Справа № 380/19539/21
Суддя: Кисильова Ольга Йосипівна
Дата ухвалення: 2023-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2023 року

справа № 380/19539/21

провадження П/380/13461/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

за участю:

секретаря судового засідання - Фінканін М.С.,

представника позивача Гомзяка І.А.,

представника відповідача Устенка Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 ( далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (далі- відповідач), у якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо не здійснення нарахування та виплати і виплати з порушенням порядку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 03.01.2017 до 31.08.2021;

- зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення за період з 03.01.2017 до 01.03.2018 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, якою затверджений Порядок проведення індексації грошових доходів населення, з урахуванням базового місяця лютий 2008 року у розмірі 49781,21 грн із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 44 від 15.01.2004;

- зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу грошового забезпечення за період з березня 2018 року до серпня 2021 року відповідно до вимог пункту 5 Порядку № 1078 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів") у розмірі 128123,94 грн з відрахуванням виплаченої суми у розмірі 7986,10 грн та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004;

- зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити позивачу компенсацію втрат доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 03.01.2017 до дня її фактичної виплати - відповідно до Закону України від 19.10.2000 № 2050-ІІІ "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44;

- стягнути з відповідача на користь позивача витрати на проведення судово-економічної експертизи у розмірі 2231,00 грн;

- визнати протиправними дії відповідача щодо не нарахування та не виплати з 30.01.2020 позивачу грошового забезпечення, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 та з 01.01.2021 до 31.08.2021, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2021;

- зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату позивачу грошового забезпечення з 30.01.2020 до 31.12.2020, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020, та з 01.01.2021 до 31.08.2021, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2021 року, з урахуванням виплачених сум;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у не застосуванні при встановленні та обчисленні позивачу надбавки за науковий ступінь та надбавки за вчене звання починаючи з 01.03.2018 до 31.08.2021 включно, згідно вимог ч. 2 ст. 59 Закону України "Про вищу освіту";

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного № 272-АД від 25.05.2018 "Про виплату доплат за науковий ступінь та вчене звання військовослужбовцям НАСВ" щодо встановлення та виплати позивачу з 01.03.2018 надбавки за науковий ступінь доктора юридичних наук 10% та за вчене звання доцента 5% від розміру посадового окладу;

- зобов`язати відповідача перерахувати грошове забезпечення та здійснити виплату позивачу з 01.03.2018 до 31.08.2021 доплату за науковий ступінь доктора наук у розмірі 25% від посадового окладу за період з з 01.03.2018 до 31.08.2021, доплату за вчене звання доцента у розмірі 25% від посадового окладу за період з 01.03.2018 до 15.12.2019 та доплату за вчене звання професора у розмірі 33% від посадового окладу за період з 16.12.2019 до 31.08.2021 відповідно до вимог частини другої статті 59 Закону України "Про вищу освіту";

- стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 4000,00 грн.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 08.07.2022, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.10.2022, позов задоволений частково.

Постановою Верховного Суду від 24.05.2023 скасовані рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08.07.2022 та постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.10.2022. Справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.06.2023 справа № 380/19539/21 передана на розгляд судді Кисильовій О.Й.

Ухвалою від 16.06.2023 справа прийнята до провадження та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою від 10.07.2023 вирішено здійснювати подальший розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, судове засідання призначене на 01.08.2023 о 14:00 год.

У зв`язку із неявкою представника відповідача у судове засідання розгляд справи відкладений на 21.09.2023 о 11:00 год.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 31.08.2021 наказом Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного № 224 (по стройовій частині) ОСОБА_1 звільнений з посади начальника науково-дослідної лабораторії (військово-історичних досліджень) Наукового центру Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного та виключений зі списків особового складу. При звільненні з посади та виключенні зі списків відповідач не виплатив позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 05.01.2017 по 28.02.2018, та виплатив не у повному обсязі індексацію за період з 01.03.2018 по 31.08.2021. У жовтні 2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення індексації грошового забезпечення за період з 05.01.2017 по 31.08.2021 та застосуванням базового місяця січень-лютий 2008 року. Листом відповідач повідомив, що протягом січня 2016 листопада 2018 індексація грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України не проводилась, оскільки не передбачено на це коштів, а для перерахунку та виплати індексації за період з березня 2018 по серпень 2021 правових підстав не має. Позивач звернувся до Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз для перевірки вірності позиції щодо застосування базового місяця лютий 2008 року. Висновком експерта № 4414 від 30.09.2021 встановлено, що сума не нарахованої та невиплаченої протиправно індексації грошового забезпечення за період з 05.01.2017 по 31.08.2021 з урахуванням базового місяця лютий 2008 року становить 185891,25 грн. 08.10.2021 позивач вдруге звернувся до відповідача із заявою, надавши копію висновку експертизи від 30.09.2021 № 4414, проте отримав відмову.

Щодо не проведення перерахунку та виплати з 30.01.2020 грошового забезпечення, виходячи із розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 та з 01.01.2021 по 31.08.2021 виходячи із розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2021, позивач зазначив, що у вересні 2021 дізнався, що протягом 2020-2021 років відповідач неправильно нараховував та виплачував ОСОБА_1 грошове забезпечення, тому звернувся до відповідача із відповідною заявою, отримавши відмову.

