Справа № 539/2492/23
Суддя: Алтухова О. С.
Дата ухвалення: 2023-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 539/2492/23
Провадження № 2-а/539/18/2023
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 жовтня 2023 року м. Лубни
Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Алтухова О.С., розглянувши в порядку спрощеного провадження в м. Лубни адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до службової особи управління патрульної поліції в Полтавській області департаменту патрульної поліції про скасування постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до службової особи управління патрульної поліції в Полтавській області департаменту патрульної поліції про скасування постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення, в якій просив поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення; скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху, зафіксованого не в автоматичному режимі від 29.06.2023 серії БАД № 054950 винесену службовою особою управління патрульної поліції в Полтавській області, провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 122 КУпАП відносно нього закрити.
В обґрунтування своїх вимог вказав, що 09.06.2023 року він отримав копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху, зафіксованого не в автоматичному режимі від 29.05.2023 року серії БАД №054950 про притягнення його до адміністративної відповідальності. Внесені до постанови дані не читаються, а тому йому не зрозуміло ні змісту ні суті цієї постанови, а також дані службової особи, яка її винесла.
Вважає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню за таких підстав.
Дійсно, автомобіль ТОYОТА САМRУ НОМЕР_1 був зупинений працівником патрульної поліції поблизу м. Полтави, нібито за перевищення швидкості. Йому було пред`явлено фотознімок на приладі TruСАМ, з якого не вбачається хто перебував за кермом автомобіля під час руху транспортного засобу. В салоні автомобіля він перебував не один. Знаку населений пункт він не бачив. На його заявлене клопотання про перенесення розгляду справи за місцем проживання та реєстрації транспортного засобу у зв`язку з віддаленістю місця проживання, хворобою, військовим станом та постійними повітряними тривогами, йому було відмовлено. Натомість йому було видано повідомлення про запрошення до підрозділу патрульної поліції через два дні на 29.05.2023 року на 19 годину, тобто ці події відбувалися в п`ятницю, а запросили його на понеділок. Враховуючи віддаленість його проживання, комендантську годину, він фізично не зміг би з`явитися саме на 19 год, не порушуючи комендантську годину.
Вважає, що повідомлення про запрошення до підрозділу патрульної поліції про дату, час і місце розгляду справи проведено з порушенням встановленого порядку і не підтверджується належними і допустимими доказами, тому відповідачем допущено порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Крім того, з приладу вимірювальної техніки TruСАМ з зашифрованими координатами місяця розташування автомобіля під час здійснення заміру швидкості не є належними та допустимими доказами перевищення позивачем допустимої швидкості руху в населеному пункті, оскільки з них не убачається, що автомобіль позивача в момент вимірювання швидкості рухається саме в населеному пункті.
Він категорично не згідний з даною постановою, вважає її необґрунтованою та незаконною.
Крім того, у відповіді на відзив від 17.07.2023 зазначив, що не погоджується з відзивом відповідача.
Відповідачем разом з відзивом було надано копію листа ТОВ «ОНУР Конструкціон Інтернешнл» від 30.09.22 № 30/09/22, згідно з яким в 2022 році вказаним товариством проведено обстеження автомобільної дороги М-03 про встановлення фактичної адресної прив`язки встановлення дорожніх знаків. Вказане обстеження проводилося майже рік тому. Враховуючи , що після повномасштабного вторгнення РФ на територію України, більшість дорожніх знаків з вказанням населених пунктів було ліквідовано, або ж пошкоджено з метою дезорієнтації агресора, вважає вказане обстеження застарілим, та таким, яке не можна брати до уваги. Відсутність знаків ліворуч узбіччя та на розподільчій смузі повністю підтверджується наданим ним відео разом з позовною заявою, яке було відзнято в день, нібито скоєння ним правопорушення.
Крім того, відповідачем у відзиві так і не було вказано підстав, чому йому було відмовлено в задоволенні клопотання про перенесення розгляду справи за місцем його проживання.
Ухвалою судді від 13.06.2023 було відкрито провадження у справі, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами та запропоновано відповідачам подати відзив на позов.
Відповідач в своєму відзиві на позов від 17.07.2023 заперечував щодо задоволення позову ОСОБА_1 вказуючи, що цілком правомірно було винесено постанову про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та надали відповідні докази. Позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та необгрунтованими, немає жодних правових підстав для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, оскільки вона винесена законно, а її скасування призведе до залишення правопорушника без відповідальності.
Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Стаття 280 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Встановлено, що постановою поліцейського від 29.05.2023 серії БАД № 054950 позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та застосовано стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн за те, що він 26.05.2023 близько 09 год. 56 хв., керуючи транспортним засобом ТОYОТА САМRУ НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 100 км/год, при цьому перевищив максимально допустиму швидкість руху в населеному пункті с.Супрунівка, по вул. Київська, 26. Швидкість руху вимірювалася лазерним вимірювачем швидкості TruCam, чим порушив п. 12.4 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП (а.с. 6).
