Справа № 320/6883/22
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2023-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/6883/22 Головуючий у 1-й інстанції: Журавель В.О.
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Ганечко О.М., Кузьменка В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 18.05.2023 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Зазимської сільської ради Броварського району Київської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Зазимської сільської ради Броварського району Київської області щодо неприйняття рішення за клопотанням позивача від 10.02.2022 вх. № 214;

- зобов`язати відповідача після набрання рішенням суду законної сили винести на найближчу сесію на розгляд депутатів клопотання позивачки від 10.02.2022 вх. № 214, за підсумками розгляду якого прийняти рішення відповідно до вимог частини 7 статті 118 Земельного кодексу України.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 18.05.2023 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 звернулась із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким визнати протиправною бездіяльність Зазимської сільської ради Броварського району Київської області щодо неприйняття рішення за клопотанням позивача від 10.02.2022 вх. № 214 у визначений законом строк. Також просить стягнути з відповідача на її користь витрати на правничу допомогу в суді першої інстанції та суді апеляційної інстанції в сумі 17 000, 00 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого ІНФОРМАЦІЯ_2 03 травня 2017 року, ОСОБА_1 є учасником бойових дій, а тому відповідно до пункту 14 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право на першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва.

Ураховуючи викладене вона звернулася до Зазимської сільської ради із клопотанням від 10 лютого 2022 року, в якому просила надати їй дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,25 га, розташованої за адресою: село Пухівка Броварського району Київської області в межах населеного пункту для ведення особистого сільського господарства з подальшою передачею її у приватну власність. До клопотання додала: копію паспорту, довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, графічний матеріал з бажаним місцем розташування земельної ділянки, копію посвідчення учасника бойових дій.

Витягом із журналу вхідної кореспонденції Зазимської сільської ради підтверджується отримання відповідачем та реєстрація 22 лютого 2022 року за вх. № 214 вищевказаного клопотання.

Як вірно було зазначено судом першої інстанції 24 лютого 2022 року російська федерація розпочала повномасштабне вторгнення в Україну. У зв`язку з викладеним Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 (зі змінами, внесеними згідно з Указами Президента від 14 березня 2022 року № 133/2022, від 18 квітня 2022 року № 259/2022 та від 17 травня 2022 року № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022, від 06.02.2023 № 58/2023), затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, в Україні введено та діє воєнний стан.

Листом від 11 травня 2022 року № 214/02-21 Зазимська сільська рада повідомила ОСОБА_1 про неможливість розгляду поданого нею клопотання на сесії Зазимської сільської ради, оскільки відповідно до підпункту 5 пункту 27 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України під час дії воєнного стану безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється. Враховуючи викладене, запропоновано звернутися до сільської ради з аналогічним клопотанням після закінчення воєнного стану.

У подальшому на засіданні 39 позачергової сесії восьмого скликання Зазимською сільською радою Броварського району Київської області 30.08.2022 розглянуто вищевказане клопотання ОСОБА_1 , за наслідками розгляду якого ухвалено рішення № 3036-39 «Про відмову гр. ОСОБА_1 в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність в с. Пухівка», яким їй відмовлено у наданні згаданого дозволу відповідно до підпункту 5 пункту 27 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України.

Вважаючи протиправною бездіяльність Зазимської сільської ради Броварського району Київської області щодо неприйняття рішення за клопотанням позивача від 10.02.2022 вх. № 214, позивач звернулась до суду першої інстанції з даним позовом.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що відповідач був позбавлений об`єктивної можливості в місячний строк розглянути клопотання позивачки від 10 лютого 2022 року та прийняти відповідне рішення. При цьому, несвоєчасний розгляд відповідачем клопотання ОСОБА_1 від 10 лютого 2022 року не заподіяв шкоди правам та інтересам, за захистом яких вона звернулася до суду, що свідчить про безпідставність заявлених позивачем позовних вимог.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що оскаржуване рішення прийнято судом першої інстанції з ненаданням належної оцінки нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. Зокрема, апелянт зазначає, що відповідач мав можливість раніше ніж 30.08.2022 розглянути клопотання позивача від 10 лютого 2022 року та прийняти відповідне рішення, оскільки засіданні сесії восьмого скликання Зазимською сільською радою Броварського району Київської області почали проводити з 27.05.2022. З цих та інших підстав апелянт вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Зазначене узгоджується з позицією, викладеною в п.13.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 № 7, відповідно до якого у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

