Справа № 240/2872/23
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2023-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

02 жовтня 2023 року

м. Київ

справа № 240/2872/23

адміністративне провадження № К/990/31987/23

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Уханенко С.А., перевірив касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Шаповалова Андрія Миколайовича на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 25 травня 2023 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 серпня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1, військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідача - Міністерство оборони України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1, військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідача - Міністерство оборони України, в якому просив:

визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1, щодо не направлення його на проходження військово-лікарської комісії на підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 69/2022 від 24 лютого 2022;

визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1, в частині щодо його призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та направлення для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 ;

визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1, підполковника ОСОБА_2 від 28 лютого 2022 року №5, в частині щодо його призову на військову службу під час мобілізації на особливий період та направлення для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 ;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 видати наказ по стройовій частині, яким виключити його зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , не пізніше наступного дня після набрання рішенням законної сили;

стягнути солідарно на його користь за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1, військової частини НОМЕР_1 , понесені судові виграти, що складаються з витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн 00 коп.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 25 травня 2023 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 серпня 2023 року, в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

20 вересня 2023 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав касаційну скаргу на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 25 травня 2023 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 серпня 2023 року, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення ними норм процесуального права, просить скасувати рішення попередніх інстанцій та ухвали нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Предметом спору у цій справі є правомірність призову позивача на військову службу під час мобілізації.

Перевіривши викладені доводи касаційної скарги, Суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Скаржник, оскаржуючи рішення судів попередніх інстанцій, посилається на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

Вирішуючи питання відкриття касаційного оскарження з вказаної підстави, Суд виходить з наступного.

Так, за приписами пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України відкриття касаційного провадження можливе за умови зазначення у касаційній скарзі норми права щодо якої Верховним Судом висловлена правова позиція, подібність правовідносин та обґрунтування у чому саме полягає неправильне застосування судами цієї норми, з урахуванням обставин, установлених судами у цій справі.

Водночас застосовність висновків Верховного Суду повинно здійснюватися через призму норми права, яка діє у часі та впливає на врегулювання спірних правовідносин, а відповідно і вирішення спору.

Верховний Суд наголошує, що заявник касаційної скарги, посилаючись на вказану підставу касаційного оскарження, не зазначає ані конкретної постанови Верховного Суду, в якій викладно висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, ані самої норми права, щодо якої такий висновок сформовано належний, на його думку, до застосування до спірних правовідносин та не виклав ці аргументи у взаємозв`язку з обставинами цієї справи, що мають індивідуальний характер.

Інші аргументи касаційної скарги зводяться до часткового опису обставин справи, цитування норм законодавства, незгоди з висновками судів попередніх інстанцій та їх оцінками доказів у справі, що свідчить про їхню переоцінку заявником.

Суд зазначає, що за приписами частини другої статті 341 КАС України оцінка доказів, установлення обставин, що не були встановлені або відхилені судом та вирішення питання щодо переваги одних доказів над іншими, не є повноваженнями суду касаційної інстанції, а позивач обґрунтовує свої доводи саме посиланням на обставини справи, що мають оціночний характер у сукупності з іншими обставинами, що не є підставою для відкриття касаційного провадження у справі.

Отже, у скарзі відсутні обґрунтовані мотиви, за яких суд може відкрити касаційне провадження на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

Разом з цим представник позивача в обґрунтуванні касаційної скарги посилається на пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України у взаємозв`язку з пунктом 1 частини другої статті 353 КАС України.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини четвертої статті 328 цього Кодексу.

Верховний Суд наголошує, що доводи про порушення судом норм процесуального права, передбачених пунктом 1 частиною другою статті 353 КАС України, мають бути наведені з одночасним викладенням обґрунтування неправильного застосування судом норм матеріального права відповідно до підстав, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини четвертої статті 328 КАС України. Такі доводи мають бути наведені у взаємозв`язку із встановленими обставинами і висновками судів щодо кожного з питань, які скаржник вважає неправильно вирішеним.

Проте перевіркою Верховним Судом змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Отже, Суд відхиляє посилання скаржника на пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України у взаємозв`язку з пунктом 1 частини другої статті 353 КАС України як на підставу касаційного оскарження рішення судів попередніх інстанцій.

З урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX і які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

Фактично доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки встановлених судами обставин та досліджених ними доказів, що виходить за межі касаційного перегляду, які визначені статтею 341 КАС України.

Отже, представником позивача не викладені передбачені статтею 328 КАС України підстави, за яких оскаржувані судові рішення можуть бути переглянуті судом касаційної інстанції на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України та пункту 4 частини четвертої статті 328 КАС України у взаємозв`язку з пунктом 1 частини другої статті 353 КАС України, тому касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Шаповалова Андрія Миколайовича на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 25 травня 2023 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 серпня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1, військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідача - Міністерство оборони України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії - повернути особі, яка її подала.

Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

СуддяС.А. Уханенко