Справа № 640/6565/19
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2023-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2023 року № 640/6565/19

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Колеснікової І.С., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «ПАБ-ПИВОВАРНЯ»
доГоловного управління Державної фіскальної служби у місті Києві
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПАБ-ПИВОВАРНЯ» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовно заявою до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, в якій просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 26.12.2018 № про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАБ-ПИВОВАРНЯ» фінансової санкції у формі штрафу у сумі 34000,00 грн. та від 26.12.2018 № про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАБ-ПИВОВАРНЯ» фінансової санкції у формі штрафу у сумі 6800,00 грн.

В обгрунтування позовних вимог позивачем зазначено про протиправність податкових повідомлень-рішень від 26.12.2018 № та №, оскільки вважає, що вони суперечать вимогам чинного законодавства та прийняті податковим органом поза межами своїх повноважень, а тому мають бути визнані протиправними та скасовані. Вказав, що складаючи звітність за Формою №2-РС за листопад - грудень 2015 року та переводячи літри виробленого та реалізованого за цей період пива у декалітри, позивачем було допущено технічні помилки у числових значеннях, які виникли внаслідок людського фактору, оскільки 18.06.2016 до контролюючого органу було подано звіти за вказаний період з виправленими відомостями. Позивачем наголошено на сплаті акцизного податку за листопад грудень 2015 року у повному обсязі. Зауважив, що даний період уже підпадав під перевірку, що пітверджено Актом перевірки від 22.11.2016 №1018/26-53-40/39292913 щодо своєчасності сплати узгодженого податкового зобов`язання з акцизного податку.

Також позивачем вказано про безпідставне застосування щодо нього фінансової санкції, передбаченої абзацом 10 частини другої статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», за продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці без статусу суб`єкта господарювання громадського харчування, у формі штрафу у сумі 6800,00 грн., оскільки норма частини шостої статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», не зобов`язує cуб`єкта господарювання, який здійснює продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці, здійснити реєстрацію потужностей по виду діяльності закладів громадського харчування відповідно до вимог наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 10.02.2016 №39, такий механізм не передбачений даною нормою Закону.

Окружним адміністративним судом м. Києва відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення учасників справи.

На виконання положень пункту 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 №2825-ІХ, адміністративну справу було передано до Київського окружного адміністративного суду за належністю.

Матеріали справи отримані Київським окружним адміністративним судом та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа розподілена судді Колесніковій І.С.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04.05.2023 адміністративну справу №640/6565/19 прийнято до провадження суддею Колесніковою І.С. та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

У відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду 24.05.2019, відповідачем не визнано позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАБ-ПИВОВАРНЯ» з огляду на встановлення під час перевірки порушення позивачем частини шостої статті 15-3, частини третьої статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 №481/95-ВР в частині неподання Звіту про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв (Форма №2-РС), а саме: за жовтень 2015 року неподання, за листопад 2015 року з недостовірними відомостями, за грудень 2015 року несвоєчасно та з недостовірними відомостями, що зафіксовано в акті від 19.11.2018 №5991/26-15-40-01/39292913 про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами Товариством з обмеженою відповідальністю «ПАБ-ПИВОВАРНЯ».

Крім того, за посиланням відповідача, відповідно до Державного реєстру потужностей операторів ринку м. Києва, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 10.02.2016 №39, по Товариству з обмеженою відповідальністю «ПАБ-ПИВОВАРНЯ» станом на 08.11.2018 встановлено відсутність інформації щодо реєстрації потужностей за адресою: м. Київ, вул. Раїси Окіпної, 4 по виду діяльності діяльність закладів громадського харчування за категоріями: стаціонарна потужність (ресторан, бар, кафе, піцерія, тощо), що призвело до порушення частини шостої статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Позивачем 30.05.2019 подано до суду відповідь на відзив, відповідно до якої останнім наголошено на відсутності повноважень у представника відповідача на подання відзиву на позовну заяву з огляду на нікчемність довіреності, долученої до відзиву на позовну заяву, оскільки в ній не вказана дата її вчинення.

