Справа № 580/3369/23
Суддя: Алла РУДЕНКО
Дата ухвалення: 2023-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2023 року справа № 580/3369/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Руденко А. В.,

розглянувши у письмовому провадженні в спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

05.05.2023 до Черкаського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 (далі позивач) з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі відповідач), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 15.02.2023 №86 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1;

- зобов`язати відповідача зарахувати позивачу до пільгового стажу роботи за Списком №1 період роботи на ВАТ Черкаське хімволокно;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 07.02.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та прийняти мотивоване рішення врахувавши пільговий стаж роботи за Списком №1 на ВАТ Черкаське хімволокно з 21.05.1997 по 16.05.2005 апаратником знеповітрювання та фільтрації прядильного цеху №2 та контролером (заправщиком фільєр) насосної майстерні прядильного цеху №2, з урахуванням норм Закону України Про пенсійне забезпечення, в редакції, що діяла що ухвалення Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення №213-VІІІ від 02.03.2015.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що в період з 21.05.1997 по 16.05.2005 працювала у ВАТ Черкаське хімволокно на посадах, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, тому у зв`язку з наявністю відповідного стажу та досягненням відповідного віку має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1. У лютому 2023 року звернулася до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1. Відповідач рішенням від 15.02.2023 №86 відмовив позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах з тих підстав, що позивач не досягла 50-річного віку та у зв`язку із відсутністю пільгового стажу роботи за Списком №1. Позивач вважає вказану відмову протиправною та такою, що порушує її право на пенсійне забезпечення.

Відповідач проти позову заперечив. 24.05.2023 надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058-ІV пенсії за віком на пільгових умовах призначаються працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За результатами розгляду документів відповідач встановив, що загальний страховий стаж позивача складає 27 років 03 місяці 20 днів, пільговий стаж роботи за Списком № 1 відсутній, вік заявниці 45 років.

При цьому, до пільгового стажу за Списком № 1 не було зараховано період роботи з 21.05.1997 по 15.05.2005, оскільки довідка на підтвердження пільгового стажу від 03.11.2006 № 990 не відповідає вимогам чинного законодавства, а саме Додатку № 5 до Порядку № 637, також у ній відсутній підпис головного бухгалтера та посилання на адресу зберігання первинних документів, на якій можливо провести звірку.

У зв`язку з цим просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Ухвалою від 10.05.2023 суддя Черкаського окружного адміністративного суду прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

З`ясувавши доводи позивача, викладені у позовній заяві, дослідивши подані письмові докази, суд встановив таке.

Позивач ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується даними паспорта серії НОМЕР_1 , виданого Соснівським РВ УМВС України в Черкаській області 10.11.2001 (а. с. 11-12).

Відповідно до трудової книжки НОМЕР_2 позивач працювала у ВАТ Черкаське хімволокно (а. с. 15-17):

- з 21.05.1997 по 04.10.1999 апаратником знеповітрювання та фільтрації по 3 розряду в прядильному цеху № 2 віскозного відділення;

- з 04.07.1999 по 27.09.2004 контролером насосної майстерні 3 розряду прядильного цеху № 2;

- з 27.09.2004 по 17.06.2005 апаратником знеповітрювання та фільтрації 4 розряду віскозного відділення прядильного цеху № 2.

Згідно з довідкою ВАТ Черкаське хімволокно про особливий характер роботи чи умов праці, необхідних для призначення пільгової пенсії Ф. 6.2-0-01-19 від 03.11.2006 № 990 позивач працювала повний робочий день в прядильному цеху № 2 (а. с. 18):

- з 21.05.1997 по 04.10.1999 (02 роки 04 місяці 13 днів) у виробництві віскозного волокна в якості апаратника знеповітрювання та фільтрації, що передбачено Списком №1, розділ XVI, код 11600000 - 17541, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162;

- з 04.10.1999 по 04.07.2001 (1 рік 09 місяці 00 днів) у виробництві віскозного волокна в якості контролера заправника фільєра насосної майстерні прядильного цеху № 2, що передбачено Списком №1, розділ XVI, код 541, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36;

- з 04.07.2001 по 27.09.2004 (03 роки 02 місяці 23 дні) у виробництві віскозного волокна в якості контролера насосної майстерні прядильного цеху № 2, що передбачено Списком №1, розділ XVI, код 16-1, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36;

- з 27.09.2004 по 16.05.2005 (00 років 07 місяці 19 дні) у виробництві віскозного волокна в якості апаратника знеповітрювання та фільтрації віскозного відділення прядильного цеху № 2, що передбачено Списком №1, розділ XVI, код 16-1, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36.

