Справа № 380/20557/23
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2023-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2023 рокусправа № 380/20557/23

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Крутько О.В.,

розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Державної податкової служби України у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги, стягнення шкоди

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби України у Дніпропетровській області (далі також Головне управління ДПС у Дніпропетровській області), Покровської міської ради Дніпропетровської області, у якому заявлено наступні позовні вимоги: визнати протиправною та скасувати податкову вимогу ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 28 липня 2023 р. № 0-0436; визнати протиправним та скасувати Рішення Покровської міської ради Дніпропетровської області №12 від 29.03.2019 р. «Про встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки»; стягнути з держави Україна в особі Головного управління Державної податкової служби України у Дніпропетровській області (49005, м.Дніпро, вул.Сімферопольська, 17-А ) на користь ОСОБА_1 шкоду у сумі 400 000,00 грн.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 06.09.2023 року відмовлено ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог заявлених до Покровської міської ради Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення Покровської міської ради Дніпропетровської області №12 від 29.03.2019 р. Про встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Ухвалою від 06.09.2023 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги, стягнення шкоди.

18.09.2023 позивач подав заяву про збільшення позовних вимог, у якій крім заявлених позовних вимог просить суд:

визнати протиправним та скасувати Рішення Покровської міської ради Дніпропетровської області №2 від 13 січня 2017 року «Про встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки для об`єктів нежитлової нерухомості»;

визнати протиправним та скасувати Рішення Покровської міської ради Дніпропетровської області №5 від 19 січня 2018 року «Про внесення змін до рішення І пленарного засідання 17 сесії міської ради 7 скликання від 13.01.2017 №2 «Про встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки для об`єктів нежитлової нерухомості»;

визнати протиправним та скасувати Рішення Покровської міської ради Дніпропетровської області №7 від 22 червня 2018 року «Про встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки»;

визнати протиправним та скасувати Рішення Покровської міської ради Дніпропетровської області №12 від 29 березня 2019 року «Про встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки»;

визнати протиправним та скасувати Рішення Покровської міської ради Дніпропетровської області №17 від 22 грудня 2017 року Про внесення змін до рішення І пленарного засідання 17 сесії міської ради 7 скликання від 13.01.2017 №2 «Про встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки для об`єктів нежитлової нерухомості».

За змістом ч.1 ст. 47 Кодексу адміністративного судочинства України позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Предмет спору у цій справі: визнання протиправною та скасування податкової вимоги ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 28 липня 2023 р. № 0-0436; стягнення з держави Україна в особі Головного управління Державної податкової служби України у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 шкоди у сумі 400 000,00 грн.

Підстава позову у цій справі: неправомірні дії ГУ ДПС у Дніпропетровській області щодо збільшення податкового боргу позивача у податковій вимозі до 91862,82 грн.

Предмет спору у заяві про збільшення позовних вимог: визнання протиправним та скасування рішень Покровської міської ради Дніпропетровської області №2 від 13 січня 2017 року, №5 від 19 січня 2018 року №7 від 22 червня 2018 р, №12 від 29 березня 2019 року, №17 від 22 грудня 2017 року.

Підстава позову згідно заяви про збільшення позовних вимог: неправомірність дій Покровської міської ради щодо встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Суд звертає увагу, що Покровська міська ради Дніпропетровської області не є відповідачем у цій справі, оскільки в частині позовних вимог до неї відмовлено у відкритті провадження згідно ухвали від 06.09.2023.

Отже, позивач шляхом подання заяви про збільшення позовних вимог змінює (збільшує) і предмет, і підставу основного позову, що не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

Тому у задоволенні клопотання (заяви) про збільшення розміру позовних вимог (вх. № 70737 від 18.09.2023) належить відмовити, роз`яснивши позивачу право на звернення з такими вимогами шляхом подання окремого позову у порядку встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

25.09.2023 на адресу суду надійшло також клопотання (заява) про збільшення розміру позовних вимог (вх. № 72564 від 25.09.2023), у якому позивач крім заявлених у попередньому клопотанні про збільшення позовних вимог просить також скасувати рішення №3 від 30.06.2021 р. «Про встановлення податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки». Підставою збільшених позовних вимог визначено неправомірність дій Покровської міської ради щодо встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Оскільки у клопотанні (заяві) про збільшення позовних вимог від 25.09.2023 позивач змінив у збільшеній частині предмет та підставу позову, що Кодекс адміністративного судочинства України не передбачає (передбачено право позивача змінити підставу або предмет позову), тому ця заява (клопотання) задоволенню не підлягає. У задоволенні клопотання слід відмовити.

Що стосується клопотання позивача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, суд вважає таке необґрунтованим. Суд вважає, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у цій справі, яка є справою незначної складності, не вимагає проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи (п.2 ч.6 ст. 262 КАС України). Позивач також покликається на вирішення судом спору у подібних правовідносинах між тими ж сторонами. Тому у задоволенні клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні належить відмовити.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, про розгляд справи у спрощеному позовному провадженні повідомлений належним чином.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд виходив з наступного.

28 липня 2023 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області сформовано податкову вимогу № 0-0436, якою визначено ОСОБА_1 станом на 27 липня 2023 року податковий борг у сумі 91862,82 грн. з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Не погодившись з цією вимогою позивач звернувся до суду.

