Справа № 420/3408/22
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2023-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/3408/22

Перша інстанція: суддя Бжассо Н.В.,

повний текст судового рішення

складено 20.04.2022, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Танасогло Т.М.,

суддів: Бітова А.І., Градовського Ю.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління соціальної політики Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціальної політики Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2022 року ОСОБА_1 (позивач) звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Управління соціальної політики Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області, в прохальній частині якого позивач просить суд: визнати протиправною діяльність Управління соціальної політики Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплати щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком; зобов`язати Управління соціальної політики Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 05 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням розміру зазначеної соціальної виплати, визначеного статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та здійснити її виплату з урахуванням фактично виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що є учасником бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством України для учасників бойових дій, зокрема на отримання одноразової грошової допомоги до 5 травня в розмірі, визначеному ст.12 ЗУ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Однак, відповідачем у 2021 році протиправно виплачено позивачу таку допомогу у розмірі, що не відповідає розміру п`яти мінімальних пенсій за віком.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідачем Управлінням соціальної політики Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області подано на вказане судове рішення апеляційну скаргу, у якій посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України. При цьому, такі виплати здійснюються за рахунок державного бюджету. Виплата щорічної разової грошової допомоги до 5 травня здійснена позивачу відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.2021 №325 "Деякі питання виплати у 2021 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань", якою встановлено виплату разової грошової допомоги учасникам бойових дій в 2021 році у розмірі 1491,00 грн. Вказана постанова, як вказує скаржник, була чинною на час проведення позивачу відповідної виплати допомоги, не була скасована, її окремі положення не визнавались неконституційними. Посилаючись на приписи ч.4 ст.28 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідач у апеляційній скарзі зазначає про заборону використання розміру мінімальної пенсії за віком для визначення розмірів усіх видів допомог, крім пенсій. Отже, апелянт вважає, що позивачу щорічна разова грошова допомога була виплачена правомірно в порядку і у розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів державного бюджету, а отже жодних порушень прав позивача Управління не вчиняло, діяло у відповідності до закону. Правові підстави для доплати позивачу допомоги відсутні. Окремо, скаржник вказує, що є неналежним відповідачем у даній справі.

За приписами ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ст.311 КАС України, справу розглянуто в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач ОСОБА_1 є учасником бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-учасників бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 10 лютого 2020 року.

Позивач отримав щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік у розмірі 1491,00 грн. після чого звернувся до Управління соціальної політики Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області із заявою про перерахунок та виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у належному розмірі.

Управління соціальної політики Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області на заяву позивача 17.01.2022 року надано відповідь, в якій, зокрема, повідомлено, що разова грошова допомога до 5 травня у 2021 році здійснена у розмірі, передбаченому чинним законодавством, правові підстави для доплати у управління відсутні.

Вважаючи, що розмір виплаченої щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік є значно меншим ніж встановлено законом, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, здійснивши нарахування та виплату позивачу разової грошової допомоги у розмірі 1491,00 грн. відповідно до постанови КМ України від 08.04.2021р. №325, протиправно зменшив розмір щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік, виплативши її у розмірі, меншому за встановлений у ст.12 ЗУ Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи відповідають вони встановленим ч. 2 ст. 2 КАС України вимогам.

Згідно з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий статус ветеранів війни визначає та створення належних умов для їх життєзабезпечення забезпечує Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон № 3551-XII).

Згідно із частиною 3 статті 2 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №3551-ХІІ нормативні акти органів державної влади та органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим Законом, є недійсними.

Пунктом 1 розділу І Закону України Про внесення змін до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 25.12.1998 №367-XIV (далі - Закон №367-XIV) доповнено статтю 12 Закону №3551-XII частиною четвертою такого змісту:

- щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Розділом II Закону №367-XIV визначено, що порядок виплати разової грошової допомоги ветеранам війни визначається Кабінетом Міністрів України, Кабінету Міністрів України щорічно у проекті Державного бюджету України передбачати цільові кошти, необхідні для виплати разової грошової допомоги ветеранам війни.

У подальшому, згідно пп."б" пп.1 п. 20 розділу II Внесення змін до деяких законодавчих актів України Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України № 107-VI від 28 грудня 2007 року (набрав чинності 01 січня 2008 року), до наведеної вище норми ст.12 Закону України № 3551-XII було внесено зміни, з урахуванням яких: з 01.01.2008р., щорічно до 5 травня учасникам бойових дій визначено виплачувати разову грошова допомога в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема, положення підпункту "б" підпункту 1 пункту 20 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" №107-VI від 28 грудня 2007 року.

Також, Законом України від 28 грудня 2014 року № 79-VІІІ Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин (набрав чинності 01 січня 2015 року), розділ VІ Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми і положення, зокрема, статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Таким чином, з 01.01.2015р. згідно з пунктом 26 розділу VI Бюджетного кодексу України Кабінету Міністрів України були делеговані повноваження встановлювати порядок та розмір виплати разової грошової допомоги до 5 травня.