В якості доказу вчинення водієм зазначеного адміністративного правопорушення додано відеозаписи TruCam, які і зазначені в оскаржуваній постанові.
Лазерний вимірювач швидкості ТгuCam LTI 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.
Поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Після стабільного утримання позначки на цільовому транспортному засобі, прилад здійснює вимірювання швидкості. Про фіксацію перевищення швидкості руху свідчить характерний звук високого тону і в самому оптичному прицілі та на екрані монітору приладу фіксується числовий показник швидкості.
При фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад здійснює фотографування транспортного засобу порушника, про що свідчить повторний звук високого тону. Після цього поліцейський відпускає спусковий гачок та вживає заходи до зупинки порушника.
Виробник приладу ТгuCam (LТІ, США) застосував алгоритм шифрування АЕ8 з метою посилення достовірності доказової бази дорожньої поліції в суді в разі оскарження факту порушення.
Правильність реалізації у приладі ТгuCam LTI зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.
Застосування алгоритму шифрування АЕ8 забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі ТгuCam, але, також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.
Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом ТгuCam.
Достовірність інформації про порушення правил дорожнього руху може бути перевірена в будь-який момент після її фіксації приладом ТгuCam, у тому числі під час її пред`явлення в якості речового доказу в адміністративному судовому процесі.
На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань типів вимірювальної техніки, наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 05.04.2012 р. № 437 затверджено перелік засобів вимірювальної техніки до якого було включено засіб вимірювальної техніки - Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний ТгuCam LTI 20/20, який на підставі вказаного наказу було зареєстровано в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ 197-12.
На підставі вищевикладеного, 29 серпня 2012 фірмі Laser Technology. Inc., яка є виробником ТгuCam, було видано Сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки № UА-МІ/1-2903-2012.
Вищевказана процедура проведення державних приймальних випробувань типів вимірювальної техніки з подальшою реєстрацією таких типів вимірювальної техніки в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки і видачею Сертифікатів затвердження типу засобів вимірювальної техніки була передбачена положеннями Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 11.02.1998 р. № 113/98-ВР, (втратив чинність 01.01.2016 р.) та іншими підзаконними нормативно-правовими актами, які наразі втратили чинність.
Відповідно до ч.1 ст. 26 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 11.02.1998 р. № 113/98-ВР, (втратив чинність 01.01.2016 р.) засоби вимірювальної техніки, призначені для серійного виробництва в Україні або для ввезення на територію України партіями, підлягають державним приймальним та контрольним випробуванням з метою затвердження типів цих засобів або контролю їх відповідності затвердженим типам і обов`язковим вимогам нормативних документів з метрології.
Відповідно до п. 1.3. «Порядку оформлення та видачі сертифікатів затвердження типу засобів вимірювальної техніки, сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу та свідоцтво про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки», затвердженого наказом Державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України від 19.02.2002 № 100 (втратив чинність 14.06.2016 р.) сертифікати затвердження типу засобів вимірювальної техніки видаються на підставі позитивних результатів державних приймальних або державних контрольних випробувань засобів вимірювальної техніки іноземним виробникам засобів вимірювальної техніки або їхнім офіційним представникам в Україні (далі - іноземні виробники) - для офіційного підтвердження затвердження типу засобів вимірювальної техніки і можливості їх ввезення на територію України партіями.
Вказана процедура проводилась виключно відносно тих засобів вимірювальної техніки, які планувалися серійно вироблятися в Україні або ввозити на територію України партіями.
Саме на виконання вимог вищевказаних нормативно-правових актів, які наразі втратили чинність, і здійснювалися державні приймальні випробування приладу ТгuCam з подальшою реєстрацією останнього в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки і видачею Сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки.
Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року № 1362 ТгuCam LTI був виключений з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки.
Виходячи з вищевказаних положень, у разі виключення затвердженого типу засобів вимірювальної техніки із Державного реєстру заборонялося їх серійне виробництво або ввезення на територію України.
Засоби вимірювальної техніки, які були ввезені на територію України та введені в експлуатацію до моменту виключення їх із вказаного Державного реєстру, дозволяється застосовувати, оскільки в даному випадку закони та інші нормативно- правові акти не мають зворотної дії в часі.
Відповідно до п. 3 Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.07.2016 № 1161, який є чинним, зберігання інформації про затверджені типи засобів вимірювальної техніки, унесені в установленому порядку до набрання чинності Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, як і формування та ведення вказаного реєстру, здійснювалося до 01.01.2019. При цьому, прилад ТгuCam було введено в експлуатацію в період його перебування в Державному реєстрі, відповідно, його подальша експлуатація жодним чином не обмежена нормами чинного законодавства.
