноваження здійснювати функції т.в.о. начальника Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Черкаській області, а звільнення позивача на підставі п.12 ч.2 ст.65 Закону №889-VIII відбулось правомірно.

За наслідками перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, в межах вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про державну службу» (далі - Закон №889-VIII), який визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях.

Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.42 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Положеннями ст.38, ч.1, 2 ст.43 Конституції України передбачено, що громадяни мають право брати участь в управлінні державними справами, користуються рівним правом доступу до державної служби, до служби в органах місцевого самоврядування; кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, а держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 87 Закону №889-VIII підставою для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення.

В силу ч.1, 2 ст.65 Закону №889-VIII підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Дисциплінарними проступками є: 1) порушення Присяги державного службовця; 2) порушення правил етичної поведінки державних службовців; 3) вияв неповаги до держави, державних символів України, Українського народу; 4) дії, що шкодять авторитету державної служби; 5) невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень; 6) недотримання правил внутрішнього службового розпорядку; 7) перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу кримінального або адміністративного правопорушення; 8) невиконання вимог щодо політичної неупередженості державного службовця; 9) використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб; 9-1) порушення вимог Закону України «Про запобігання загрозам національній безпеці, пов`язаним із надмірним впливом осіб, які мають значну економічну та політичну вагу в суспільному житті (олігархів)» у частині подання, дотримання строків подання декларації про контакти державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «А» або «Б»; 10) подання під час вступу на державну службу недостовірної інформації про обставини, що перешкоджають реалізації права на державну службу, а також неподання необхідної інформації про такі обставини, що виникли під час проходження служби; 11) неповідомлення керівнику державної служби про виникнення відносин прямої підпорядкованості між державним службовцем та близькими особами у 15-денний строк з дня їх виникнення; 12) прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин; 13) поява державного службовця на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; 14) прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну, якщо такі дії не містять складу кримінального або адміністративного правопорушення; 15) прийняття державним службовцем рішення, що суперечить закону або висновкам щодо застосування відповідної норми права, викладеним у постановах Верховного Суду, щодо якого судом винесено окрему ухвалу.

Частиною 3 статті 66 Закону №889-VIII встановлено, що у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5, 12 та 15 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 66 Закону №889-VIII звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9-11, 13, 14 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст.71 наведеного Закону Порядок здійснення дисциплінарного провадження затверджується Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 №1039 затверджено Порядок здійснення дисциплінарного провадження (далі - Порядок №1039), відповідно до п.31 якого Комісія, дисциплінарна комісія запрошує державного службовця на своє засідання для надання пояснення щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, та пропонує надати таке пояснення у письмовому вигляді.

Відповідно до п.32 наведеного Порядку про дату, час і місце засідання Комісії, дисциплінарної комісії державному службовцю повідомляється шляхом вручення інформації чи документів або надсилання їх поштою за адресою місця проживання/перебування чи на його адресу електронної пошти, або з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку за наявними в особовій справі контактними даними. Таке повідомлення здійснюється не менш як за п`ять календарних днів до дня проведення засідання Комісії, дисциплінарної комісії. У разі коли державний службовець не прибув на засідання або не повідомив про поважні причини своєї відсутності, а також не надав письмові пояснення щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, Комісія, дисциплінарна комісія складає акт про відмову від надання пояснень.

Згідно з п.33 Порядку №1039 комісія, дисциплінарна комісія розглядає належним чином сформовану дисциплінарну справу та за результатами такого розгляду приймає рішення про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності, про що зазначається у протоколі засідання.

Комісія, дисциплінарна комісія повинна встановити: чи мали місце обставини, на підставі яких порушено дисциплінарне провадження; чи містять дії державного службовця ознаки дисциплінарного проступку; чим характеризується дисциплінарний проступок, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до державної служби; чи підлягає державний службовець притягненню до дисциплінарної відповідальності; який вид дисциплінарного стягнення може бути застосований до державного службовця.

Відповідно до п.34 цього Порядку результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії.

Дослідивши матеріали справи колегією суддів встановлено, що Дисциплінарною комісією було сформовано лист від 23.02.2022, в якому зазначено, що засідання Дисциплінарної комісії призначено на 10:30 год 04.03.2022. При цьому, позивача запрошено на засідання Дисциплінарної комісії 21.03.2022 на 10:30 год, яке відбудеться в лекційному залі Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Черкаській області за адресою м.Черкаси, вул.Дахнівська 10А та запропоновано позивачу прибути на засідання для надання пояснень (а.с.72).

В той же час, жодних доказів призначення та проведення 21.03.2022 Дисциплінарною комісією засідання щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача (протоколу засідання, пропозиції чи подання Дисциплінарної комісії за вказану дату) матеріали справи не містять, а відповідачем таких доказів не надано.

