Справа № 560/7694/22
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2023-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/7694/22

Головуючий у 1-й інстанції: Драновський Я.В.

Суддя-доповідач: Драчук Т. О.

28 вересня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Полотнянка Ю.П. Смілянця Е. С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 вересня 2022 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Хмельницькій області до ОСОБА_1 про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В :

26.07.2022 позивач, Головне управління ДПС у Хмельницькій області, звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 30324,45 грн.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 14.09.2022 адміністративний позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 кошти в сумі 30 324 (тридцять тисяч триста двадцять чотири) грн 45 коп. в рахунок погашення податкового боргу.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні адміністративного позову, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає про відсутність у неї будь-якого нерухомого майна, на яке може бути нарахований податковий борг, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.10.2022, доданої до апеляційної скарги.

Так, у власності відповідача та інших громадян перебувала нежитлова будівля комора, площею 310,00 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_1 . Однак, дане приміщення було відчужено ОСОБА_2 , про що свідчить договір купівлі-продажу від 25.10.2005, зареєстрованого в реєстрі за №1874.

Згідно вказаного договору ОСОБА_1 до вказаного майна, як власник, жодного відношення не має. На думку апелянта, володіння, користування та розпорядження вказаним майном здійснює новий власник ОСОБА_2 .

Також, у власності ОСОБА_1 та власності інших громадян перебувала одноповерхова будівля зерноскладу площею 564,9 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_1 . Дане приміщення відповідно до договору купівлі-продажу від 25.12.2004 було відчужено ОСОБА_2 , що підтверджується відповідним договором, зареєстрованим в реєстрі за №2765.

Апелянт вказує, що суд першої інстанції не дослідив ту обставину, що власником нежитлової будівлі, який зобов`язаний сплачувати податки є саме ОСОБА_2 .

Крім того, судом першої інстанції не надано оцінку твердженням позивача, що між сторонами сума податкового боргу узгоджена, оскільки ОСОБА_1 не було отримано вказаної у позовній заяві податкової вимоги форми «Ф» від 05.09.2019 №124414-53, про що свідчить відсутність підпису на рекомендованих повідомленнях про вручення податкових повідомлень-рішень.

Отже, апелянт вважає, що оскільки з кінця 2004 року у ОСОБА_1 на праві власності відсутнє будь-яке нежитлове приміщення, а сума податкової вимоги не є узгодженою, наявні підстави для скасування оскаржуваного рішення суду та відмови в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення спору, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду - скасувати, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що за ОСОБА_1 відповідачем рахується заборгованість в сумі 30324,45 грн, яка утворилась внаслідок несплати в установлені законодавством строки узгоджених сум податкових зобов`язань по податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості.

Наявний борг підтверджується розрахунком суми позовних вимог, довідкою про суми податкового боргу, податковими повідомленнями - рішеннями, податковою вимогою та іншими документами доданими до позовної заяви.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що податковий борг відповідача підтверджується розрахунком суми позовних вимог, податковою вимогою та іншими документами доданими до позовної заяви.

При цьому, суд врахував, що податкова вимога не скасована, доказів про сплату заборгованості відповідачем не надано суду, у зв`язку з чим позовні вимоги щодо стягнення вказаного спірного податкового боргу підтверджені належними та допустимими доказами, відповідають вимогам чинного законодавства України, у зв`язку з чим адміністративний позов підлягає задоволенню.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

У відповідності до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до ст.67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з п. 16.1.4. ст. 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України, Кодекс), відповідач зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п.59.1 ст.59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

За положеннями ст.95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до п.95.3 ст.95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

В той же час, відповідно до п.56.18 ст.56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню.

Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що 16.01.2023 відповідачем було подано клопотання про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили рішення у справі №560/11458/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги №124414-53 від 05.09.2019.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03.02.2023 зупинено провадження в даній адміністративний справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Хмельницькій області до ОСОБА_1 про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу, оскільки встановлено, що податкова вимога форми "Ф" №124414-53 від 05.09.2019, яка визначає суму боргу, є предметом спору у в справі №560/11458/22.

Також, судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 21.03.2023 у справі №560/11458/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано податкову вимогу Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області форми "Ф" №124414-53 від 05.09.2019.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19.09.2023 у справі №560/11458/22 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області залишнено без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 березня 2023 року - без змін.

Відповідно до ст.255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Враховуючи вказані обставини, колегія суддів зазначає, що рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21.03.2023 у справі №560/11458/22 набрало законної сили 19.09.2023.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, на момент перегляду судом апеляційної інстанції оскаржуваного у цій справі рішення суду першої інстанції правові підстави для стягнення податкового боргу з ОСОБА_1 у розмірі 30324,45 грн відсутні, оскільки податкова вимога Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області форми "Ф" №124414-53 від 05.09.2019 скасована.

Відповідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Отже, ст.2 КАС України та ч.4 ст.242 КАС України вказують, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Отже, при розгляді справи судом першої інстанції не надано оцінку усім обставинам у справі, що мають значення для її вирішення, а тому рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, що призвело до неправильного вирішення справи, тому рішення суду першої інстанції належить скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Враховуючи, що під час розгляду справи колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції та відмови в задоволенні позовних вимог Головного управління ДПС у Хмельницькій області, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДПС у Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1213 (одна тисяча двісті тринадцять) гривень 96 копійок, згідно квитанції від 09.11.2022 №0.0..1.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 вересня 2022 року скасувати.

Прийняти нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову Головного управління ДПС у Хмельницькій області відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДПС у Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1213 (одна тисяча двісті тринадцять) гривень 96 копійок.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Полотнянко Ю.П. Смілянець Е. С.