Справа № 520/24172/23
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2023-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

29 вересня 2023 р. Справа № 520/24172/23

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Мельников Р.В., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 із використанням системи "Електронний суд" звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління ДФС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, ), які полягають у відмові ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) підготувати та надати до Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 для проведення перерахунку основного розміру його пенсії з 01.02.2023 (з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини);

- зобов`язати Головне управління ДФС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, ) підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) за відповідною посадою станом на 01.01.2023 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262- ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри реально виплачених надбавки за особливості проходження служби відповідно до п.п.1 п.5 постанови КМУ від 30.08.2017 №704 та премії відповідно до п.п.2 п.5 постанови КМУ від 30.08.2017 №704 за відповідною посадою, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2023 пенсії позивача.

Ухвалою суду від 11.09.2023 року зазначена позовна заява залишена без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків, шляхом надання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з даним адміністративним позовом та вказати в заяві обґрунтовані підстави для поновлення строку з наданням відповідних підтверджуючих доказів причин пропуску строку звернення.

Представником позивача через канцелярію суду було подано заяву про поновлення строку, в якій останній просить суд визнати строк звернення до суду непропущеним та вирішити питання щодо відкриття провадження у справі.

В обґрунтування зазначеної заяви вказано, що право на перерахунок пенсії виникає на підставі збільшення грошового забезпечення військовослужбовців (в тому числі посадового окладу і окладу за військове звання), що зумовлює виникнення обов`язку у органу, який уповноважений на видачу довідок видати таку довідку. У випадку ж не видачі такої довідки уповноваженим на те органом, за особою зберігається право на перерахунок пенсії без обмеження будь-яким строком. Відтак, неможливим є обмеження шестимісячним строком звернення до суду, у межах якого особа може реалізувати своє право на захист. Представником позивача вказано, що оскільки зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2023 року згідно із Законом від 03.11.2022 року №2710-ІХ відбулось саме з 01.01.2023 року, то вказана дата є єдиною розрахунковою величиною для визначення посадового окладу за відповідною посадою, яку обіймав позивач, для подальшого перерахунку його пенсії з 01.02.2023 року. У зв`язку з тим, що відповідачем самостійно відповідна довідка не була складена та не була направлена до відповідного органу Пенсійного фонду України для подальшого перерахунку пенсії позивача, то позивач з метою відновлення порушеного права звернувся до суду з дотриманням строків, передбачених ст. 122 КАС України, а саме з моменту отримання листа від 19.05.2023 року №63/ДФС, яким відповідач повідомив його про відсутність правових підстав для оформлення та надання довідки про грошове забезпечення. В той же час, представником позивача наголошено на обставинах того, що дата з якої у позивача виникли підстави для перерахунку пенсії, а саме 01.01.2023 року, жодним чином не впливає на факт порушення прав позивача 19.05.2023 року шляхом відмови відповідача у видачі та направлення відповідної довідки, тобто строк звернення до суду не є пропущеним. Крім того, представником позивача наголошено на неможливості застосування у даному випадку правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 31.03.2021 року у справі №240/12017/19 та від 12.04.2023 року у справі №380/14933/22 з огляду на відмінності у предметі спору. Натомість, Верховний Суд в ухвалах від 25.07.2023 року у справі №400/751/23 та від 14.07.2023 року у справі №400/1896/23 зауважив, що Верховний Суд у постанові від 02.08.2022 року у справі №440/6017/21 сформулював правову позицію у питанні підстав для видачі суб`єктом владних повноважень довідки про грошове забезпечення військовослужбовців для перерахунку пенсії у зв`язку з щорічною зміною розміру прожиткового мінімуму. Крім того, у постанові Верховного Суду від 29.06.2023 року у справі №380/7813/22 суд не здійснив застосування наслідків пропущення позивачем процесуального строку звернення до суду, що також було підкреслено і Другим апеляційним адміністративним судом у постанові від 12.07.2023 року у справі №440/4482/22. Також, у постанові Верховного Суду від 20.07.2023 року у справі №420/8355/22 суд зазначив, що право на соціальний захист відноситься до основоположних прав і свобод, яка гарантуються державою і за жодних умов не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускаються, крім випадків, передбачених конституцією України.

Надаючи оцінку поданій до суду заяві, суддя зазначає наступне.

Відповідно до приписів ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, законодавством регламентовано шестимісячний строк звернення особи до суду за захистом її прав, свобод та законних інтересів, що обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванням учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на суд.

Строк звернення до суду обчислюється за загальним правилом з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргами обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічні правові висновки були викладені Верховним Судом у постановах від 28.03.2018 у справі № 809/1087/17 та від 22.11.2018 у справі №815/91/18.