При вирішенні позовних вимог суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підпунктом 14.1.153 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

За змістом статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), а заходи, спрямовані на погашення (стягнення) податкового боргу, не застосовуються, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує ста вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків. Строк давності, визначений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу для стягнення податкового боргу, у такому випадку розпочинається не раніше дня виникнення податкового боргу у сумі, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (пункт 59.1).

Податкова вимога разом з детальним розрахунком суми податкового боргу надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу (пункт 59.3).

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (пункт 59.4).

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається) (пункт 59.5).

Отже, податкова вимога надсилається контролюючим органом платнику податків у разі, коли у платника податків виник податковий борг.

За змістом підпункту 265.1.1 пункту 265.1 статті 265 ПК України податок на майно складається з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Правове регулювання податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки здійснюється статтею 266 ПК України. Так, платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості (підпункт 266.1.1 пункту 266.1).

Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (підпункт 266.2.1 пункту 266.2).

Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності (підпункти 266.3.1, 266.3.2 пункту 266.3).

Ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування (підпункт 266.5.1 пункту 266.5).

Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (підпункт 266.6.1 пункту 266.6).

Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості (підпункт «а» підпункту 266.7.1 пункту 266.7).

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, разом з детальним розрахунком суми/сум податку, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком). Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити, визначені в абзаці першому цього підпункту, що надсилаються платнику податку, повинні містити щодо кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, зокрема, але не виключно, інформацію про адресу місцезнаходження об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості, його площу, ставки та надані фізичним особам пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (абзаци перший, другий підпункту 266.7.2 пункту 266.7).

Отже, згідно наведених правових норм у разі наявності у платника податку у власності об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості контролюючий орган надсилає такому платнику податку податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку.

У відповіді ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 31.08.2023 повідомило ОСОБА_1 про прийняття податкових повідомлень-рішень № 0-0409 від 26.07.2019, № 0-0409 від 26.07.2019, № 0-0409 від 26.07.2019, № 0-0409 від 26.07.2019, № 0-0409 від 26.07.2019, № 0-0409 від 26.07.2019 та направлення їх на адресу платника податків.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Порядку направлення податковими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого Hаказом Міністерства фінансів України 30.06.2017 № 610, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24 липня 2017 податкова вимога формується у разі, якщо платник податків не сплатив у встановлені Кодексом строки суму: узгодженого грошового зобов`язання; непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному Кодексом.

Згідно з пунктом 42.1 статті 42 ПК України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті.

У разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику) (пункт 42.5 статті 42 ПК України).

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

За змістом пункту 56.15 статті 56 ПК України скарга, подана із дотриманням строків, визначених абзацом першим пункту 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення вважається узгодженим, якщо протягом визначених ПК України строків з часу належного його вручення платнику податків останній не оскаржив його в адміністративному чи судовому порядку.

Відповідач не надав доказів належного вручення позивачу податкових повідомлень-рішень, якими позивачу визначені грошові зобов`язання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Отже, відповідач не обґрунтував, що зазначене грошове зобов`язання на час формування спірної податкової вимоги було узгодженим, що в силу приписів пункту 2 розділу ІІ Порядку направлення податковими органами податкових вимог платникам податків є обов`язковою умовою для формування такої вимоги.

За наведених обставин, наявні підстави для визнання протиправною та скасування оскарженої податкової вимоги.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача шкоди у розмірі 400000,00 грн суд враховує наступне.

Статтями 1173 та 1174 Цивільного кодексу України визначені спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень.

Статтею 1173 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування.

Відповідно статті 1174 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Шкода є неодмінною умовою цивільно-правової відповідальності.

Під шкодою розуміють зменшення або втрату (загибель) певного особистого чи майнового блага. Залежно від об`єкта правопорушення розрізняють майнову або немайнову (моральну) шкоду.

Відповідно до статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

При цьому, сам лише факт порушення прав позивача не може слугувати виключною підставою для стягнення матеріальної чи моральної шкоди, оскільки заподіяння шкоди має бути обов`язково аргументовано поза розумним сумнівом із зазначенням того, які конкретно дії (бездіяльність) призвели до майнових втрат позивача, спричинили його моральні переживання та наскільки вони були інтенсивними, щоб сягнути рівня страждань.

Однак, позивачем суду не надано доказів заподіяння йому моральної чи матеріальної шкоди.

Позивач не надав доказів стягнення відповідної суми заборгованості згідно оскарженої вимоги чи понесення інших майнових втрат в результаті дій відповідача. Позивач не надав доказів заподіяння йому моральної шкоди не обґрунтував заявлений до стягнення розмір шкоди.

Отже відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача шкоди у сумі 400000,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Оскільки позивач не сплачував судовий збір за подання цієї позовної заяви, не надав доказів понесення інших судових витрат, судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 13, 14, 47, 77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 28 липня 2023 р. № 0-0436.

В задоволенні іншої вимоги про стягнення з держави Україна в особі Головного управління Державної податкової служби України у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 шкоду у сумі 400 000,00 грн відмовити.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Крутько О.В.