Усього стаж роботи позивача за Списком №1 становить 07 років 11 місяців 25 днів.

Довідка ВАТ Черкаське хімволокно від 03.11.2006 № 990 видана на підставі: архівної особової картки з обліку кадрів ф. Т-2, розп. №312 від 19.05.1997, пер. № 126 від 30.09.1999, нак. № 558-к від 11.06.2004, нак. № 539-к від 19.07.2001, нак. № 982-к від 28.09.2004, нак. № 455/57 від 13.05.2005. Підписана: керівником підприємства Давидюком Ю. А., начальником відділу кадрів Вороною Н. О. Довідка засвідчена печаткою ВАТ «Черкаське хімволокно».

Відповідно до виписок із наказів «Про результати атестації робочих місць за умовами праці для визначення права працівників на пільгове пенсійне забезпечення» № 376 від 25.07.1994, № 604 від 27.06.2000, № 634 від 01.12.1994, № 275 від 27.03.2000, № 562 від 15.06.2005 підтверджено право на пенсію за Списком №1 за професіями апаратник знеповітрювання та фільтрації, а також контролер та контролер (заправник фільєр) прядильно цеху № 2 віскозного відділення та прядильно цеху № 2 насосної майстерні (а. с. 19-20).

Позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою від 07.02.2023 про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах як працівнику, який був безпосередньо зайнятий повний робочий день на роботах, віднесених до Списку №1 (а. с. 26).

За принципом екстериторіальності відповідач розглянув заяву позивача та 15.02.2023 прийняв рішення про відмову у призначенні пенсії № 86, яким відмовив позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах по Списку № 1 відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV у зв`язку з не настанням пенсійного віку та відсутністю необхідного пільгового стажу. В рішенні відповідач вказав, що страховий стаж позивача становить 27 років 03 місяця 20 днів. Пільговий стаж роботи за Списком 1 становить 00 років 00 місяців 00 днів. До пільгового стажу не зараховано період роботи з 21.05.1997 по 15.05.2005 згідно довідки від 03.11.2006 № 990, оскільки довідка не відповідає Додатку 5 до Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки та відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637.

Не погоджуючись з рішення пенсійного органу щодо відмови у призначенні пенсії, позивач звернулася до суду з адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України гарантоване право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються зокрема Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV (далі Закон №1058-IV).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На пільгових умовах пенсія за віком призначається: 1) працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У пунктах 1, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок №637) зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач відмовив у призначенні пенсії позивачу за віком на пільгових умовах у зв`язку із не досягненням заявницею 50 років на дату заяви та відсутністю необхідного пільгового стажу.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Зазначене кореспондується із Пунктом 1 Порядку Порядок №637, відповідно до якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Наявність відповідного трудового стажу позивача підтверджується трудовою книжкою серія НОМЕР_2 , згідно із записами якої позивач працювала у ВАТ Черкаське хімволокно: з 21.05.1997 по 04.10.1999 - апаратником знеповітрювання та фільтрації по 3 розряду в прядильному цеху № 2 віскозного відділення; з 04.07.1999 по 27.09.2004 - контролером насосної майстерні 3 розряду прядильного цеху № 2; з 27.09.2004 по 17.06.2005 - апаратником знеповітрювання та фільтрації 4 розряду віскозного відділення прядильного цеху № 2.

Згідно з Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Всі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів.

Пунктом 20 Порядку №637 передбачено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу, приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років.

Як встановив суд у трудовій книжці позивача всі записи належним чином оформлені та свідчать про періоди роботи позивача у ВАТ Черкаське хімволокно з 21.05.1997 по 17.16.2005.

Право на зарахування до стажу для призначення особі пільгової пенсії підтверджується, зокрема, відомостями трудової книжки.

Надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Правова позиція була висловлена Верховним Судом у подібних справах №195/443/17 від 13.06.2019 та від 07.03.2018 у справі №233/2084/17.

Водночас, позивачем, при зверненні із заявою про призначення пенсії надано довідку ВАТ Черкаське хімволокно від 03.11.2006 №990, з якої вбачається, що позивач працювала повний робочий день в прядильному цеху № 2:

- з 21.05.1997 по 04.10.1999 у виробництві віскозного волокна в якості апаратника знеповітрювання та фільтрації, що передбачено Списком №1;

- з 04.10.1999 по 04.07.2001 у виробництві віскозного волокна в якості контролера заправника фільєра насосної майстерні прядильного цеху № 2, що передбачено Списком №1;

- з 04.07.2001 по 27.09.2004 у виробництві віскозного волокна в якості контролера насосної майстерні прядильного цеху № 2, що передбачено Списком №1;

- з 27.09.2004 по 16.05.2005 у виробництві віскозного волокна в якості апаратника знеповітрювання та фільтрації віскозного відділення прядильного цеху № 2, що передбачено Списком №1.

Окрім того, відповідно до виписок із наказів «Про результати атестації робочих місць за умовами праці для визначення права працівників на пільгове пенсійне забезпечення» № 376 від 25.07.1994, № 604 від 27.06.2000, № 634 від 01.12.1994, № 275 від 27.03.2000, № 562 від 15.06.2005 підтверджено право на пенсію за Списком №1 за професіями апаратник знеповітрювання та фільтрації, а також контролер та контролер (заправник фільєр) прядильно цеху № 2 віскозного відділення та прядильно цеху № 2 насосної майстерні.

Враховуючи зазначене вище, суд вважає, що надані ОСОБА_1 документи підтверджують наявність пільгового стажу роботи позивача за роботами за Списком №1 у вищевказані періоди у ВАТ Черкаське Хімволокно.

Окрім того, суд зазначає, що довідка ВАТ Черкаське хімволокно від 03.11.2006 №990 в повному обсязі підтверджує відомості трудової книжки позивача про періоди її роботи та підтверджує право позивача на зарахування вказаних вище періодів до пільгового стажу за Списком №1. При цьому, вказана довідка підписана керівником та начальником відділу кадрів, тому вказані підстави у оскаржуваному рішенні пенсійного органу щодо неналежності довідки суд вважає формальними підставами для відмови.

Щодо невідповідності, на думку відповідача, зазначеної довідки Додатку 5 до Порядку № 637, а саме відсутність у ній підпису головного бухгалтера та посилання на адресу зберігання первинних документів, на якій можливо провести звірку, суд зазначає таке.

Як було зазначено вище, відповідно до п. 20 Порядку № 637 у довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

Тобто, зазначення в уточнюючій довідці посилання на адресу зберігання первинних документів, на якій можливо провести звірку, взагалі не передбачено вимогами Порядку № 637, тому твердження відповідача про необхідність зазначення в довідці таких відомостей є безпідставними.

Щодо відсутності в довідці підпису бухгалтера суд вважає такі твердження відповідача необґрунтованими, оскільки позивач не може нести відповідальність за правильність заповнення таких довідок, а отже не може бути обмежений в праві неврахування до трудового стажу періоду роботи на підприємстві внаслідок порушень, допущених при видачі відповідних довідок.

Разом з тим, суд зауважує, що чинне законодавство не передбачає права органу Пенсійного фонду України не приймати до відома довідки у разі відсутності підпису головного бухгалтера підприємства за наявності підписів інших уповноважених осіб та печатки підприємства та підтвердження відповідних періодів у посад безпосередньо відомостями трудової книжки.

За вказаних обставин спірне рішення пенсійного органу є протиправним та таким, що прийнято з порушенням вимог чинного законодавства.

Згідно з п. "а" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у редакції до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 №213-VIII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 №213-VIII віковий ценз для жінок збільшено до 50 років із одночасним запровадженням правила поетапного збільшення показника вікового цензу.

Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 №213-VIII набув чинності з 01.04.2015.