Оскільки початок шестимісячного строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права, при визначенні початку цього строку суд має з`ясувати момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Під час розгляду справи встановлено, що позивач із даним позовом звернувся до суду 01.09.2023 року шляхом направлення його із використанням системи "Електронний суд".

При цьому, позовні вимоги позивача, викладені у позові, стосуються надання оцінки діям Головного управління ДФС в Одеській області, які полягають у відмові ОСОБА_1 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 для проведення перерахунку основного розміру його пенсії з 01.02.2023 (з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини).

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України: «…для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Відтак, Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про те, що отримання позивачем листа відповідача від 08.11.2019 у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку, оскільки такі дії позивач почав вчиняти більш ніж через 5 років після отримання пенсії за серпень 2014 року.».

Згідно положень ч.4 ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII (далі Закон №2262-ХІІ) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

На виконання вищевказаної норми Кабінет Міністрів України постановою від 13.02.2008 № 45, з наступними змінами та доповненнями, затвердив Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Порядок №45).

Пунктом 1 Порядку №45 пенсії, призначені відповідно до Закону №2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Приписами п.п.2 та 3 Порядку №45 визначено, що видача довідки, як елемент в системній послідовності алгоритму дій визначених Порядком №45, пов`язується з моментом визначення Урядом України умов та розмірів перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до п.4 Постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 №704, з наступними змінами та доповненнями, розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

З аналізу вищевказаної норми вбачається, що грошове забезпечення військовослужбовців повинно змінюватись щороку з 1 січня, у разі зміни прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, саме з цією датою пов`язується визначення Кабінетом Міністрів України умов та розмірів перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку про те, що позивач повинен був дізнався про порушення свого права на перерахунок пенсії, в тому числі і відсутності сформованої довідки, як складової в алгоритмі згаданого перерахунку, 1 січня відповідного року.

Аналогічні висновки викладено і Верховним Судом у постанові від 12.04.2023 року у справі №380/14933/22.

Матеріали справи свідчать, що у поданій до суду заяві про поновлення процесуального строку позивач послався на обставини відсутності у даному випадку порушення строків подання даного позову з огляду на висновки Верховного Суду, викладені у відповідних постановах та ухвалах, а також висновки Другого апеляційного адміністративного суду.

Суддя зазначає, що посилання представника позивача на неможливість застосування у даному випадку висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 31.03.2021 року у справі №240/12017/19 та від 12.04.2023 року у справі №380/14933/22 з огляду на відмінності у предметі спору не можуть вважатися судом належними та обґрунтованими з огляду на положення ч.5 ст.242 КАС України, якою передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З тих же підстав судом не можуть бути враховані і посилання представника позивача на ухвали Верховного Суду від 25.07.2023 року у справі №400/751/23 та від 14.07.2023 року у справі №400/1896/23.

Стосовно доводів та посилань представника позивача на позицію Верховного Суду, викладену постанові від 29.06.2023 року у справі №380/7813/22 щодо не здійснення застосування судом наслідків пропущення позивачем процесуального строку звернення до суду, що також було підкреслено і Другим апеляційним адміністративним судом у постанові від 12.07.2023 року у справі №440/4482/22 суд зазначає наступне.

Приписами ст. 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Зі змісту постанови Верховного Суду від 29.06.2023 року у справі №380/7813/22 вбачається, що судом під час здійснення перегляду судових рішень у справі не здійснювався розгляд та не надавалась оцінка питанням строку звернення позивача до суду, що вочевидь не було предметом касаційного розгляду.

Відтак, вказане унеможливлює застосування висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 29.06.2023 року у справі №380/7813/22, до спірних правовідносин.

Крім того, суд наголошує, що висновки Другого апеляційного адміністративного суду у даному випадку не є обов`язковими в силу приписів ч.5 ст. 242 КАС України для суду першої інстанції.

Стосовно посилань представника позивача на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 20.07.2023 року у справі №420/8355/22, суд зазначає, що спірні у вказаній справі правовідносини є відмінними від тих, які виникли між сторонами у даному випадку, а відтак не підлягають врахуванню під час розгляду даної справи судом.

В той же час, будь-яких інших доводів стосовно поважності причин пропущення позивачем строку на звернення до суду у поданій заяві не наведено.

Таким чином, суддя вважає, що позивачем не наведено об`єктивних обставин, які б не дозволяли йому звернутися до суду у визначений законодавством строк, а твердження, на які представник позивача посилається у своїй заяві про поновлення строку, не можуть вважатись поважними для поновлення такого строку.

Згідно п.9 ч.4 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених ч.2 ст.123 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

З огляду на вищевикладене, враховуючи не встановлення судом підстав для поновлення строку звернення до суду, суд вважає, що позовна заява підлягає поверненню.

Керуючись статтями 169, 293, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Мельников Р.В.