Також позивачем наголошено на допущенні технічної помилки під час складання звітності за Формою 2-РС за листопад та грудень 2015 року, що в подальшому зумовило подання такої звітності до контролюючого органу з виправленими відомостями, що виключало порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «ПАБ-ПИВОВАРНЯ» вимог частини третьої статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового алкогольних напоїв та тютюнових виробів». Зауважено, що норма частини шостої статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» не зобов`язує суб`єкта господарювання, який здійснює продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці, здійснити реєстрацію потужностей по виду діяльності закладів громадського харчування відповідно до вимог наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 10.02.2016 №39, оскільки такий механізм прямо не передбачений даною нормою Закону.

Щодо вирішення питання про наявність повноважень у представника відповідача на підписання відзиву на позовну заяву, поданого у даній справі, суд зазначає таке.

Згідно пункту 1 частини першої статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема, довіреністю юридичної особи.

При цьому, вимоги щодо форми, змісту, а також строку дії довіреності, визначені статтями 245-247 Цивільного кодексу України.

Так, відповідно до частини першої статті 245 Цивільного кодексу України форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин.

Згідно з статтею 246 Цивільного кодексу України довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами.

Відповідно до статті 247 Цивільного кодексу України строк довіреності встановлюється у довіреності. Якщо строк довіреності не встановлений, вона зберігає чинність до припинення її дії. Строк довіреності, виданої в порядку передоручення, не може перевищувати строку основної довіреності, на підставі якої вона видана. Довіреність, у якій не вказана дата її вчинення, є нікчемною.

Як вбачається з матеріалів справи, відзив на позовну заяву підписаний представником Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві А.В. Григор`євою, яка діє на підставі довіреності, виданої начальником Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві Л. Демченко.

При цьому, додана до відзиву на позовну заяву довіреність не містить дати її вчинення.

Відтак, з урахуванням положень частини третьої статті 247 Цивільного кодексу України, додана до відзиву на позовну заяву довіреність на ім`я А.В. Григор`євої, є нікчемною.

Інших доказів на підтвердження повноважень А.В. Григор`євої матеріали справи не містять.

Таким чином, повноваження особи, якою підписано відзив на позовну заяву, належним чином не підтверджені, у зв`язку з чим суд залишає без розгляду поданий відзив на позовну заяву.

Справу розглянуто після отримання судом інформації щодо повідомлення належним чином сторін про відкриття спрощеного позовного провадження у справі.

Згідно частини другої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до пункту 10 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини першої, другої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до частини першої статті 260 Кодексу адміністративного судочинства України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПАБ-ПИВОВАРНЯ» зареєстровано як юридична особа та відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань має , основний вид економічної діяльності діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харучування (код КВЕД 56.10).

Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві в період з 08.11.2018 по 16.11.2018 було проведено фактичну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАБ-ПИВОВАРНЯ» з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами.

За результатами проведення перевірки відповідачем складено акт від 19.11.2018 №5991/26-15-40-01/39292913, відповідно до якого встановлено порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «ПАБ-ПИВОВАРНЯ» вимог частини третьої статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» у зв`язку з поданням Звіту про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв (Форма №2-РС) до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві:

- за листопад 2015 від 09.12.2015, реєстраційний номер (граничний термін подачі 09.12.2015) з недостовірними відомостями;

- за грудень 2015 від 12.01.2016, реєстраційнимй номер (граничний термін подачі 11.01.2016) несвоєчасно та з недостовірними відомостями.

Також перевіркою встановлено, що в кафе «To Dublin Irish Pub» за адресою: м. Київ, вул. Раїси, Окіпної, буд. 4, здійснюється роздрібна торгівля алкогольними напоями на розлив для споживання на місці. У ході проведення та до закінчення перевірки представниками Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАБ-ПИВОВАРНЯ» не надано документів щодо узгодження статусу громадського харчування.