Отже, оскільки апелянт у своїй апеляційній скарзі оскаржує судове рішення в частині задоволення позовних вимог, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що саме в цій частині перевіряється законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 12 Земельного кодексу України встановлено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; г) вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; ґ) викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст; д) організація землеустрою; е) координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; є) здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; ж) обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; з) підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; и) встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом; і) інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; ї) внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст; й) вирішення земельних спорів; к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Відповідно до статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно з частиною шостою статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

В частині 7 цієї ж статті Земельного кодексу України зазначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

За змістом статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільська рада є органом місцевого самоврядування, що представляє відповідну територіальну громаду та здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до частин 1, 5, 12 статті 46 названого вище Закону, зокрема сільська рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради. Сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць. Сесія ради є повноважною, якщо в її пленарному засіданні бере участь більше половини депутатів від загального складу ради.

Ураховуючи викладені вище правові норми, Зазимська сільська рада, отримавши 22 лютого 2022 року клопотання позивачки від 10 лютого 2022 року, була зобов`язана у місячний строк, тобто до 22 березня 2022 року, розглянути його на своєму пленарному засіданні та надати їй дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову в його наданні.

В указаний строк відповідач зазначене клопотання не розглянув та визначені законодавством дії за наслідком його розгляду не вчинив, що свідчить про його бездіяльність щодо розгляду такого клопотання.

В той же час, надаючи оцінку доводам апелянта про протиправний характер оскаржуваної бездіяльності відповідача, колегія суддів зауважує про наступне.

Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків.

Крім того, потрібно з`ясувати юридичний зміст, значимість, тривалість та межі протиправної бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість/протиправність бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 18 лютого 2021 року у справі № 160/6885/19.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При цьому, бездіяльність суб`єкта владних повноважень може бути визнана протиправною адміністративним судом лише у випадку, якщо відповідач ухиляється від вчинення дій, які входять до кола його повноважень та за умови наявності правових підстав для вчинення таких дій.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 грудня 2018 року у справі № 3813/4640/17.

В контексті вищевикладеного доцільно зазначити, що 24 лютого 2022 року російська федерація розпочала повномасштабне вторгнення в Україну, що є загальновідомою обставиною.

Як зазначалося вище, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 (зі змінами, внесеними згідно з Указами Президента від 14 березня 2022 року № 133/2022, від 18 квітня 2022 року № 259/2022 та від 17 травня 2022 року № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022, від 06.02.2023 № 58/2023), затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, в Україні введено та діє воєнний стан.

Отже, фактично місячний строк для розгляду вищевказаного клопотання позивача, за виключенням двох днів, припав на запроваджений в Україні воєнний стан,

Як було встановлено судом першої інстанції, через воєнні дії Зазимська сільська рада не могла виконувати покладені на неї повноваження, а тому розгляд заяв та звернень громадян не здійснювався.

Загальновідомим є те, що в лютому-березні 2022 року російські війська намагалися просунутися до столиці України - міста Києва.

Судом першої інстанції було встановлено, що за інформацією, розміщеною в мережі Інтернет на сайті Зазимської сільської ради за посиланням https://zotg.gov.ua/pro-otg/, до складу Зазимської сільської територіальної громади входять села: Погреби, Зазим`я, Пухівка, Рожни, Літки, Літочки (в т.ч. село Соболівка та хутір Парня). З південно-західного боку громада межує із Деснянським районом міста Києва. З північно-східного - з Чернігівською областю.

На урядовому порталі в мережі Інтернет за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_1 розміщено оперативну інформацію станом на 06.00 04 березня 2022 року щодо російського вторгнення, відповідно до якої на Сіверському напрямку угрупування військ Центрального воєнного округу силами до чотирнадцяти БТГр, а також 14 армійського округу Північного флоту, проводить наступальну операцію у смузі Остер, Зазим`я; Березань, Вишеньки, зосереджуючи зусилля на напрямках Києва. Одночасно ворог проводить перегрупування з метою продовжити наступ у напрямку Броварів.