Таким чином, сформоване повідомлення містить суперечливі дані стосовно дати засідання Дисциплінарної комісії відповідача.

В той же час, жодних доказів того, що вказане повідомлення було вручено позивачу або надіслано поштою за адресою місця проживання/перебування чи на його адресу електронної пошти, або з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку матеріали справи не містять.

На виконання ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.08.2023 відповідачем надано довідку, складену секретарем Дисциплінарної комісії, що вона особисто в телефонному режимі запропонувала ОСОБА_1 прибути до управління для участі в засіданні дисциплінарної комісії та надання пояснень, однак вказана довідка була складена 21.03.2022 та вона не містить інформації, коли саме позивача було повідомлено про засідання дисциплінарної комісії.

Таким чином, жодних належних та допустимих доказів повідомлення позивача про засідання Дисциплінарної комісії не менш як за п`ять календарних днів до дня проведення засідання Комісії відповідачем не надано.

Також колегія суддів звертає увагу, що положення Порядку №1039 надають Дисциплінарній комісії дискреційні повноваження за результатом розгляду дисциплінарної справи вносити пропозицію, або складати подання дисциплінарної комісії.

З матеріалів справи вбачається, що за наслідками засідання дисциплінарної комісії, результати якого оформлені протоколом №1 від 04.03.2022 (а.с.74-75) Комісія дослідила факти порушення дисципліни ОСОБА_1 щодо його відсутності без поважних причин на робочому місці та прийняла:

- рішення звернутись до т.в.о. начальника Управління з пропозицією про звільнення ОСОБА_1 з державної служби (а.с.75);

- подання від 04.03.2022 про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани за вчинення дисциплінарного проступку - прогулу державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Наказом відповідача від 04.03.2022 реалізовано подання Дисциплінарної комісії та застосовано до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді оголошення догани (а.с.78).

Наказом відповідача від 28.03.2022 №4-Д до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення за вчинення дисциплінарного проступку, а саме: відсутність на робочому місці з невідомих причин та самоусунення від виконання посадових обов`язків (а.с.79).

З матеріалів справи також вбачається, що на засіданні Дисциплінарної комісії від 04.03.2022 (на яке не запрошено позивача) вирішено звернутися до т.в.о. начальника Управління з пропозицією про звільнення ОСОБА_1 з державної служби. Відповідно до подання Дисциплінарної комісії та резолюції начальника - «застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді догани» (а.с.76-77), відповідачем було реалізоване вказане подання та наказом від 04.03.2022 б/н (а.с.78) застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді оголошення догани. При цьому, в зазначеному наказі помилково вказано прізвище « ОСОБА_1 ».

В той же час, в наказі від 28.03.2022 №4-Д зазначено, що він прийнятий на підставі подання Дисциплінарної комісії за результатами розгляду дисциплінарної справи в межах порушеного дисциплінарного провадження. Однак, будь-якого іншого подання Дисциплінарної комісії, крім подання від 04.03.2022 про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани (а.с.76-77), матеріали справи не містять.

В силу ч.1 ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Таким чином, за відсутності належного повідомлення позивача про засідання Дисциплінарної комісії 04.03.2022, внаслідок проведення такого засідання, за одних і тих самих обставин, Дисциплінарна комісія дійшла висновку про необхідність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за одне й те саме дисциплінарне порушення двічі, а саме шляхом оголошення догани та звільнення з державної служби за дисциплінарний проступок, передбачений п.12 ч.2 ст.65 Закону України «Про державну службу».

Отже, відповідачем було порушено визначений Конституцією України принцип неможливості притягнення особи до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення двічі.

Також колегія суддів звертає увагу, що наказ відповідача «Про відкриття дисциплінарного провадження щодо ОСОБА_1 » №2-Д датований 23.02.2022 (а.с.57), в той час, як акт №7 про відмову ОСОБА_1 від надання пояснень щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, складений 22.02.2022 (а.с.71), що ставить під сумнів достовірність викладеної у вказаному акті інформації і виключає його з належних та допустимих доказів дотримання відповідачем права ОСОБА_1 на надання пояснень щодо обставин вчинення ним дисциплінарного проступку та чи взагалі дисциплінарний проступок мав місце.

Щодо обставин допущення позивачем дисциплінарного проступку, передбаченого п.12 ч.2 ст.65 Закону України «Про державну службу» у формі прогулу державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин, колегія суддів зазначає наступне.

Так, в матеріалах справи наявні копії актів Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Черкаській області від 14.02.2022 №18-2, від 16.02.2022 №18-3 та від 22.02.2022 №18-09, якими встановлено, що державний інспектор відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» ОСОБА_1 був відсутній на роботі без попередження, а саме: 14.02.2022 з 08 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв.; 16.02.2022 з 08 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв.; 22.02.2022 з 08 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв. (а.с.66, 69, 70), а також доповідні записки від 22.02.2022, за якими під час проведення рибоохоронної роботи на дільниці №4 за час робочого часу на роботі був відсутній інспектор ОСОБА_1 , який входить до складу групи згідно з планом-наказом №000017 від 07.02.2022 (а.с.60-64).