Відповідно до п. 2 розділу XV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: 1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Отже, після набуття чинності нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" правила призначення пенсій за Списком №1 регламентувались п. "а" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Такий стан правового регулювання існував до набрання чинності Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 року №2148-VIII, яким текст Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" доповнений, зокрема, ст.114, згідно з ч.1 якої право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

При цьому, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 року №2148-VIII у новій редакції викладений п. 2 розділу XV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", де передбачалось, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у редакції Закону України від 03.10.2017 року №2148-VIII на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

У силу спеціальної вказівки у Законі України від 03.10.2017 №2148-VIII наведені вище норми закону почали застосовуватись з 01.10.2017.

Таким чином, з 01.10.2017 правила призначення пенсій за Списком №1 почали регламентуватись одночасно двома законами, а саме: п. "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у редакції Закону України від 02.03.2015 № 213-VIII та п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у редакції Закону України від 03.10.2017 №2148-VIII.

Правила згаданих законів були повністю уніфікованими (ідентичними).

Такий стан правового регулювання існував до прийняття Конституційним Судом України рішення від 23.01.2020р. №1-р/2020 "У справі за конституційним поданням 49 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень розділу I, пункту 2 розділу III "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року N 213-VIII".

Пунктом 1 резолютивної частини цього Рішення визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року N 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року №213-VIII.

Відповідно до п. 2 резолютивної частини названого судового акту стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року N 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Згідно з п. 3 резолютивної частини названого судового акту застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року N 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме:

"На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам …".

Проаналізувавши вищенаведені норми права, суд зазначає, що з 23.01.2020 в Україні існують два закони, які одночасно регламентують правила призначення пенсій за Списком №1, а саме: п. а ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у редакції до Закону України від 02.03.2015 №213-VIII та п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у редакції Закону України від 03.10.2017 №2148-VIII.

Відносно позивача правила означених законів містять розбіжність у величині показника вікового цензу, який складає 45 років за п. "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у редакції до Закону України від 02.03.2015 №213-VIII та 50 років за п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у редакції Закону України від 03.10.2017 №2148-VIII.

У рішенні від 23.01.2020 №1-р/2020 Конституційний Суд України, визнаючи такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону №1788-XII зі змінами, внесеними Законом N 213-VIII вказав, що особи, що належать до певної категорії працівників, були учасниками правовідносин, у яких вони об`єктивно передбачали настання відповідних наслідків, а саме призначення пенсій, тобто їх легітимні очікування були пов`язані саме з положеннями Закону № 1788 у редакції до внесення змін Законом № 213. Отже, зміна умов призначення пенсій особам, які належать до певної категорії працівників, з урахуванням наявності відповідного стажу роботи, призвела до такого нормативного регулювання призначення пенсій, яке суттєво вплинуло на очікування вказаних осіб, погіршило їх юридичне становище стосовно права на призначення пенсій, що має реалізовуватися при зміні нормативного регулювання лише у разі справедливого поліпшення умов праці та впевненості у настанні відповідних юридичних наслідків, пов`язаних із реалізацією права виходу на пенсію.

Вирішуючи спір, суд дійшов висновку, що у межах спірних правовідносин слід віддати перевагу у правозастосуванні найбільш сприятливому для заявника закону.

Обрані пенсійним фондом у спірному випадку мотиви вчинення владного управлінського волевиявлення не враховують правила розв`язання колізій між діючими актами права однакової сили та з одного з того ж предмету із застосуванням приписів ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" на користь невладного суб`єкта - приватної особи (тобто на користь позивача).

У спірних правовідносинах застосуванню підлягають саме норми Закону №1788-ХІІ з урахуванням Рішення №1-р/2020, а не Закону №1058-ІV.

За вказаних обставин, відмова відповідача в призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах за віком з посиланням недосягнення нею пенсійного віку, визначеного пунктом 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-ІV, є протиправною.

Правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.11.2021 у зразковій справі №360/3611/20.

З огляду на підстави відмови у призначенні спірної пенсії, та за такого правового врегулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку щодо протиправності дій пенсійного органу щодо відмови позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1 за поданою нею заявою, у зв`язку із чим оскаржуване рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 15.02.2023 № 86 належить визнати протиправним та скасувати.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 07.02.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та прийняття мотивованого рішення, врахувавши спірний пільговий стаж роботи за Списком №1, суд зазначає таке.