Наразі єдиною та визначальною вимогою діючого законодавства у сфері метрології та метрологічної діяльності до засобів вимірювальної техніки, які вже введено в експлуатацію, є необхідність здійснення їх повірки.
Відповідно до ст. 17 «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05.06.2014 р. № 1314-VI (набрав чинності 01.01.2016 р.) законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.
Отже, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів ТгuCam LTI 20/20 № ТС001013 є придатним до застосування на момент фіксації порушення.
Новим законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05.06.2014 р. № 1314-УІ (набрав чинності 01.01.2016 р.), не передбачено повторного проходження даної процедури сертифікації для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Такої процедури як «сертифікація» взагалі вже не міститься в нормах чинного законодавства України.
Щодо використання приладу із рук, а не із триноги, а також можливої похибки вимірювання слід зазначити настпуне.
Також позивач, на основі власних припущень допускає, що використання приладу ТгuCam з руки є порушенням, і ці свої твердження не підкріплює жодними доказами.
Так, лазерний вимірювач ТгuCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач ТгuCam також може бути встановлений на триногу, що передбачено інструкцією із експлуатації, як передбачено і використання із рук. При цьому, в незалежності від способу розташування приладу (з рук чи з триноги) вимірювання швидкості транспортних засобів, здійснюється автоматично, що не суперечить приписам ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», а саме в даній статті говориться, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Вимірювання швидкості руху 26.05.2023 було здійснено в спосіб розміщення приладу ТгuCam по зовнішньому периметру дороги М- 03 «Київ - Харків - Довжанський», про що й зазначено в ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію».
Виходячи із положень вище зазначеної статті, дозволяється розміщувати фото- і відеотехнічні засоби ті, що працюють в ручному режимі, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі.
Доводи позивача про те, що пристрій для вимірювання швидкості руху патрульні поліцейські тримали в руках, що суперечить положенням ст. 40 Закону України «Про національну поліцію», є безпідставними, виходячи з наступного.
У відповідності ч. 1 до ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» (в редакції закону на час винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності) поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні.
Зміст наведеної норми дає підстави для висновку, що відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень можуть розміщуватися поліцейськими наступним шляхом:
закріплюватися на однострої,
закріплюватися у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів,
монтуватися/розміщуватися по зовнішньому периметру доріг і будівель.
Словосполучення, наведене у п. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну
поліцію» в частині права поліції "монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку" не вказує на спосіб її розміщення (стаціонарним способом, на тринозі, у ручному режимі та ін.), а лише вказує на місце такого розміщення (по зовнішньому периметру доріг і будівель), що спростовує твердження позивача про протиправне тримання в руках поліцейськими приладу ТгuCam в процесі його використання.
Отже, вказана норма не містить імперативного припису щодо розміщення відеотехніки виключно стаціонарно вмонтованим способом.
При цьому вимірювання швидкості руху відбувалося за допомогою приладу ТгuCam, розміщеного по зовнішньому периметру дороги.
Крім того, у свідоцтві про повірку приладу ТгuCam ТС зазначено про можливість використання вказаного приладу в ручному режимі.
Отже, помилковими є твердження позивача ОСОБА_1 про те, що в силу приписів ст.40 Закону України «Про національну поліцію» відповідач не мав права використовувати зазначений засіб вимірювальної техніки не в автоматичному режимі, оскільки дана норма закону не виключає можливість використання органами поліції вимірювачів швидкості руху, які не є стаціонарними.
До справи долучено відео із приладу ТгuCam, з якого вбачається, що позивач ОСОБА_1 26.05.2023 рухався транспортним засобом автомобілем ТОYОТА САМRY, номерний знак НОМЕР_1 , зі швидкістю 100 (сто) км/год. в населеному пункті АДРЕСА_1 .
Тобто, позивач ОСОБА_1 перевищив встановлене обмеження швидкості руху в межах населеного пункту більш ніж на 20 (двадцять п`ять) км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України.
Позивача ОСОБА_1 на місці розгляду справи було ознайомлено із усіма правами, передбаченими ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.
Від позивача надійшло два клопотання.
В першому клопотанні (відео 2.ехроrt-gах6j.mр4.р7s, о 10:00:47) позивач побажав ознайомитись з матеріалами справи, а саме доказами порушення. Дане клопотання було задоволено та ознайомлено позивача з відео- та фотодоказами.
На цьому ж відео, о 10:01:55 від позивача надійшло інше клопотання, а саме позивач забажав перенести розгляд справи для залучення юридичної допомоги. Дане клопотання було задоволено, розгляд справи було перенесено на 29.05.2023 року, на 19 год. 00 хв..