В Інтернет-виданні «NV Україна» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 в статті «ІНФОРМАЦІЯ_4» вказано про те, що за інформацією Генерального штабу ЗСУ щодо оперативної ситуації станом на 00:00 суботи, 12 березня 2022 року, за підсумками 16 днів повномасштабної війни Росії проти України, на Сіверському напрямку ворог намагається наступати у смузі на напрямках н.п. Зазим`я та Вишеньки, на окремих ділянках - з частковим успіхом.

Згідно з оперативною інформацією станом на 9:30 22 березня 2022 року щодо ситуації на Київщині, розміщеною на веб-сайті Київської обласної військової адміністрації в мережі Інтернет за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_521 березня 2022 року у Броварському районі проводилася евакуація населення за 1-м гуманітарним коридором, який розпочався в смт Велика Димерка (вул. Бобрицька, 1 ), с. Богданівка - с. Рудня - парк Залісся - с. Літки - с. Рожни - с. Пухівка - с. Зазим`я - м. Бровари. До місця призначення прибули 41 автобус та 634 автомобілі. Кількість евакуйованих громадян становить 4370 осіб, серед них 1873 дитини.

Зважаючи на вказані вище обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач був позбавлений об`єктивної можливості в місячний строк розглянути клопотання позивачки від 10 лютого 2022 року та прийняти відповідне рішення.

У подальшому, Зазимська сільська рада на засіданні 39 позачергової сесії восьмого скликання 30 серпня 2022 року розглянула клопотання позивача та ухвалила рішення № 3036-39 «Про відмову гр. ОСОБА_1 в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність в с. Пухівка», яким їй відмовлено у наданні згаданого дозволу відповідно до підпункту 5 пункту 27 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України.

Більше того, колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що не вбачає ухиляння зі сторони відповідача від розгляду клопотання ОСОБА_1 , доказом чого слугує адресований їй лист Зазимської сільської ради від 11 травня 2022 року № 214/02-21, який містить повідомлення про неможливість розгляду поданого нею клопотання на сесії Зазимської сільської ради, оскільки відповідно до підпункту 5 пункту 27 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України під час дії воєнного стану безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється, а також пропозицію звернутися до сільської ради з аналогічним клопотанням після закінчення воєнного стану.

Так, Законом України від 24 березня 2022 року № 2145-IX«Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану», який набрав чинності 07 квітня 2022 року, розділ X «Перехідні положення» Земельного кодексу України доповнено, зокрема пунктами 27 такого змісту: « 27. Під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей: пункт 5) безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється».

Не дивлячись на вищевикладене колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що відповідач мав можливість розглянути клопотання позивача від 10 лютого 2022 року та прийняти відповідне рішення, зокрема, на засіданні 34 позачергової сесії восьмого скликання Зазимською сільською радою Броварського району Київської області 27.05.2022, однак, з урахуванням встановлених вище обставин, несвоєчасний розгляд відповідачем клопотання ОСОБА_1 від 10 лютого 2022 року не заподіяв шкоди правам та інтересам, за захистом яких вона звернулася до суду, що є підставою для відмови у задоволенні заявленої нею позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльність Зазимської сільської ради Броварського району Київської області щодо неприйняття рішення за клопотанням від 10 лютого 2022 року.

Щодо вимоги апелянта про стягнення з відповідача на її користь витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції та суді апеляційної інстанції в сумі 17 000, 00 грн., то колегія суддів приходить до висновку про те, що у зв`язку з відмовою у задоволенні адміністративного позову судові витрати, пов`язанні зі зверненням позивача до суду, відшкодуванню не підлягають.

Відтак, беручи до уваги встановлені за результатами дослідження наявних у даній адміністративній справі доказів обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення адміністративного позову.

При цьому, проаналізувавши вказані вище та всі наведені апелянтом доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позову та вважає, що судом першої інстанції повно встановлено фактичні обставини справи, правильно визначено норми матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню.

Крім того, як зазначено у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 127/3429/16-ц, Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», §58, рішення від 10.02.2010).

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 18.05.2023 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Ганечко О.М.

Кузьменко В.В.