Щодо зобов`язання здійснити перерахунок грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.08.2021 із доплатою за науковий ступінь доктора наук у розмірі 25%, за вчене звання професора у розмірі 33%, позивач зазначив, що з січня 2017 року по 01.03.2018 відповідно до карток особового рахунку отримував доплату за науковий ступінь доктора наук у розмірі 25% від посадового окладу та за вчене звання доцента у розмірі 25 % грошового забезпечення. Згідно наказу начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного № 272-АД від 25.05.2018 "Про виплату доплат за науковий ступінь та вчене звання військовослужбовцям НАСВ" та карток особового рахунку військовослужбовця позивачу з 01.03.2018 встановлена та виплачувалася надбавка за науковий ступінь доктора наук у розмірі 10% від посадового окладу та за вчене звання доцента - 5% від посадового окладу. 16.12.2019 позивачу присвоєне вчене звання професора та встановлена доплата у розмірі 10% від посадового окладу. 08.10.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою про усунення порушеного права, проте відповідач відмовив у перерахунку та виплаті доплати за науковий ступінь кандидат наук, доплати за вчене звання, недоплаченої частини грошового забезпечення та грошової допомоги при звільненні, повідомивши, що грошове забезпечення, а саме доплати за науковий ступінь та вчене звання нараховуються відповідно до вимог постанови КМУ від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького складу та деякі інших осіб", яка набрала законної сили 01.03.2018 та наказу Міністерства Оборони України від 07.07.2018 №260 "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та деяких інших осіб".

Щодо компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків їх виплати, позивач зазначає, що стаття 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10. 2000 № 2050-ІІІ встановлює, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. У зв`язку з невиплатою позивачу сум індексації грошового забезпечення вважає, що має право на компенсацію втрати частини грошового забезпечення у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення.

Вважає такі дії відповідача незаконними та протиправними, та просить задовольнити позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти позову, зазначивши, що Національна академія являється бюджетною установою і утримується виключно за рахунок коштів Державного бюджету України і за відсутності відповідних асигнувань Міністерства оборони - головного розпорядника фонду грошового забезпечення, фактично позбавлена можливості проводити індексацію грошового забезпечення військовослужбовців, навіть за умови наявності підстав для її здійснення.

Щодо базового місяця для обчислення індексації грошового забезпечення відповідач вважає, що питання про те, який базовий місяць буде використаний відповідачем при нарахуванні індексації є передчасним, оскільки у цій частині права позивача ще не порушені.

Відмічає, що висновок експерта № 4414 від 30.09.2021, яким визначена сума не нарахованої та невиплаченої протиправно індексації грошового забезпечення за період з 05.01.2017 по 31.08.2021 суд не може брати до уваги, оскільки експертне економічне дослідження було проведено позивачем у позасудовому порядку. Приводом проведення експертного дослідження була позиція Національної академії щодо відсутності заборгованості по виплаті індексації грошового забезпечення при звільненні позивача з військової служби. Тому вимога позивача про нарахування індексації грошового забезпечення за вказаний період у визначеній ним сумі є безпідставною та необґрунтованою, оскільки нарахування сум індексації є виключними дискреційними повноваженнями відповідача.

Щодо нарахування та виплати позивачу компенсації втрати доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати грошового забезпечення відповідач зазначає, що ця вимога є передчасною, оскільки факт несвоєчасного нарахування та виплати доходів відсутній.

Стверджує, що Національною академією ще не проведено індексації грошового забезпечення позивача на виконання рішення суду, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого нарахування вже порушені, відтак відсутні підстави для компенсації сум податку з доходів фізичних осіб.

Щодо нарахування та виплати грошового забезпечення позивачу, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року зазначає, що на момент прийняття (в первинній редакції) п. 4 Постанови № 704 передбачав обчислення складових грошового забезпечення військовослужбовців виходячи з розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), а не з розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року.

На момент набрання чинності Постановою № 704, пункт 4 цього нормативно- правового акту було викладено у редакції пункту 6 Постанови № 103, а саме: "Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14".

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18 за наслідками апеляційного перегляду справи було скасовано рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.10.2019 у частині відмови в задоволенні позову про визнання протиправним та скасування пункту постанови і прийнято в цій частині нову постанову, якою визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови № 103.

Таким чином, з 29.01.2020 пункт 6 Постанови № 103 втратив чинність та була відновлена дія пункту 4 Постанови № 704 у первинній редакції.

Таким чином, відповідач вважає, що оскільки норма пункту 3 розділу II Закону № 1774-VIII не втратила чинності і за юридичною силою є вищою за приписи пункту 4 Постанови №704 у редакції до внесення змін Постановою № 103, а також додатків 1, 12, 13, 14 до Постанови № 704, правові підстави для обчислення розміру окладу за посадою позивача та окладу за військовим званням із використанням величини мінімальної заробітної плати відсутні.

Щодо доплати за вчене звання та науковий ступінь відповідач стверджує, що протягом оспорюваного позивачем періоду, під час проходження ним військової служби здійснювалась виплата доплати за науковий ступінь доктора наук у розмірі 10% та за вчене звання доцента (до грудня 2019 року) у розмірі 5% та професора (з січня 2020 року) - 10 % посадового окладу у відповідності до вимог ст. 9 Закону № 2011-XII, підпунктів 2, 3 пункту 6 Постанови № 704, пунктів 1, 2 розділу XV Порядку № 260, як це передбачено для військовослужбовців, що підтверджується відповідними виписками з картки особового рахунку позивача. Вважає, що встановлені ст. 59 Закону № 1556-VII гарантії не поширюються на позивача у період проходження ним військової служби.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд встановив таке.

ОСОБА_1 проходив службу в Національній академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного.

Згідно з витягом із наказу начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного від 03.01.2017 № 2 підполковника ОСОБА_1 , призначеного наказом Міністра оборони України (по особовому складу) від 23.12.2016 № 1227 на посаду начальника науково-дослідної лабораторії (військово-історичних досліджень) Наукового центру Сухопутних військ Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, з 03.01.2017 зарахувати до списків особового складу Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного та на всі види забезпечення.

Наказом начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного від 31.08.2021 № 224 підполковника ОСОБА_1 , начальника науково-дослідної лабораторії (військово-історичних досліджень) Наукового центру Сухопутних військ Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, звільненого наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 15.07.2021 № 213 з військової служби в запас за підпунктом "б" (за станом здоров`я) п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" з правом носіння військової форми одягу, вважати таким, що 31.08.2021 справи та посаду здав. У наказі також зазначено, що ОСОБА_1 з 31.08.2021 виключений із списків особового складу Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного та усіх видів забезпечення.