На відео 3.ехроrt-gах6j.mр4.р7s, о 10:11:00 інспектор зачитує запрошення, повідомляє дату та час, коли позивачу потрібно з`явитись до підрозділу патрульної поліції в Полтавській області.
В подальшому видно, що позивач ставить підпис в запрошенні, отримує копію запрошення та вбачається, що жодних зауважень стосовно дати та часу розгляду справи у позивача немає.
Однак, як встановлено за матеріалами справи, ОСОБА_1 будучи запрошеним на 29.05.2023 року на 19 год. 00 хв. до управління патрульної поліції в Полтавській області на розгляд справи, не прибув.
Копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії БАД № 054950 від 29.05.2023 року направлено за адресою, яка зазначена в постанові як місце проживання, а саме АДРЕСА_2 , що підтверджується відміткою на конверті про отримання ОСОБА_1 копії постанови 03.06.2023. (а.с.8).
З викладеного вбачається, що виносячи постанову, інспектор законно оцінив наявні докази за своїм внутрішнім переконанням та дотримався всіх передбачених чинним законодавством процедур розгляду справи про адміністративне правопорушення, не порушив жодних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Посилання позивача на ст. 277-2 КУпАП, що вручені йому повідомлення про запрошення до підрозділу патрульної поліції вручається не пізніше ніж за три доби до дня розгляду справи не заслуговують на увагу, постільки відповідно до ст. 277-2 «Повідомлення про розгляд справи» зазначено, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Тобто дана стаття регламентує вручення повістки, якщо справа розглядається в суді. При розгляді справи поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, інспектор керується наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 року.
Згідно розділу III п. 8 вище зазначеного наказу справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справа розглядається лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (стаття 268 КУпАП).
Коли особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не була належним чином повідомлена про місце і час розгляду справи, їй за місцем проживання (перебування), роботи надсилається повідомлення про запрошення до підрозділу поліції на розгляд справи.
Запрошення до підрозділу патрульної поліції гр. ОСОБА_1 було вручено 26.05.2023 року тоді коли розгляд справи призначено на 29.05.2023, тобто розгляд справи призначено через три доби до дати розгляду справи.(а.с.7).
Враховуючи вище наведене позивач завчасно повідомлявся про дату та час розгляду справи, а отже інспектор дотримався всіх вимог чинного законодавства.
Відповідач надав до відзиву запит до служби автомобільних доріг, стосовно розміщення дорожніх знаків 5.45 «Початок населеного пункту» та 5.76 "Автоматична відеофіксація порушень правил дорожнього руху" та відповідь на запит де вказано, що дані дорожні знаки були наявні в с. Супрунівка станом на 30.09.2022 року.
Ст. 222 КУпАП визначає компетенцію органів Національної поліції по розгляду справ про адміністративні правопорушення. Зокрема, до компетенції органів Національної поліції входять адміністративні правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, передбачені ч.1 ст.122 КУпАП.
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Патрульні поліцейські у своїй діяльності керуються, зокрема, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі затвердженою Наказом МВС України 07.11.2015 року. Ця Інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі. Інструкція розроблена відповідно до Кодексу про Адміністративні правопорушення, Законів України «Про центральні органи виконавчої влади», «про дорожній рух», «Про Національну поліцію» та ряду інших підзаконних актів.
Відповідно до п.4 Розділу I Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.
При розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, працівники органів (підрозділів) Національної поліції діють від імені органів Національної поліції, а отже не можуть виступати відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган (підрозділ) Національної поліції.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України "Про Національну поліцію" територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання.
Постанову винесено командиром взводу № 1 роти № 3 батальйону УПП в Полтавській області, старшим лейтенантом поліції Грома Д.Ю.
У зв`язку із наведеним слід зазначити, що відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною другою статті 11 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог
Позивачем пред`явлено позов до службової особи УПП в Полтавській області, в той час як належним відповідачем у даній справі є Управління патрульної поліції в Полтавській області.
Отже, враховуючи викладене, проаналізувавши в своїй сукупності докази у справі, що надані сторонами, з огляду на наведені законодавчі приписи, суд робить висновок, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, розгляд якого, відповідно до статті 222 КУпАП, віднесено до компетенції органів Національної поліції, тому, поліцейський діяв у межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством і підґрунтям для прийняття такого рішення стали вищенаведені вимоги нормативно-правових актів, які є обов`язковими для виконання на всій території України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 8, 14, 22, 72-79, 211, 220, 241-246, 250, 271, 286 КАС України, суд, -
УХВАЛИВ:
В задоволенні позову ОСОБА_1 до службової особи управління патрульної поліції в Полтавській області департаменту патрульної поліції про скасування постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Другого апеляційного адміністративного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано 03 жовтня 2023 року.

Суддя Лубенського міськрайонного суду О.С. Алтухова