Відповідно до п. 1 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, відповідач є територіальними органами Пенсійного фонду України, а згідно із п. 4.3 цього Положення організовує роботу управлінь Фонду, зокрема щодо призначення (перерахунку) і виплати пенсій.

Таким чином питання призначення (перерахунку) і виплати пенсій належить до виключної компетенції відповідача.

Поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Пунктами 1.6, 2.4 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2010 № 1380/5 передбачено, що дискреційні повноваження - сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Зобов`язання відповідача прийняти конкретне рішення, як і будь-які інші способи захисту застосовується лише за наявності необхідних підстав, з урахуванням фактичних обставин справи.

У випадку невиконання обов`язку відповідачем, за наявності визначених законом умов, у суду виникають підстави для ефективного захисту порушеного права позивача шляхом, зокрема, зобов`язання відповідача вчинити певні дії, спрямовані на відновлення порушеного права, або шляхом зобов`язання прийняти рішення.

Однак, як і будь-який інших спосіб захисту, зобов`язання відповідача прийняти рішення може бути застосовано судом за наявності необхідних та достатніх для цього підстав.

Адміністративний суд, з урахуванням фактичних обставин, зобов`язаний здійснити ефективне поновлення порушених прав, а не лише констатувати факт наявності неправомірних дій. Для цього адміністративний суд наділений відповідними повноваженнями, зокрема, ч. 4 ст. 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному п. 4 ч. 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У постанові від 05.09.2018 у справі №826/9727/16 Верховний Суд аналізував застосування п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України і дійшов висновку, що суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, за сукупності наступних умов: 1) судом встановлено порушення прав, свобод чи інтересів позивача; 2) на час вирішення спору прийняття рішення належить до повноважень відповідача; 3) виконано усі умови, визначені законом для прийняття такого рішення, зокрема подано усі належні документи, сплачено необхідні платежі і між сторонами немає спору щодо форми, змісту, повноти та достовірності наданих документів; 4) прийняття рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Аналогічний правовий висновок висвітлено й у постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі №2340/2921/18.

Право на пенсію за віком на пільгових умовах набувають жінки за наявності відповідних критеріїв, передбачених ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, у редакції до Закону України від 02.03.2015 №213-VIII, зокрема після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Суд вважає, що встановлення наявності та відповідності сукупності всіх необхідних критеріїв для призначення пенсії на пільгових умовах належить до виключної компетенції відповідача.

Тому, беручи до уваги, що пільговий стаж роботи позивача за Списком №1 становить 07 років 11 місяців 25 днів і підтверджується належним чином складеною довідкою про особливий характер роботи чи умов праці, суд дійшов висновку, що для належного захисту прав позивача підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, періоди роботи, зазначені у довідці ВАТ Черкаське хімволокно про особливий характер роботи чи умов праці, необхідних для призначення пільгової пенсії Ф. 6.2-0-01-19 від 03.11.2006 № 990, а саме: з 21.05.1997 по 16.05.2005 на посадах апаратника знеповітрювання та фільтрації, контролера та контролера (заправника фільєра) прядильно цеху № 2 віскозного відділення та прядильно цеху № 2 насосної майстерні.

Отже, для відновлення порушених прав позивача необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (як орган, який прийняв протиправне рішення) повторно розглянути заяву позивача від 07.02.2023 щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. а ч. 1 ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення з доданими документами та у порядку, строк і спосіб, визначені законодавством, прийняти відповідне рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

З урахуванням зазначеного, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, з огляду на що позов належить задовольнити повністю.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позов належить задовольнити, а позивачем понесено судові витрати із сплати судового збору 1073,60 грн, суд дійшов висновку про стягнення понесених позивачем судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 від 15 лютого 2023 року №86.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ) зарахувати до пільгового стажу роботи за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) періоди роботи з 21.05.1997 по 16.05.2005 згідно довідки ВАТ Черкаське хімволокно від 03 листопада 2006 року № 990.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) від 07 лютого 2023 року про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п. а ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення та у порядку, строк і спосіб, визначені законодавством, прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині судового рішення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційного суду за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення.

Головуючий Алла РУДЕНКО