Позивач має атестат доцента серії ДЦ № 001209 від 21.12.2000, відповідно до якого ОСОБА_1 присвоєне вчене знання доцента "кафедри теорії та історії держави і права".

На підставі рішення Атестаційної колегії від 01.07.2016 позивач отримав диплом доктора наук серії НОМЕР_1 .

Також позивачу виданий атестат професора серії АП № 001375 від 05.09.2019, відповідно до якого ОСОБА_1 присвоєно вчене знання професора "кафедри гуманітарних дисциплін".

Наказом начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного № 272-АД від 25.05.2018 "Про виплату доплат за науковий ступінь та вчене звання військовослужбовцям Національної академії сухопутних військ", начальнику науково-дослідної лабораторії (військово-історичних досліджень) Наукового центру Сухопутних військ підполковнику ОСОБА_1 встановлено виплачувати з 01.03.2018 доплату:

- за науковий ступінь доктора наук в розмірі 10 % від посадового окладу військовослужбовця;

- за вчене звання доцента (старшого наукового співробітника) у розмірі 5% посадового окладу військовослужбовця.

Відповідно до карток особового рахунку військовослужбовця за період з лютого 2017 року по серпень 2021 року ОСОБА_1 у період з лютого 2017 по лютий 2018 (включно) отримував доплату за науковий ступінь та вчене звання відповідно до ч. 2 ст. 59 Закону України "Про вищу освіту".

Згідно з відомостями карток особового рахунку військовослужбовця, виплата ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення розпочата з грудня 2018.

24.09.2021 ОСОБА_1 звернувся до Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз із заявою про проведення судово-економічної експертизи з питання визначення документального підтвердження розміру індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 05.01.2017 по 31.08.2021.

За змістом висновку експерта від 30.09.2021 № 4414, дослідженням поданих документів документально підтверджується розмір індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 , за період з 05.01.2017 по 31.08.2021 у загальній сумі 185891,25 грн.

Після отримання висновку експерта № 4414 від 30.09.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 05.01.2017 по 31.08.2021 у розмірі 185891,25 грн.

Листом від 19.10.2021 № 5433 Національна академія сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного повідомила, що відповідно до постанови КМУ від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" з 01.03.2018 було підвищено розміри посадових окладів усіх категорій військовослужбовців. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення посадових окладів. Індексація грошового забезпечення провадиться, якщо величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103%. У зв`язку з тим, що величина індексу споживчих цін у квітні - грудні 2018 року не перевищувала поріг індексації в розмірі 103%, індексація грошового забезпечення за цей період не провадилась. Тому підстав для здійснення розрахунку індексації грошового забезпечення з 05.01.2017 по 31.08.2021 немає.

Також листом від 19.10.2021 № 5436 Національна академія сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного повідомила ОСОБА_1 , що нарахування і виплата індексації грошового забезпечення розпочато з грудня 2018 по день виключення зі списків особового складу Академії з встановленням базового місяця березень 2018, оскільки відповідно до постанови КМУ від 30.08.2017 № 704 було підвищено розміри посадових окладів усіх категорій військовослужбовців. Стосовно окладу зазначено, що оклад за військовим званням та посадовий оклад визначався відповідно до п. 4 Постанови № 704 шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про державний бюджет України на 2018 рік" на відповідний тарифний коефіцієнт приведений у відповідність зміст приміток до додатків 1, 12, 13, 14. Розмір доплати за науковий ступінь та вчене звання встановлений відповідно до п.п. 2, 3 п. 6 Постанови КМУ № 704 та наказу начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного від 25.05.2018 № 272-АД.

08.10.2021 позивач повторно звернувся до відповідача із заявою про проведення нарахування та виплати індексації грошового забезпечення в повному обсязі; перерахунок посадового окладу та окладу за військове звання і перерахунок грошового забезпечення; перерахунок доплати за науковий ступінь та вчене звання.

Листом від 19.10.2021 № 5437 Національна академія сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного на заяву ОСОБА_1 від 08.10.2021 повідомила аналогічну інформацію, яка зазначена в листі Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного від 19.10.2021 № 5436.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо нездійснення нарахування та виплати індексації, компенсації, грошового забезпечення виходячи із розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 01.01.2020 та 01.01.2021 та доплат за науковий ступінь та вчене звання, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступні обставини та застосовує такі правові норми.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 08.07.2022, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.10.2022, позов задоволений частково.

Визнані протиправними дії Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 03.01.2017 по 30.11.2018.

Визнані протиправними дії Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного щодо не нарахування та не виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення в належному розмірі за період з 01.12.2018 по 31.08.2021.

Зобов`язано Національну академію сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 03.01.2017 по 31.08.2021 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 03.01.2017 по 28.02.2018 січень 2008 року, з 01.03.2018 року по 31.08.2021 року березень 2018 року з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004 за виключенням раніше виплаченої частини індексації.

Зобов`язано Національну академію сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із затримкою виплати індексації грошового забезпечення за період з 03.01.2017 по день фактичної виплати індексації грошового забезпечення із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 44 від 15.01.2004.

Визнаний протиправним та скасований наказ начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного № 272-АД від 25.05.2018 "Про виплату доплат за науковий ступінь та вчене звання військовослужбовцям Національної академії сухопутних військ" у частині виплати доплат начальнику науково-дослідної лабораторії (військово-історичних досліджень) Наукового центру Сухопутних військ ОСОБА_1 за науковий ступінь та вчене звання.