Крім того, відповідно до Державного реєстру потужностей операторів ринку міста Києва, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 10.02.2016 №39 по Товариству з обмеженою відповідальністю «ПАБ-ПИВОВАРНЯ» станом на 08.11.2018 встановлено відсутність інформації щодо реєстрації потужностей за адресою: м. Київ, вул. Раїси Окіпної, 4, по виду діяльності діяльність закладів громадського харчування за категоріями: стаціонарна потужність (ресторан, бар, кафе, піцерія тощо). Таким чином, перевіркою Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАБ-ПИВОВАРНЯ» встановлено порушення частини шостої статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Не погоджуючись з висновками акта перевірки від 19.11.2018 №5991/26-15-40-01/39292913 позивачем було подано письмові заперечення від 11.12.2018 №74/18 (вх. від 13.12.2018 №143525/10) до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, за наслідками розгляду яких листом від 22.12.2018 №129059/10/26-15-40-01-23 висновки акта про результати фактичної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАБ-ПИВОВАРНЯ» від від 19.11.2018 №5991/26-15-40-01/39292913 залишено без змін, а заперечення без задоволення.

На підставі вказаного акта перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 26.12.2018 № про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАБ-ПИВОВАРНЯ» фінансової санкції у формі штрафу у сумі 34000,00 грн. та № про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАБ-ПИВОВАРНЯ» фінансової санкції у формі штрафу у сумі 6800,00 грн.

Позивачем оскаржено податкові повідомлення-рішення від 26.12.2018 № та № в адміністративному порядку до Державної фіскальної служби України, рішенням якої від 18.03.2019 №12412/6/99-99-11-06-01-25 залишено без змін податкові повідомлення-рішення від від 26.12.2018 № та №, а скаргу позивача без задоволення.

Не погоджуючись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам справи, суд зазначає таке.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI (далі - ПК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

В силу пункту 75.1 статті 75 ПК України, органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно із підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника.

Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до пункту 86.1 статті 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Суд зазначає, що фактична перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАБ-ПИВОВАРНЯ» була проведена контролюючим органом у відповідності до вимог Податкового Кодексу України, що не заперечується позивачем.

Із матеріалів справи вбачається, що перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАБ-ПИВОВАРНЯ» згідно акта перевірки від 19.11.2018 №5991/26-15-40-01/39292913 проводилась з питань додержання ним вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі пальним, забезпечення його високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом та пального на території України врегульовані Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19.12.1995 № 481/95-ВР, а також ПК України.

Відповідно до положень статті першої Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Приписами частини першої статті 2, частини першої статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» встановлено, що виробництво, імпорт, експорт і оптова торгівля алкогольними напоями та тютюновими виробами можуть здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності за наявності ліцензій.

При цьому, частиною третьою статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» визначено, що суб`єкти господарювання, які отримали ліцензії на виробництво та/або оптову торгівлю спиртом, алкогольними напоями і тютюновими виробами та здійснюють таку діяльність та/або експорт, імпорт зазначеної продукції, подають до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати такі ліцензії, щомісяця до 10 числа наступного місяця звіт про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів за формою, встановленою цим органом.

У разі якщо в місяці, наступному за звітним місяцем, суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) самостійно виявив помилки у поданому ним звіті за звітний місяць, він зобов`язаний подати уточнений звіт до кінця місяця, наступного за звітним місяцем. У такому разі штраф, встановлений абзацом дев`ятнадцятим частини другої статті 17 цього Закону, не застосовується.

Наказом Міністерства фінансів України від 11.02.2016 №49 «Про затвердження форм звітів щодо виробництва й обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та порядків їх заповнення» (далі - Наказ №49) затверджено, зокрема, Порядок заповнення форми звіту № 2-РС «Звіт про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв», згідно з положеннями яких звіти складаються окремо за кожний місяць та до 10 числа місяця, що настає за звітним, та подаються в електронній формі до органів ДФС за основним місцем обліку суб`єкта господарювання.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Положеннями абзацу 19 частини другої статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» визначено, що до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі неподання чи несвоєчасного подання звіту або подання звіту з недостовірними відомостями про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати відповідні ліцензії, - у розмірі 17000 гривень.

