Справа № 756/9898/23
Суддя: Белоконна І. В.
Дата ухвалення: 2023-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

19.09.2023 Справа № 756/9898/23
Cправа № 756/9898/23
Провадження № 2-а/756/125/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«19» вересня 2023 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Белоконна І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом. Позовні вимоги обґрунтував тим, що Головний інспектор з паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Тур О.О. 25 липня 2023 року протиправно виніс постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, згідно якої позивач ОСОБА_1 порушив вимоги ПДР, а саме його транспортний засіб марки «Ford», д.н.з. НОМЕР_1 , 25 липня 2023 року о 14 годині 12 хвилин на вул. Фізкультури в м. Києві було залишено на майданчику для платного паркування без оплати паркування, чим скоєно адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 152-1 КУпАП. Внаслідок чого ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності шляхом накладення на нього штрафу в розмірі 700,00 гривень.

Позивач зазначив, що вказаного правопорушення він не вчиняв, оскільки інспектором під час винесення вищевказаної постанови не було досліджено усіх обставин справи, зокрема, не взято до уваги той факт, що позивач ОСОБА_1 є учасником бойових дій, через що відповідно до п. 17.11.1. рішення Київської міської ради від 25.12.2008 № 1051/1051 «Про Правила благоустрою міста Києва» користується правом безкоштовного паркування.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 10 серпня 2023 року за вищевказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження без виклику осіб. Зокрема суд ухвалив, що відповідач протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі має право подати письмовий відзив разом з доказами, що обґрунтовують доводи його заперечень, який повинен відповідати положенням ст. 162 КАС України.

01 вересня 2023 року від відповідача надійшов до суду відзив, у якому останній просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, оскільки оспорювана постанова є правомірна та така, що винесена з дотриманням всіх вимог чинного законодавства.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи наявність достатніх доказів для розгляду справи, суд убачає можливим розглянути справу без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши письмові матеріали справи, зібрані у справі докази, суд убачає необхідним у задоволенні позову відмовити з огляду на таке.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

25 липня 2023 року Головний інспектор з паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Тур О.О. виніс постанову про притягнення до адміністративної відповідальності серії 1КІ № , згідно якої позивач ОСОБА_1 порушив вимоги ПДР, а саме його транспортний засіб марки «Ford», д.н.з. НОМЕР_1 , 25 липня 2023 року о 14 годині 12 хвилин на вул. Фізкультури в м. Києві було залишено на майданчику для платного паркування без оплати паркування, чим скоєно адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 152-1 КУпАП. Внаслідок чого ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності шляхом накладення на нього штрафу в розмірі 700,00 гривень.

Частиною 1 ст. 152-1 КУпАП визначено, що порушення правил паркування транспортних засобів, у тому числі неоплата вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування за кожну добу користування, - тягне за собою накладення штрафу в двадцятикратному розмірі від вартості однієї години послуги з користування тим майданчиком для платного паркування транспортних засобів, на якому знаходиться транспортний засіб у момент порушення.

Судом установлено, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу «Ford», д.н.з. НОМЕР_1 , а також є ветераном війни - учасником бойових дій, що підтверджується відповідним посвідченням № НОМЕР_2 .

У примітці до ст. 152-1 КУпАП вказано, що положення частини першої цієї статті не застосовується у випадках, визначених частинами шостою та сьомою статті 30 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» щодо місць для безоплатного паркування, а також до осіб, які відповідно до закону звільняються від сплати вартості послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів.

Під неоплатою вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування слід розуміти неоплату вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів більш як за 10 хвилин користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів (крім майданчиків, обладнаних автоматичними в`їзними та виїзними терміналами, на яких оплата відбувається під час виїзду з майданчика).

Суб`єктом правопорушення, передбаченого частинами першою, другою та восьмою цієї статті, є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення (момент паркування), а в разі фіксації зазначеного правопорушення в режимі фотозйомки (відеозапису) - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладання адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав, до ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.

Згідно абзацу 6 п. 17.11.1 Правил благоустрою міста Києва, правом безкоштовного паркування користуються особи, що мають статус учасника бойових дій.

Відповідно до п. 17.11.3 Правил благоустрою міста Києва, оператор на майданчиках платного паркування автотранспортних засобів та автостоянках повинен забезпечити резервування, спеціальних місць паркування в обсязі 10 відсотків від загальної кількості, але не менше одного місця для паркування автомобілів та інших автотранспортних засобів, які перевозять інвалідів, з їх позначенням відповідними розмітками або іншими інформаційними покажчиками. При облаштуванні спеціальних місць (у разі можливості) передбачати їх резервування на відстані не більш як 50 метрів перед входом до будівлі, а біля житлових будинків - не більш як за 100 метрів.

Таким чином, саме на зарезервованих спеціальних місцях паркування пільгами користуються особи, визначені в абзаці 6 п. 17.11.1 цих Правил, а саме учасники бойових дій, тому паркування ця категорія громадян має право здійснювати безкоштовно у відведених спеціальних місцях.

З матеріалів справи вбачається, що позивач залишив належний йому транспортний засіб не на спеціальному місці паркування для пільгової категорії громадян, а на частині майданчика для паркування для загального користування. Відтак, станом на день винесення оспорюваної постанови у інспектора з паркування не було фізичної можливості ідентифікувати вказаний транспортний засіб як такий, що звільняється від сплати за паркування на муніципальних майданчиках.

Частиною 1 статті 14-2 КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідно до ст. 279-1 КУпАП, у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

Оцінюючи в сукупності всі зібрані по справі докази, дані, викладені в оскаржуваній постанові, суд критично ставиться до пояснень позивача щодо відсутності в його діях порушень ПДР України. Зокрема суд уважає, що такі пояснення дані позивачем з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, оскільки його пояснення у позовній заяві не підтверджені жодним належним та допустимим доказом, а спростовуються нормами чинного законодавства.

Про обґрунтованість притягнення позивача до відповідальності за ч. 1 ст. 152-1 КУпАП також вказує те, що матеріали справи не містять будь-які дані, які б спростовували доводи, викладені в оскаржуваній постанові. При розгляді справи та винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача відповідачем були належним чином оцінені всі зібрані по справі докази, дотримані вимоги ст. 251, 254, 256, 280 КУпАП, правильно визначено статтю, якою нормою закону передбачено відповідальність за вчинення такого правопорушення та застосовано стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 152-1 КУпАП. Оскаржувана постанова відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, є законною та обґрунтованою, а тому позовні вимоги позивача є необґрунтованим та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 2, 5, 11, 48, 77, 241-246, 255 КАС України ст. 9, 17, 18, 33, 152-1, 247, 251, 254, 258, 268, 284, 288, 293 КУпАП, суд,-

в и р і ш и в :

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В. Белоконна