Зобов`язано Національну академію сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 доплати за науковий ступінь доктора наук за період з 01.03.2018 по 31.08.2021 у розмірі 25%, доплати за вчене звання доцента за період з 01.03.2018 по 04.09.2019 у розмірі 25% та доплати за вчене звання професора за період з 05.09.2019 по 31.08.2021 у розмірі 33% відповідно до ч. 2 ст. 59 Закону України "Про вищу освіту", ураховуючи раніше виплачені кошти.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Так, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 24.05.2023 зазначив:

"…36. З метою визначення меж розгляду справи Верховним Судом належить застосовувати правила статті 341 КАС України, відповідно до яких суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

37. Згідно з ухвалою Верховного Суду від 30 січня 2023 року касаційне провадження в цій справі відкрито з метою перевірки доводів скарги, яка подана на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

38. Скаржник не погоджується з рішеннями судів попередніх інстанцій в частині відмови у задоволенні позовних вимог про:

38.1. визнання протиправними дій відповідача щодо не нарахування та не виплати йому з 30 січня 2020 року грошового забезпечення, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року, та з 1 січня 2021 року до 31 серпня 2021 року, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2021 року;

38.2. зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату йому грошового забезпечення з 30 січня 2020 до 31 грудня 2020 року, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року, та з 1 січня 2021 року до 31 серпня 2021 року, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2021 року, з врахуванням виплачених сум.

39. Надаючи оцінку правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права у межах касаційного перегляду, визначених у статті 341 КАС України, Верховний Суд виходить із такого…

…52. У контексті наведеного, для правильного вирішення вимог позивача, суди повинні встановити відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14 на який позивач має право виплати, розмір прожиткового мінімуму, згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" № 704 від 30 серпня 2017 року за період з 30 січня 2020 року до 31 грудня 2020 року, з 1 січня 2021 року до 31 серпня 2021 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

53. Зі змісту оскаржуваних судових рішень встановлено, що суди першої й апеляційної інстанції не вжили заходів щодо оцінки та дослідження вказаних обставин, які мали суттєве значення для правильного вирішення спору…

…57. Тож Суд констатує, що висновок судів попередніх інстанцій про відмову у задоволенні позову в окресленій частині є передчасним і таким, що зроблений без повного з`ясування обставин, які мають значення для вирішення справи…".

Таким чином, суд касаційної інстанції переглянув рішення судів першої та апеляційної інстанції у межах касаційної скарги ОСОБА_1 у частині відмови в задоволенні позову.

Втім, постановою від 24.05.2023 Верховний Суд повністю скасував рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08.07.2022 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.10.2022, а тому даний спір підлягає розгляду щодо всіх позовних вимог.

Згідно із ч. 1 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" №2232-ХІІ від 25.03.1992 (далі - Закон № 2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Абзацом 1 ч. 1 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" № 2011-XII від 20.12.1991 (далі - Закон № 2011-XII) передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Щодо вимог про нарахування та виплату індексації грошового забезпечення слід врахувати таке.

Індексація грошових доходів населення здійснюється відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 № 1282-XII (далі - Закон №1282-ХІІ) та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі - Порядок № 1078).

Згідно ст. 1 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення трудових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 9 Закону №2011-ХІІ порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

За правилами ч. 2, ч. 3 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно карток особового рахунку військовослужбовця ОСОБА_1 про нараховане грошове забезпечення в період з лютого 2017 по серпень 2021, що за період з лютого 2017 по листопад 2018 включно позивачу не виплачувалася індексація грошового забезпечення взагалі, що не спростовується відповідачем.

Відповідно до карток особового рахунку військовослужбовця про нараховане грошове забезпечення в період з лютого 2017 року по серпень 2021 року відповідач здійснив нарахування та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення лише за період з грудня 2018 по серпень 2021 включно із застсуванням базового місяця березень 2018 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону № 1282-XII, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії, стипендії, оплата праці (грошове забезпечення), оплата праці (грошове забезпечення).

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів (ст. 9 Закону № 1282-XII).

Статтею 18 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" визначено, що індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі ст. 19 цього Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

У пункті 1-1 Порядку № 1078 визначено, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06.02.2003 № 491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".

Пунктом 4 Порядку № 1078 встановлено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексується, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Відповідно до п. 6 Порядку № 1078, виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню, а саме:

1) підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів;

2) підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету;

3) об`єднання громадян підвищують розміри оплати праці за рахунок власних коштів;

4) індексація допомоги по безробіттю, що надається відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, проводиться за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття;

5) індексація стипендій особам, які навчаються, проводиться за рахунок джерел, з яких вони сплачуються;

6) індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів;

7) індексація сум відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також сум, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, проводиться за рахунок джерел, з яких вони сплачуються.

У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговості його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході.

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

У зв`язку з прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови № 1013 від 09.12.2015, яка набрала чинності з 15.12.2015 та підлягала застосуванню з 01.12.2015, істотно змінився порядок індексації зарплати та інших доходів населення.

У редакції Постанови № 1013 від 09.12.2015 пункт 5 Порядку № 1078 викладено у такій редакції:

"У разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу…".

Відтак, на підприємства, установи, організації незалежно від форм власності покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації.

Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці (грошового забезпечення). За вимогами вказаних нормативно-правових актів проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Аналіз наведених вище нормативно-правових актів, за відсутністю затвердженого особливого порядку індексації військовослужбовців, дає підстави для нарахування індексації грошового забезпечення у встановленому Урядом України порядку, а саме Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.

Сума індексація грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до Закону, підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті.

Позивачу за період з лютого 2017 по листопад 2018 не нараховувалась та не виплачувалась індексація грошового забезпечення, що свідчить про протиправну бездіяльність відповідача, оскільки будь-які дії стосовно вказаних виплат ним не вчинялися.

Обмежене фінансування жодним чином не впливає на наявність чи відсутність у позивача права на нарахування індексації грошового забезпечення, що є предметом спору у даній справі.