Як убачається з акта перевірки від 19.11.2018 №5991/26-15-40-01/39292913, відповідно до інформаційних ресурсів ДФС України та наданих для проведення перевірки документів, перевіркою встановлено подання Товариством з обмеженою відповідальністю «ПАБ-ПИВОВАРНЯ» до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві Звіту про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв (Форма №2-РС (місячна)) за листопад та грудень 2015 року з недостовірними відомостями, а саме:

- за листопад 2015 року подано Звіт про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв (Форма №2-РС (місячна)) від 09.12.2015, реєстраційний номер (граничний термін подачі 09.12.2015) із невідповідністю даних про кількість: виробленої продукції, зазначеної у графі 9 «Вироблено» (зазначено 20 дал, замість 200 дал), реалізованої продукції, зазначеної у графі 11 та 12 «Відпущено» (зазначено 6,26 дал, замість 62,6 дал), алкогольних напоївв місцях зберігання на кінець звітного місяця, зазначених у графі 16 «Залишки на кінець звітного місяця в місцях зберігання» (зазначено 13,74 дал, замість 137,4 дал). Товариством з обмеженою відповідальністю «ПАБ-ПИВОВАРНЯ», виявивши дану помилку, було подано 18.02.2016 Звіт про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв (Форма №2-РС (місячна)), реєстраційний номер за листопад 2015 (граничний термін подачі 09.12.2015);

- за грудень 2015 подано Звіт про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв (Форма №2-РС (місячна)) від 12.01.2016 реєстраційний номер (граничний термін подачі 11.01.2016) із невідповідністю даних про кількість: виробленої продукції, зазначеної у графі 9 «Вироблено» (зазначено 13,74 дал, замість 137,4 дал), реалізованої продукції, зазначеної у графі 11 та 12 «Відпущено» (зазначено 6,37 дал, замість 63,7 дал), алкогольних напоїв в місцях зберігання на кінець звітного місяця, зазначених у графі 16 «Залишки на кінець звітного місяця в місцях зберігання» (зазначено 7,37 дал, замість 73,7 дал). Товариством з обмеженою відповідальністю «ПАБ-ПИВОВАРНЯ», виявивши дану помилку, було подано 18.02.2016 Звіт про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв (Форма №2-РС (місячна)) реєстраційний номер за грудень 2015 (граничний термін подачі 11.01.2016).

Як зазначено позивачем, складаючи звітність за Формою №2-РС за листопад - грудень 2015 року та переводячи літри виробленого та реалізованого за цей період пива у декалітри, позивачем було допущено технічні помилки у числових значеннях, які виникли внаслідок людського фактору та 18.06.2016 до контролюючого органу було подано звіти за вказаний період з виправленими відомостями.

Так, суд зазначає, що з урахуванням положень частини третьої статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», якщо платник податків самостійно виявив помилки у поданому ним звіті за звітний місяць, він зобов`язаний подати уточнений звіт до кінця місяця, наступного за звітним місяцем.

Судом встановлено, що 16.08.2016 позивачем було подано виправлену звітність за Формою №2-РС за листопад - грудень 2015 року із зазначенням правильних відомостей щодо обсягів виробленої та реалізованої продукції, а також її залишків, про що свідчить квитанція №2.

Слід зазначити, що зі змісту положень статті 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» вбачається, що поняття «обіг алкогольних напоїв» включає в себе імпорт, експорт, транспортування, зберігання та торгівлю алкогольними напоями. Отже, зберігання підакцизних товарів є складовою частиною в ланцюгу обігу таких товарів.

При цьому, неподання достовірних відомостей щодо обсягів виробленої та реалізованої продукції, а також її залишків за листопад - грудень 2015 року є порушенням в розумінні абзацу 19 частини другої статті 17 Закону «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Суд враховує, що 16.08.2016 позивачем було подано виправлену звітність за Формою №2-РС за листопад - грудень 2015 року, однак така звітність була направлена до контролюючого органу з порушенням строків, визначених частиною третьою статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Крім того, із матеріалів справи вбачається, що Звіт про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв за Формою №2-РС (місячний) був поданий позивачем 12.01.2016, в той час як граничним терміном подачі такої звітності була дата 11.01.2016, що позивачем не спростовано.