На виконання вимог ухвали суду відповідачем було надано копію план-наказу №000017 від 07.02.2022 на проведення рибоохоронного рейду старшому рейдової групи головному державному інспектору ОСОБА_3 у складі: головного державного інспектора ОСОБА_2, головного державного інспектора ОСОБА_5, провідного державного інспектора ОСОБА_4 , старшого державного інспектора ОСОБА_1 з 09:00 год. 07.02.2022 до 09:00 год. 21.02.2022 провести рибоохоронний рейд на рибоохоронних дільницях №1, №2, №3, №4, №5, №6, №7, №8, №9, №10, відповдіно до наказу Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Черкаській області від 16.02.2018 №21.

Отже, планом-наказом №000017 від 07.02.2022 передбачено проведення рибоохоронного рейду на десяти рибоохоронних дільницях, та матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів, що позивач був закріплений для здійснення рейдових заходів заме за рибоохоронною дільницею №4.

Додатком до наказу Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Черкаській області від 16.02.2018 №21 визначено назви та межі рибоохоронних дільниць Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Черкаській області, зокрема рибоохоронна дільниця №2 знаходиться в межах Золотоніського району, а дільниця №4 знаходиться в межах Чигиринського району.

Матеріали справи містять копії складених позивачем та за його участі актів виявлення та вилучення майна, а також протоколів про адміністративне правопорушення (а.с.20-39), що були складені в Золотоніському районі Черкаської області (межі рибоохоронної дільниці №2) в період з 08.02.2022 по 18.02.2022 (в тому числі 14.02.2022 та 16.02.2022).

Вказані акти та протоколи були складені за участю старшого державного інспектора ОСОБА_1, старшого державного інспектора ОСОБА_10 та провідного державного інспектора ОСОБА_9, які є співробітниками Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Черкаській області, що підтверджується наданими до суду апеляційної інстанції наказами від 24.10.2019 №153-К «Про призначення ОСОБА_9 » та від 26.04.2021 №50-к «Про призначення ОСОБА_10 ».

Крім того, наведені акти та протоколи були зареєстровані в Управлінні Державного агентства меліорації та рибного господарства у Черкаській області, про що на них містяться відповідні відмітки з датою вхідної документації 01.03.2022 (а.с.20-39).

Таким чином, доповідні записки про відсутність позивача на рибоохоронній ділянці №4 та акти від 14.02.2022 №18-2, від 16.02.2022 №18-3 та від 22.02.2022 №18-09 не є належними та допустимими доказами вчинення позивачем дисциплінарного проступку, передбаченого п.12 ч.2 ст.65 Закону України «Про державну службу» у формі прогулу державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин, оскільки свої службові обов`язки у спірний період ним виконувались на іншій рибоохоронній ділянці №2, що відповідає вимогам план-наказу №000017 від 07.02.2022 та підтверджується поданими позивачем доказами.

Однак, наведені обставини не були встановлені відповідачем під час притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, що відбулось внаслідок порушення відповідачем вимог Порядку №1039 в частині належного повідомлення позивача про засідання Дисциплінарної комісії, отримання від позивача пояснень стосовно обставин, що стали підставою для відкриття дисциплінарного провадження, встановлення дійсних обставин, на підставі яких порушено дисциплінарне провадження тощо.

З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, колегія суддів доходить висновку щодо протиправності наказу Управління Державного агентства рибного господарства у Черкаській області від 28.03.2022 №59-К і наявності підстав для його скасування.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, суд наділений повноваженнями вийти за межі позовних вимог у разі необхідності ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В той же час, оскільки судом встановлено порушення порядку здійснення дисциплінарного провадження, безпідставність застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби внаслідок не підтвердження факту вчинення позивачем дисциплінарного проступку, враховуючи, що звільнення позивача оскаржуваним наказом відбулось внаслідок реалізації наказу Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Черкаській області від 28.03.2022 №4-Д «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 », з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для виходу за межі позовних вимог шляхом визнання протиправним та скасування вказаного наказу від 28.03.2022 №4-Д.

Суд враховує, що будь-яких доказів ознайомлення позивача із вказаним наказом матеріали справи не містять, а відповідачем не надано, внаслідок чого відсутні підстави вважати, що при формуванні позовних вимог позивач був про нього обізнаний та мав об`єктивну можливість оскаржити вказаний наказ в межах розгляду даної адміністративної справи.