Таким чином, доводи відповідача про відсутність коштів для виплати індексації є безпідставними, оскільки індексація заробітної плати (грошового забезпечення) є одним із способів забезпечення державних соціальних стандартів і нормативів, тому держава не може односторонньо відмовитись від взятих на себе зобов`язань, шляхом не виділення на дані цілі бюджетних асигнувань, без внесення відповідних змін до чинного законодавства щодо зміни соціальних стандартів і нормативів.

Аналогічна правова позиція відображена в постанові Верховного Суду від 12.12.2018 по справі № 825/874/17.

Відповідач не заперечує факт не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення позивачу за період з лютого 2017 по листопад 2018. Тому, не нарахування та не виплата позивачу індексації грошового забезпечення за період з січня 2017 по листопад 2018 є протиправною, а тому належить зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за вказаний період.

Згідно з положенням Порядку № 1078 місяць, у якому підвищилося грошове забезпечення з урахуванням виплат, що входять до його складу (посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення), є базовим. У разі підвищення військовослужбовцю грошового забезпечення, для визначення базового місяця при проведенні індексації здійснюється порівняння суми підвищення грошового забезпечення та суми індексації, що нараховується в місяці збільшення грошового доходу. При проведенні такого порівняння береться грошове забезпечення до підвищення у розрахунку за повний відпрацьований місяць та величина приросту індексу споживчих цін, на який нараховується індексація. Якщо відбувається підвищення грошового забезпечення на суму меншу, ніж сума індексації, має бути здійснено підвищення грошового забезпечення та додано суму індексації, визначену з урахуванням суми підвищення грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі Постанова № 1294) грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Перелік одноразових додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил затверджено Додатком 25 до Постанови № 1294.

Згідно з абзацом 5 пункту 5 Порядку № 1078 у разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

Схема посадових окладів осіб офіцерського складу Збройних Сил України затверджена Постановою № 1294, яка набрала чинності з 01 січня 2008 року.

З набранням чинності Постановою № 1294 відбулись зміни розміру тарифних ставок (посадових окладів) відповідних категорій військовослужбовців.

Згідно із пунктом 14 Порядку № 1078 роз`яснення щодо застосування цього Порядку надає Мінсоцполітики.

Відповідно до роз`яснення Мінсоцполітики від 08.08.2017 № 48/о/66-17 на запит ДФ Міноборони від 18.07.2017 № 248/3/9/1/863 зміна розміру доплат, надбавок та премій не впливає на початок обчислення індексації, якщо не підвищується посадовий оклад.

У роз`ясненні Мінсоцполітики від 18.04.2018 № 28/о/66-18 вказано, що у разі зростання грошового забезпечення за рахунок інших його складових, без підвищення посадового окладу, сума індексації не зменшується на розмір підвищення грошового забезпечення.

Зі змісту роз`яснення Мінсоцполітики від 09.02.2005 № 024-106 встановлено, що зміна розміру премії за рахунок фінансових можливостей підприємства не є підставою вважати місяць базовим, при розрахунку індексу для проведення індексації.

Визначення базового місяця залежить тільки від зміни розміру тарифної ставки (посадового окладу), яка вперше відбулась у січні 2008 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", яка набрала чинності 01.01.2008 та втратила чинність 01.03.2018 у зв`язку з прийняттям наказу Міністерства оборони України від 01.03.2018 № 90 "Про встановлення тарифних розрядів осіб офіцерського складу Збройних Сил України".

Враховуючи вищенаведене, підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення, зокрема, посадових окладів особи. Зміна розміру доплат, надбавок та премій не випливає на встановлення базового місяця індексації для початку обчислення індексу споживчих цін при нарахуванні індексації.

Підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовців за період з січня 2008 року по березень 2018 року, що є підставою для встановлення іншого базового місяця для проведення індексації, не відбувалося.

Тобто, базовим місяцем для обчислення індексації грошового забезпечення позивача в даному випадку за період з січня 2017 по лютий 2018 - є січень 2008 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року № 1294, яка набрала чинності з 01.01.2008 року та якою було підвищено посадові оклади військовослужбовцям.

Таким чином, підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення, зокрема, посадових окладів особи. Зміна розміру доплат, надбавок та премій не випливає на встановлення базового місяця індексації для початку обчислення індексу споживчих цін при нарахуванні індексації.

Підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовців за період з січня 2008 року по березень 2018 року, що є підставою для встановлення іншого базового місяця для проведення індексації, не відбувалося.

Зміна грошового забезпечення військовослужбовців відбулась з 01.03.2018 у зв`язку з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", якою затверджено нову тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу. Це стало підставою для зміни місяця підвищення (базового місяця) у цілях нарахування індексації військовослужбовцям на березень 2018 року.

Пунктом четвертим цієї постанови установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Постановою Кабінету Міністрів України № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб"визначено інший порядок встановлення та розміру посадового окладу військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, а також змінено (підвищено) розміри посадових окладів, окладів за військовим (спеціальним) званням відповідних категорій військовослужбовців.

Згідно абзацу першого пункту 5 Порядку № 1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Враховуючи те, що підвищення посадового окладу позивача з березня 2018 року відбулося у зв`язку із прийняттям Кабінетом Міністрів України 30 серпня 2017 року постанови № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, якою змінено (підвищено) розміри окладів, окладів за військовим (спеціальним) званням відповідних категорій військовослужбовців саме березень 2018 року в контексті застосування у спірних правовідносинах норми абзацу першого пункту 5 Порядку № 1078 є місяцем підвищення доходів позивача (базовим місяцем), а тому значення індексу споживчих цін у цьому місяці приймається за 1 або 100 відсотків.

Абзацом 2 пункту 5 Порядку № 1078 передбачено, що обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Відповідно до офіційних даних, що містяться на сайті Державної служби статистики України, з квітня 2018 року по листопад 2018 року індекс споживчих цін не перевищував 103%.

У контексті спірних правовідносин необхідно звернути увагу на те, що питання виплати суми індексації у місяці підвищення грошових доходів, а також виплати визначеної суми індексації до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) врегульовано абзацами третім, четвертим, шостим пункту 5 Порядку № 1078.