Так, контролюючим органом визначено розмір штрафу за подання звітів про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв несвоєчасно чи з недостовірними даними у сумі 36000,00 грн. (17000,00 грн. розмір, який встановлено пунктом 19 частини другої статті 17 Закону №481/95-ВР * 2 звіти).

Посилання позивача на обставини виправлення виявлених помилок та приведення показників у відповідність на підставі звітів №2-РС, поданих 16.08.2016 суд до уваги не приймає, оскільки позивачем документально не підтверджено направлення вищезазначених звітів в межах встановленого строку.

При цьому, положення пункту 19 частини другої статті 17 Закону «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» передбачають відповідальність для платників податків шляхрм застосовуння фінансових санкцій у вигляді штрафів у разі неподання чи несвоєчасного подання звіту або подання звіту з недостовірними відомостями про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати відповідні ліцензії, - у розмірі 17000 гривень.

Щодо посилань позивача на те, що даний період вже підпадав під перевірку, що підтверджено актом від 22.11.2016 №1018/26-53-40/39292913, суд зазначає, що вказана перевірка проводилась щодо своєчасності сплати узгодженого грошового податкового зобов`янання з акцизного податку, в той час як оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняття за наслідками дослідження питань додержання позивачем вимог законодавства України при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами.

Ураховуючи вищевикладене, встановлені актом перевірки порушення в частині застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАБ-ПИВОВАРНЯ» фінансової санкції у формі штрафу у сумі 34000,00 грн. є належним чином підтверджені, що свідчить про правомірність прийнятого податкового повідомлення-рішення від 26.12.2018 №.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 26.12.2018 № про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАБ-ПИВОВАРНЯ» фінансової санкції у формі штрафу у сумі 6800,00 грн., суд зазначає таке.

Згідно акта від 19.11.2018 №5991/26-15-40-01/39292913 перевіркою встановлено, що в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: м. Київ, вул. Раїси Окіпної, буд. 4 здійснюється роздрібна торгівля алкогольними напоями та на розлив для споживання на місці.

Як зазначено в акті перевірки, у ході проведення та до закінчення перевірки представниками Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАБ-ПИВОВАРНЯ» не надано документів щодо узгодження статусу громадського харчування.

Таким чином, перевіркою Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАБ-ПИВОВАРНЯ» встановлено порушення частини шостої статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Статтею 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» визначено, що контроль за дотриманням цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Відповідно до пп.19-1.1 13. пп 19-1.1 ст 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи здійснюють ліцензування діяльності суб`єктів господарювання з виробництва спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, оптової торгівлі спиртом, оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами та контроль за таким виробництвом.

Згідно частини шостої статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки суб`єктам господарювання громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб`єктів господарювання громадського харчування, підприємств з універсальним асортиментом товарів.

Водночас, Правила роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 30.07.1996 р. №854 (у редакції, чинній на момент виникнення правовідноси, далі - Правила №854), також визначають основні вимоги до роздрібної торгівлі горілкою і лікеро-горілчаними виробами, вином виноградним та плодово-ягідним, коньяком, шампанським, вином ігристим (далі - алкогольні напої) і спрямовані на забезпечення прав споживачів щодо належної якості товару і рівня торговельного обслуговування.

У пункті 2 зазначених Правил №854 передбачено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями здійснюється через спеціалізовані підприємства, в тому числі фірмові, спеціалізовані відділи (секції) підприємств з універсальним асортиментом продовольчих товарів, а також заклади ресторанного господарства.

При цьому, за вимогами пункту 22 Правил №854 продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці здійснюється тільки закладами ресторанного господарства та спеціалізованими відділами підприємств, що мають статус закладів ресторанного господарства, підприємств з універсальним асортиментом товарів.