Однак, Рішенням Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року №3-р/2020 у справі № 1-247/2018(3393/18) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 45, ст. 425) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

При цьому, Конституційний Суд України у п.2.2 мотивувальної частини вказаного Рішення, посилаючись на положення свого рішення від 22 травня 2008 №10-рп/2008, дійшов висновку, що БК України не можна вносити зміни до інших законів України, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, а також встановлювати інше (додаткове) законодавче регулювання відносин, відмінне від того, що є предметом спеціального регулювання іншими законами України.

Таким чином, на час виникнення спірних відносин рішенням Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року №3-р/2020 відновлено дію ч.5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у редакції Закону №367-ХІV, згідно з якою щорічно до 05 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

У 2021 році на реалізацію пункту 26 розділу VI Бюджетного кодексу України Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 08.04.2021 року № 325 «Деякі питання виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», де передбачено, що разова грошова допомога до 5 травня у 2021 році виплачується в таких розмірах: учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 18 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися в зазначених місцях примусового тримання їх батьків, - 1491 гривня.

Отже, на час виплати позивачу у 2021 році щорічної разової грошової допомоги до 5 травня одночасно діяли Закон №3551-ХІІ та Постанова №325.

Виходячи із визначених у частині третій статті 7 КАС України загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру разової грошової допомоги учасникам бойових дій необхідно застосовувати не Постанову №325, а Закон №3551-ХІІ, який має вищу юридичну силу.

Виходячи з викладеного вище, суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що з 27.02.2020 року позивач набув право на соціальне забезпечення у порядку редакції Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 №367-ХІV, яка передбачала розмір допомоги до 5 травня для учасників бойових дій - п`ять мінімальних пенсій за віком.

Проте, як свідчать матеріали справи відповідач здійснив нарахування та виплату позивачу разової грошової допомоги у розмірі 1491,00 грн. відповідно до постанови КМУ від 08.04.2021 року № 325, тобто протиправно зменшив розмір щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік позивача.

Апеляційний суд при цьому враховуючи фактично однаковий зміст Постанови №325 та постанови КМУ №112 від 19.02.2020р. відзначає, що ця адміністративна справа щодо нарахування та виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі, передбаченому статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», є типовою справою по відношенню до зразкової справи №440/2722/20, оскільки відповідачем у таких справах є один і той самий суб`єкт владних повноважень (його відокремлені структурні підрозділи), спір виник з аналогічних підстав, у відносинах, що регулюються фактично одними нормами права, та позивачами заявлено аналогічні вимоги.

При вирішенні цієї справи суд першої інстанції, в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України, обґрунтовано врахував висновки щодо застосування норм права, наведені в рішенні Верховного Суду у складі колегії Касаційного адміністративного суду від 29.09.2020р. та постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021р. у зразковій справі №440/2722/20.

Також, судова колегія враховує, що в рішеннях Верховного Суду у зразковій справі №440/2722/20 висловлена правова позиція про те, що Мінсоцполітики перераховує кошти регіональним органам соціального захисту населення, які розподіляють їх між районними органами соціального захисту населення, центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, які здійснюють безпосередню виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня учасникам бойових дій, а тому управління соціального захисту населення за місцем проживання особи та центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат є органами, уповноваженими здійснювати виплату вказаної допомоги; відмова відповідача в перерахунку та виплаті щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі, визначеному Законом №3551-ХІІ, порушує гарантоване статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право мирно володіти своїм майном; доки відповідне положення цього Закону є чинним, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти в такій виплаті. Тобто, органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Кечко проти України», заява № 63134/00).

А відтак, доводи апелянта про те, що Управління соціальної політики Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області не є належним відповідачем у даній справі колегія суддів вважає помилковими.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «RuizTorija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради Європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Інші доводи апеляційної скарги є несуттєвими, на висновки суду першої інстанції по суті позовних вимог не впливають, не свідчать про неправильне вирішення справи судом першої інстанції.

Підсумовуючи усе вищевикладене, апеляційний суд вважає вірним висновок суду першої інстанції про протиправну бездіяльність відповідача у спірних правовідносинах щодо невиплати позивачеві щорічної разової грошової допомоги у розмірі, передбаченому ст. 12 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів та у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідачем не доведено за встановлених спірних обставин справи правомірності виплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2021 році як учаснику бойових дій у розмірі, що не відповідає ст. 12 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», відтак у суду першої інстанції були наявні усі підстави для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів підтверджує, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстави для його скасування відсутні.

Судове рішення відповідає вимогам ст. 242 КАС України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає вказану апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 241-243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 328 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління соціальної політики Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2022 року у справі № 420/3408/22 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач Т.М. Танасогло
Судді А.І. Бітов Ю.М. Градовський