Справа № 380/3548/23
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2023-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

02 жовтня 2023 року

м. Київ

справа № 380/3548/23

адміністративне провадження № К/990/31416/23

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Губської О.А., перевіривши касаційну скаргу Львівської митниці на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 серпня 2023 року у справі № 380/3548/23 за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці про зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Львівської митниці, у якому просив:

визнати протиправним та скасувати наказ Львівської митниці від 09 січня 2023 року №10-дс "Про застосування дисциплінарного стягнення";

визнати протиправним та скасувати наказ Львівської митниці від 26 січня 2023 року №75-0 "Про звільненні ОСОБА_1 ";

поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора відділу митного оформленні №1 митного поста "Рава-Руська" Львівської митниці;

стягнути з Львівської митниці на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу;

допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 на посаді державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста "Рава-Руська" Львівської митниці та в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2023 року у справі № 380/3548/23 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 серпня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2023 року у справі № 380/3548/23 скасувати та прийнято постанову, якою задовольнити позовні вимоги. Визнано протиправним та скасовано наказ Львівської митниці від 09 січня 2023 року №10-дс "Про застосування дисциплінарного стягнення". Визнано протиправним та скасовано наказ Львівської митниці від 26 січня 2023 року №75-0 "Про звільненні ОСОБА_1 ". Поновлено ОСОБА_1 на посаді державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста "Рава-Руська" Львівської митниці з 27 січня 2023 року. Стягнуто з Львівської митниці () на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 27 січня 2023 року по 15 серпня 2023 року у розмірі 93434,77 грн (дев`яносто три тисячі чотириста тридцять чотири грн 77 коп). Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста "Рава-Руська" Львівської митниці з 27 січня 2023 року, а також в частині стягнення з Львівської митниці середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду апеляційної інстанції, Львівська митниця звернулася із касаційною скаргою до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), подавши її 14 вересня 2023 року через підсистему «Електронний суд».

Відповідно до частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Дослідивши зміст касаційної скарги, Суд вважає за потрібне повернути її скаржнику з таких підстав.

Імперативними приписами частини четвертої статті 328 КАС України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 351 цього Кодексу.

Згідно з пунктом четвертим частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Системний аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

У касаційній скарзі скаржник посилається на пункт 2 частини четвертої статті 328 КАС України та зазначає про необхідність відступлення від висновків Верховного Суду щодо застосування пункту 1 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу», викладених у постанові Верховного Суду від 26 травня 2022 року у справі № 420/6190/20.

Суд наголошує на тому, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Разом з тим, необхідність відступу від висновку, викладеного в раніше ухвалених постановах Верховного Суду має виникати з певних визначених об`єктивних причин і такі причини повинні бути чітко визначені та аргументовані скаржником при посиланні на пункт 2 частини 4 статті 328 КАС України.

Обґрунтованими підставами для відступу від уже сформованої правової позиції Верховного Суду можуть бути, зокрема, зміна законодавства; ухвалення рішення Конституційним Судом України або ж винесення рішення Європейського суду з прав людини, висновки якого мають бути враховані національними судами; зміни у правозастосуванні, зумовлені розширенням сфери застосування певного принципу права або ж зміною доктринальних підходів до вирішення питань, необхідність забезпечити єдність судової практики у застосуванні норм права тощо.

Проте скаржник жодним чином не обґрунтовує необхідність відступлення від сформованих висновків Верховного Суду щодо застосування відповідних норм права у взаємозв`язку із вказаними вище підставами.

Ураховуючи наведене, Суд уважає недоведеними наявність підстави касаційного оскарження, визначених пунктом 2 частини четвертої статті 328 КАС України.

Аргументи заявника зводяться до тлумачення норм матеріального та процесуального права, переоцінки доказів, що виключає можливість його перегляду з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

З огляду на те, що заявник не виклав передбачених КАС України обґрунтованих підстав для оскарження у касаційному порядку судових рішень, зазначених у частині 1 статті 328 КАС України, касаційну скаргу слід повернути скаржнику, з огляду на вимоги пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

На підставі наведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України,

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Львівської митниці на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 серпня 2023 року у справі № 380/3548/23 повернути скаржнику.

Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

СуддяО.А. Губська