Таким чином, Законом №481/95 та Правилами №854 чітко встановлено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності за умови наявності у них ліцензій, у той час як продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволено виключно суб`єктам господарювання громадського харчування (закладам ресторанного господарства) та спеціалізованим відділам, що мають статус суб`єктів господарювання громадського харчування (закладів ресторанного господарства), підприємств з універсальним асортиментом товарів.

Між тим ні Законом №481/95, ні Порядком №854 не передбачено умов для отримання статусу суб`єкта господарювання громадського харчування (підприємства ресторанного господарства).

Поряд із цим, суд вважає за належне зазначити, що визначення терміну «заклад громадського харчування» наведено у пункті 27 частини першої 1 статті 1 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів», який регулює відносини між органами виконавчої влади, операторами ринку харчових продуктів та споживачами харчових продуктів і визначає порядок забезпечення безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, що виробляються, перебувають в обігу, ввозяться (пересилаються) на митну територію України та/або вивозяться (пересилаються) з неї.

Так, заклад громадського харчування - ресторан, бар, кафе, їдальня, закусочна, піцерія, кулінарія, кіоск чи інший заклад, що забезпечує харчуванням невизначену кількість фізичних осіб. Віднесення до закладів громадського харчування не залежить від територіальних ознак (місця) провадження господарської діяльності з громадського харчування та ступеня доступності харчування будь-яким особам.

Як вбачається з виписки з ЄДРПОУ, основним видом діяльності підприємства є: Код КВЕД 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування.

Цей клас включає послуги з надання харчування споживачам, незалежно від того, чи їх подають у спеціалізованих місцях громадського харчування або в ресторанах самообслуговування, чи їх споживають у приміщенні, забирають із собою або замовляють додому. До цього класу також відносять приготування та подачу їжі для негайного споживання з автомобілів або пересувних вагончиків. Цей клас включає діяльність: ресторанів, кафе, ресторанів швидкого обслуговування, місць з наданням їжі для споживання за межами закладу, вагончиків з продажу морозива, пересувних вагончиків з продажу їжі, діяльність із приготування їжі в торговельних наметах, діяльність ресторанів і барів, пов`язану з доставкою їжі за умови залучення окремих одиниць. Цей клас не включає: роздрібну торгівлю харчовими продуктами через торговельні автомати та надання послуг закладами громадського харчування на основі концесії.

Крім того, з огляду на зміст акта перевірки від 19.11.2018 №5991/26-15-40-01/39292913 судом встановлено, що перевірка була проведена у кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: м. Київ, вул. Раїси Окіпної, буд. 4, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю «ПАБ-ПИВОВАРНЯ».

Суд звертає увагу, що у вказаному акті перевірки відповідача жодним чином не зазначено, як саме контролюючим органом було встановлено факт продажу позивачем алкогольниї напоїв та здійснення розливу для споживання на місці, як і не надано жодних доказів (фіскальних чеків) на підтвердження таких доводів.

Так, позивачем до матеріалів справи долучено копію ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями від 14.08.018 №1800127, що дає право позивачу лише на здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями (крім столових вин).

Поряд з цим, як зазначено в акті перевірки від 19.11.2018 №5991/26-15-40-01/39292913, відповідно Державного реєстру потужностей операторів ринку м. Києва, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 10.02.2016 №39 по Товариству з обмеженою відповідальністю «ПАБ-ПИВОВАРНЯ» станом на 08.11.2018 встановлено відсутність інформації щодо реєстрації потужностей за адресою: м. Київ, вул. Раїси Окіпної, буд. 4 по виду діяльності діяльність закладів громадського харчування за категоріями: стаціонарна потужність (ресторан, бар, кафе, піцерія тощо).

Регулювання відносин між органами виконавчої влади, операторами ринку харчових продуктів та споживачами харчових продуктів і визначає порядок забезпечення безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, що виробляються, перебувають в обігу, ввозяться (пересилаються) на митну територію України та/або вивозяться (пересилаються) з неї здійснюється згідно з вимогами Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» 23.12.1997 №771/97-ВР зі змінами та доповненнями (далі - Закон №771).