Згідно до абзаців третього, четвертого, шостого пункту 5 Порядку № 1078 сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

Для вирішення питання про наявність підстав для виплати індексації у місяці підвищення доходу (базовому місяці) необхідно враховувати дві складові: розмір підвищення грошового доходу особи та суму індексації, що склалася у місяці підвищення цього грошового доходу і встановлювати, чи перевищує розмір підвищення грошового доходу особи суму індексації, що склалася у місяці його підвищення.

Якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу, то індексація не нараховується; якщо ж розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, то сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. При цьому, до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 Порядку № 1078.

Згідно з вимогами Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та Порядку № 1078 обов`язок визначення розміру підвищення грошового доходу працівника та суми індексації, що склалася у місяці підвищення цього грошового доходу, а також встановлення факту перевищення розміру підвищення грошового доходу працівника над сумою індексації, що склалася у місяці його підвищення з метою вирішення питання про наявність підстав для виплати індексації у місяці підвищення доходу (базовому місяці) покладається безпосередньо на роботодавця.

Відповідач, вказуючи про відсутність підстав для виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з січня 2017 (місяць зарахування до списків особового складу Академії) по листопад 2018 року, врахував лише норми абзаців першого, другого пункту 5 Порядку №1078, згідно з якими у разі підвищення тарифних ставок (окладів) значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків, а обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Саме тому, з урахуванням зазначених норм, відповідач не нараховував та не виплачував позивачу індексацію грошового забезпечення за указаний період.

Відповідач, у межах спірних правовідносин, безпідставно оминув норми абзаців третього, четвертого, шостого пункту 5 Порядку № 1078 в частині вирішення питання про наявність підстав для виплати позивачу індексації його грошового забезпечення у місяці підвищення доходу (березень 2018 року), не встановив, чи перевищує розмір підвищення грошового доходу позивача суму індексації, що склалася у місяці підвищення такого доходу, у зв`язку з чим дійшов необґрунтованого висновку про відсутність підстав для виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з березня 2018 по листопад 2018, згідно долучених до матеріалів справи карток особового рахунку військовослужбовців.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Згідно з абзацами 4-5 пункту 5 Порядку №1078 якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

Індексація грошового забезпечення позивачу в період з 01.03.2018 по 31.08.2021 повинна бути перерахована та виплачена із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - березень 2018 року, з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 13.02.2018 у справі № 361/7567/15-а, від 07.03.2018 у справі № 569/15527/16-а, від 20.03.2018 року у справа № 461/2579/17, від 20.03.2018 у справі № 820/4554/17, від 03.04.2018 року у справі №569/16681/16-а та від 12.04.2018 у справі № 826/8803/15, дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Сума індексації грошового забезпечення позивача за період з 03.01.2017 по 31.08.2021 розрахована на підставі висновку експерта № 4414 від 30.09.2021, складеного за результатами проведення судово-економічної експертизи за заявою ОСОБА_1 від 24.09.2021 згідно з яким "Дослідженням поданих документів документально підтверджується розмір індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 , за період з 05.01.2017 по 31.08.2021 відповідно до вимог Закону України від 03.07.1991 № 1282-VII "Про індексацію грошових доходів населення та "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 в загальній сумі 185891,25 грн".

Статтею 108 КАС України передбачено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 90 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивованим у судовому рішенні.

Нарахування індексації належить до безпосередніх повноважень відповідача як роботодавця. Оскільки індексація грошового забезпечення за період з 03.01.2017 по 30.11.2018 взагалі не нараховувалась, а за період з 01.12.2018 по 31.08.2021 нараховувалась з порушенням встановлених Законом та Порядком норм, суд позбавлений можливості стягнути на користь позивача її суму.

Із аналізу норм Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та Порядку проведення індексації грошових доходів населення слідує, що розрахунок індексації грошового забезпечення є компетенцією відповідача як органу, в якому позивач проходив службу, і який виплачував йому грошове забезпечення. Саме на відповідача, за наявності законних підстав, покладається обов`язок нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення.

Визначення розміру індексації грошового забезпечення, який підлягає виплаті на користь позивача належить до компетенції відповідача і суд не має повноважень здійснювати його розрахунок до моменту проведення такого розрахунку відповідачем. Суд наділений лише повноваженнями перевірити правильність такого розрахунку у контексті застосування нормативно-правових приписів, що регулюють спірні правовідносини.

Оскільки на час розгляду цієї справи та прийняття рішення у ній нарахування та виплата на користь позивача індексації грошового забезпечення відповідачем, як роботодавцем позивача не здійснені в повному обсязі, суд вважає, що за таких обставин та встановленого правового регулювання відсутні порушення прав позивача щодо правильного нарахування на його користь відповідачем розміру індексації грошового забезпечення, які підлягають захисту в судовому порядку.

У висновку експерта базовим місяцем для розрахунку індексації за період з січня 2017 по лютий 2018 визначений лютий 2008 року, проте, судом встановлено, що базовим місяцем для зазначеного періоду є саме січень 2008 року.

Відтак, з цих підстав суд відхиляє висновок експерта від 30.09.2021 № 4414, складений за результатами проведення судово-економічної експертизи за заявою ОСОБА_1 від 24.09.2021.

Позовна вимога про зобов`язання виплатити недоотриману індексацію за період з 03.01.2017 по 31.08.2021 в сумі 185891,25 грн є передчасною та спрямована на захист ще не порушеного права позивача (конкретна сума індексації грошового забезпечення ще не нарахована відповідачем за спірний період), що суперечить статті 5 КАС України, в той час, як судовий захист може надаватися лише порушеним правам, а тому у її задоволенні належить відмовити.

Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Положення статті 137 КАС України передбачають, що судом встановлюється розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Учасниками справи є, зокрема, сторони, треті особи (ч. 1 ст. 42 КАС України). Сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач (ч. 1 ст. 46 КАС України).