В той же час, щодо доводів позивача про підписання зазначених наказів неуповноваженою особою, колегія суддів враховує, що відповідно до наказу Державного агентства меліорації та рибного господарства України від 14.02.2022 №35-ТО на головного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» ОСОБА_6 з 15.02.2022 покладено тимчасове виконання обов`язків начальника Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Черкаській області на період тимчасової непрацездатності ОСОБА_11 та на час здійснення дисциплінарного провадження стосовно заступника начальника управління - начальника відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» Управління Державного агентства рибного господарства у Черкаській області ОСОБА_12 , але не більше ніж на три місяці (а.с.56).

Наказом Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Черкаській області від 15.03.2022 №46-К «Про оголошення наказу про звільнення ОСОБА_11 » звільнено ОСОБА_11 з посади начальника Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Черкаській області у перший день, наступний за днем закінчення тимчасової непрацездатності, 12.03.2022, відповідно до наказу Державного агентства меліорації та рибного господарства України від 05.01.2022 №2-ТО «Про звільнення ОСОБА_11 » (а.с.96-97).

При цьому, лише наказом Державного агентства меліорації та рибного господарства України від 05.05.2022 №99-1-ТО «Про закриття дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_12 » закрито дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_12 , заступника начальника управління - начальника відділу охорони водних біоресурсів Управління Державного агентства рибного господарства у Черкаській області, порушене наказом Держрибагентства від 09.02.2022 №28-ТО (а.с.93).

Таким чином, у спірний період ОСОБА_6 мав повноваження здійснювати функції т.в.о. начальника Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Черкаській області і підписувати накази Управління.

В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 235 КЗпП у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі, у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Враховуючи неправомірність звільнення позивача, колегія суддів доходить висновку про необхідність його поновлення на попередньо займаній посаді.

Частиною 2 ст.235 КЗпП України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати, відповідно до п.2 якого середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

За приписами абз.3 п.3 Порядку усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Пунктом 8 вищезазначеного Порядку встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Згідно з довідкою про доходи від 22.08.2023 №1-6-/1493-23 за період січень-лютий 2022 року (останні 2 календарні місяці роботи, що передують звільненню) середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 становила 381,17 грн.

Період вимушеного прогулу розпочався з дня, наступного після звільнення (з урахуванням періоду тимчасової непрацездатності з 25.03.2022 по 29.03.2022, що підтверджується медичним висновком від 25.03.2022 (а.с.14)), а саме з 31.03.2022.

В той же час, з наявного в матеріалах справи наказу Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Черкаській області від 25.07.2022 №153-К вбачається, що ОСОБА_1 призначено 26.07.2022 на посаду старшого державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Черкаській області (а.с.83).

Отже, з 26.07.2022 позивача призначено на посаду, з якої його було незаконно звільнено оспорюваним наказом, внаслідок чого період вимушеного прогулу завершився 25.07.2022 року.

Таким чином, загальна сума середнього заробітну за період вимушеного прогулу, що підлягає стягненню на користь позивача рзраховується наступним чином: 78 р.д. (кількість робочих днів за період з 31.03.2022 по 25.07.2022) х 381,17 грн (середньоденна заробітна плата) = 29731,26 грн.

Щодо вимог про стягнення на корить позивача моральної шкоди в розмірі 100000,00 грн, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст.56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно з ч.1, ч.2 ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також, ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч.3 ст. 23 Цивільного кодексу України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також, з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Ст. 1167 Цивільного кодексу України зазначає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

При цьому, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Втім позивач не довів суду ані факту спричинення моральної шкоди, ані причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідачів та спричиненням моральної шкоди, оскільки суду не надано жодних доказів завдання позивачу фізичного болю, душевних страждань або приниження репутації фізичної особи, а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Колегія суддів звертає увагу на ті обставини, що відповідно до правил п.41 «Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції не в повній мірі з`ясовано обставини, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи, внаслідок чого наявні підстави для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нової постанови.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).

Керуючись ст.243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2022 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково, з виходом за межі позовних вимог.

Визнати протиправним та скасувати наказ Управління Державного агентства рибного господарства у Черкаській області від 28 березня 2022 року №4-Д «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 ».

Визнати протиправним та скасувати наказ Управління Державного агентства рибного господарства у Черкаській області від 28 березня 2022 року №59-К «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Поновити ОСОБА_1 на посаді старшого державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Черкаській області з 31 березня 2022 року.

Стягнути з Управління Державного агентства рибного господарства у Черкаській області (18035, м.Черкаси, вул.Дахнівська, 10А, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) середні заробіток за час вимушеного прогулу за період з 31 березня 2022 року по 25 липня 2022 року в сумі 29731,26 грн (двадцять дев`ять тисяч сімсот тридцять одна грн 26 коп.).

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Текст постанови виготовлено 28 вересня 2023 року.

Суддя-доповідач Н.В.Безименна

Судді А.Ю.Кучма

В.О.Аліменко