Потужності з виробництва та/або обігу харчових продуктів, на які не вимагається отримання експлуатаційного дозволу відповідно до статті 25 Закону №771 підлягають Державній реєстрації.

За приписами частини другої статті 25 Закону №771 державна реєстрація потужностей здійснюється компетентним органом (Держпродспоживслужбою, відповідно до Положення) шляхом внесення відповідної інформації до реєстру на безоплатній основі. Потужностям у реєстрі присвоюється особистий реєстраційний номер.

Рішення про державну реєстрацію потужності або про відмову у такій реєстрації приймається протягом 10 календарних днів після отримання відповідної заяви оператора ринку. Копія рішення про державну реєстрацію потужності або про відмову у такій реєстрації надається (надсилається) оператору ринку протягом трьох робочих днів з дня його прийняття.

Процедуру державної реєстрації потужностей, які використовуються на будь-якій стадії виробництва та/або обігу харчових продуктів та не потребують отримання експлуатаційного дозволу, ведення державного реєстру потужностей операторів ринку та надання інформації з нього заінтересованим суб`єктам, визначено Порядком проведення державної реєстрації потужностей, ведення державного реєстру потужностей операторів ринку та надання інформації з нього заінтересованим суб`єктам, затверджений Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 10 лютого 2016 року №39, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 12 березня 2016 року за №382/28512 (далі - Порядок №39).

Порядком №39 не передбачено форму рішення, встановлено тільки його обов`язкові реквізити.

Відповідно до пункту 3.5 розділу ІІІ Порядку №39 рішення про державну реєстрацію потужності містить таку інформацію: найменування або прізвище, ім`я та по батькові оператора ринку; особистий реєстраційний номер потужності; адреса потужності; вид діяльності, що планується здійснювати з використанням потужності; дата прийняття територіальним органом компетентного органу рішення про державну реєстрацію потужності.

Аналіз положень Закону №771 надає підстави стверджувати про наявність обов`язку у суб`єкта господарювання, який провадить діяльність з продажу алкогольних напоїв на розлив, зареєструвати такі споруди, приміщення, будівлі, обладнання та інші засоби, включаючи транспортні засоби, а також території, що використовуються в обігу таких продуктів, шляхом звернення із заявою до Держпрожспоживслужби, як компетентного органу, що приймає таке рішення.

Однак, матеріалами справи не підтверджено, а судом не встановлено факт продажу позивачем алкогольниї напоїв та здійснення розливу для споживання на місці, що свідчить про необгрунтованість висновків акта перевірки від 19.11.2018 №5991/26-15-40-01/ НОМЕР_1 в частині відсутность інформації по Товариству з обмеженою відповідальністю «ПАБ-ПИВОВАРНЯ» щодо реєстрації потужностей за адресою: м. Київ, вул. Раїси Окіпної, буд. 4 по виду діяльності діяльність закладів громадського харчування за категоріями: стаціонарна потужність (ресторан, бар, кафе, піцерія тощо).

Відтак, оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 26.12.2018 № про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАБ-ПИВОВАРНЯ» фінансової санкції у формі штрафу у сумі 6800,00 грн. є протиправним, а тому підлягає скасуванню.

Згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 1921,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням 12.04.2019 №636.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а також виходячи з критерію пропорційності, суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача судових витрат зі сплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві у розмірі 960,50 грн.

Керуючись статтями 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, cуд,-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАБ-ПИВОВАРНЯ» задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 26.12.2018 № про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАБ-ПИВОВАРНЯ» фінансової санкції у формі штрафу у сумі 6800,00 грн.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАБ-ПИВОВАРНЯ» судовий збір у розмірі 960,50 грн. (дев`ятсот шістдесят гривень п`ятдесят копійок).

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ПАБ-ПИВОВАРНЯ» (ідентифікаційний код: 39292913, місцезнаходження: 02002, м. Київ, вул. Раїси Окіпної, 4).

Відповідач: Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві (ідентифікаційний код: 39439980, місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Колеснікова І.С.