Оскільки в межах спірних правовідносин замовлення експертизи та отримання експертного висновку відбулося за ініціативою ОСОБА_1 до звернення до суду з позовом, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відшкодування позивачу витрат на підготовку експертного висновку.

Аналогічна правова позиція відображена в постанові Верховного Суду від 16.12.2020 року у справі № 824/647/19, які суд вважає за необхідне врахувати в даній справі.

Відтак, відсутні підстави для відшкодування ОСОБА_1 витрати на підготовку експертного висновку від 30.09.2021 № 4414.

Кабінет Міністрів України 31.05.2017 посилив соціальний захист військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового та начальницького складу, які звільняються зі служби, а також членів їх сімей та вніс зміни до Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44. Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2017 №375 "Про внесення змін до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових нагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу", грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового та начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, а також особам звільненим зі служби, для відшкодування утриманих сум ПДФО з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.

Відтак, нарахування та виплату позивачу слід проводити з врахуванням п. 2 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44.

Стаття 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон № 2050-ІІІ) визначає, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі № 2050-ІІІ слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Відповідно до статті 3 Закону № 2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Згідно зі статтею 4 Закону № 2050-ІІІ виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

З аналізу норм Закону № 2050-ІІІ слідує, що підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких умов:

1) нарахування громадянину належних йому доходів, а саме заробітної плати (грошове забезпечення), пенсії, соціальних виплат, стипендії;

2) доходи не повинні носити разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата);

3) порушення встановлених строків їх виплати (як з вини так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання);

4) затримка виплати доходів на один і більше календарних місяців;

5) зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги.

Використане у статті 3 Закону № 2050-ІІІ формулювання, що компенсація обчислюється як добуток "нарахованого, але не виплаченого грошового доходу" за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Зміст і правова природа спірних відносин у розумінні положень статей 1-3 вказаного Закону № 2050-ІІІ дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Аналогічна правова позиція відображена у постановах Верховного Суду України від 11 липня 2017 року № 21-2003а16, Верховного Суду від 22 червня 2018 року у справі №810/1092/17 та 13 січня 2020 року у справі № 803/203/17.

Верховний Суд, розглядаючи справу № 240/11882/19, вказав, що враховуючи наявність факту невиплати позивачу сум індексації грошового забезпечення з 03.01.2017 по 30.11.2018, позивач має право на компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення з 03.01.2017 по 30.11.2018. Так, у випадку бездіяльності власника або уповноваженого ним органу щодо нарахування та виплати громадянину індексації заробітної плати, така особа має право на компенсацію втрати доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за умови зобов`язання власника або уповноваженого ним органу здійснити донарахування належних громадянину сум доходів.

Аналогічна позиція відображена Верховним Судом у постанові від 4 квітня 2018 року у справі № 822/1110/16, 20 грудня 2019 року у справі № 822/1731/16, 13 березня 2020 року у справі № 803/1565/17.

Щодо вимог про визнання протиправним та скасування наказу начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного №272-АД від 25.05.2018 "Про виплату доплат за науковий ступінь та вчене звання військовослужбовцям НАСВ", визнання протиправною бездіяльності щодо не застосування при встановленні та обчисленні надбавки за науковий ступінь та надбавки за вчене звання починаючи з 01.03.2018 по 31.08.2021 включно вимог ч. 2. ст. 59 Закону України "Про вищу освіту" та зобов`язання перерахувати грошове забезпечення та здійснити доплату за науковий ступінь доктора наук у розмірі 25% від посадового окладу за період з 01.03.2018 по 31.08.2021, доплату за вчене звання доцента у розмірі 25% від посадового окладу за період з 01.03.2018 по 15.12.2019 та доплату за вчене звання професора у розмірі 33% від посадового окладу за період з 16.12.2019 по 31.08.2021 відповідно до вимог ч. 2. ст. 59 Закону України "Про вищу освіту", суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону № 2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця (ч. 3 ст. 9 Закону № 2011-XII).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про вищу освіту" № 1556-VII від 01.07.2014 (далі - Закон № 1556-VII) законодавство України про вищу освіту базується на Конституції України і складається із законів України "Про освіту", "Про наукову і науково-технічну діяльність", цього Закону та інших нормативно-правових актів, міжнародних договорів України, укладених в установленому законом порядку.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 1556-VII вищий військовий навчальний заклад (заклад вищої освіти із специфічними умовами навчання) - це заклад вищої освіти державної форми власності, який здійснює на певних рівнях вищої освіти підготовку курсантів (слухачів, студентів), ад`юнктів для подальшої служби на посадах офіцерського (сержантського, старшинського) або начальницького складу з метою задоволення потреб Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції, Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, центральних органів виконавчої влади із спеціальним статусом, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, центрального органу виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону № 1556-VII державні органи, до сфери управління яких належать вищі військові навчальні заклади (заклади вищої освіти із специфічними умовами навчання), військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, мають право своїми актами встановлювати особливі вимоги до: 1) управління відповідним вищим військовим навчальним закладом (закладом вищої освіти із специфічними умовами навчання), військовим навчальним підрозділом закладу вищої освіти; 2) діяльності та повноважень вченої ради; 3) кандидатів на посади керівників відповідних вищих військових навчальних закладів (закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання), їх структурних підрозділів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти та порядку їх призначення; 4) практичної підготовки осіб, які навчаються у відповідних вищих військових навчальних закладах (закладах вищої освіти із специфічними умовами навчання) чи військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти;5) порядку заміщення вакантних посад командування і науково-педагогічних працівників; 6) реалізації прав і обов`язків наукових і науково-педагогічних працівників та осіб, які навчаються у вищих військових навчальних закладах (закладах вищої освіти із специфічними умовами навчання) чи військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти; 7) порядку відрахування, переривання навчання, поновлення і переведення осіб, які навчаються у вищих військових навчальних закладах (закладах вищої освіти із специфічними умовами навчання) чи військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти; 8) підготовки науково-педагогічних і наукових кадрів у військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти в аспірантурі (ад`юнктурі) та докторантурі відповідних закладів вищої освіти. Акти, передбачені у пунктах 6 і 7 цієї частини, затверджуються за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.

Законодавством передбачено створення вищих військових навчальних закладів (закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання) та особливістю їх правового статусу є те, що державні органи, до сфери управління яких належать вищі військові навчальні заклади, можуть встановлювати своїми актами особливі вимоги до окремих сфер діяльності таких закладів, до яких не відноситься визначення матеріального забезпечення науково-педагогічних працівників.

Основним нормативно-правовим актом, який регулює діяльність таких закладів та яким передбачено гарантії науково-педагогічним, науковим, педагогічним та іншим працівникам закладів вищої освіти, в тому числі щодо матеріально-фінансового забезпечення, є Закон України "Про вищу освіту".

Згідно з ч. 2 ст. 59 Закону № 1556-VII науково-педагогічним, науковим і педагогічним працівникам закладів вищої освіти встановлюються доплати за науковий ступінь доктора філософії та доктора наук у розмірах відповідно 15 та 25 відсотків посадового окладу, а також за вчене звання доцент і старшого дослідника - 25 відсотків посадового окладу, професор - 33 відсотки від посадового окладу. Заклад вищої освіти може встановити більший розмір за рахунок власних надходжень.

Підпунктом 8 п. 2 розділу XV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1556-VII визначено, що після набрання чинності цим Законом науковий ступінь кандидата наук прирівнюється до наукового ступеня доктора філософії, а вчене звання старшого наукового співробітника - до вченого звання старшого дослідника.

Вказаним нормами чітко передбачено встановлення доплат за науковий ступінь та за вчене звання незалежно від того, чи є такий заклад вищим військовим навчальним закладом зі специфічними умовами навчання, чи звичайним закладом вищої освіти.

Національна академія сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, у якій позивач проходив військову службу на посаді начальника науково-дослідної лабораторії (військово-історичних досліджень) Наукового центру Сухопутних військ Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, є вищим військовим навчальним закладом зі специфічними умовами навчання, а тому матеріальне забезпечення працівника такого закладу має здійснюватися з урахуванням вимог, в тому числі статті 59 Закону України "Про вищу освіту".

Обґрунтовуючи правомірність встановлення позивачу доплати за науковий ступінь доктора наук у розмірі 10% та надбавки за вчене звання доцента у розмірі 5%, а в подальшому професора у розмірі 10%, відповідач послався на те, що грошове забезпечення позивача як військовослужбовця визначається відповідно до норм постанови № 704 та наказу Міністра Оборони України "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам" № 260 від 07.06.2018 (далі - Порядок № 260).

Підпунктами 2 та 3 п. 6 Постанови № 704 передбачено доплату за науковий ступінь доктора філософії (кандидата наук) або доктора наук з відповідної спеціальності, якщо діяльність за профілем відповідає науковому ступеню, військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу в розмірі відповідно 5 і 10 відсотків посадового окладу та доплату за вчене звання військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу, які займають посади, пов`язані з педагогічною або науковою діяльністю і мають вчене звання доцента (старшого наукового співробітника), в розмірі 5 відсотків, професора - 10 відсотків посадового окладу. За наявності двох або більше вчених звань доплата встановлюється за одним (вищим) званням.

Згідно карток особового рахунку військовослужбовця за 2017-2018 роки, вбачається, що Національна академія сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного нараховувала та виплачувала доплати за науковий ступінь доктора наук та вчене звання доцента відповідно до норм Закону України Про вищу освіту, а саме до 01.03.2018.

Розміри доплат за науковий ступінь доктора наук та вчене звання доцента, а в подальшому професора, ОСОБА_1 встановлено відповідно до підпунктів 2 та 3 п. 6 Постанови № 704 - в розмірі 10 % посадового окладу за доктора наук та 5% посадового окладу за вчене звання доцента, а в подальшому 10% посадового окладу за вчене звання професора, що підтверджується наказом начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного № 272-АД від 25.05.2018 "Про виплату доплат за науковий ступінь та вчене звання військовослужбовцям Національної академії сухопутних військ".

Правила визначення розміру доплат за науковий ступінь та за вчене звання, що встановлені підпунктами 2, 3 п. 6 Постанови № 704, поширюються на всіх військовослужбовців, які мають такі наукові ступені та вчені звання, в той же час для тих військовослужбовців, які проходять службу в вищих військових навчальних закладах така доплата має встановлюватися з урахуванням мінімальних гарантій, що передбачені статтею 59 Закону України "Про вищу освіту".

Встановлення науково-педагогічним працівникам залежно від виду навчального закладу різних розмірів доплат за науковий ступінь та вчене звання розцінюється судом як дискримінаційне ставлення до окремої категорії осіб, які, маючи відповідні наукові ступені та звання, працюючи в закладах освіти зі специфічними умовами навчання, сфера діяльності яких врегульована Законом України "Про вищу освіту", отримують доплати в розмірах менших, ніж працівники освіти, які працюють в закладах вищої освіти.

Таким чином, до спірних правовідносин за участю позивача, як до науково-педагогічного працівника вищого військового закладу зі специфічними умовами навчання належить застосовувати приписи Закону 1556-VII, тому, при визначенні розмірів доплати за науковий ступінь доктора наук позивачу слід застосовувати розмір 25% від посадового окладу та при визначенні доплати за вчене звання доцента - 25%, а за вчене звання професора - 33% від посадового окладу, як це визначено ч. 2 ст. 59 Закону України "Про вищу освіту".

Аналогічні правові позиції відображені у постановах Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.09.2021 у справі № 380/4759/21, від 05.05.2022 у справі №380/14121/21 та у постановах Другого апеляційного адміністративного суду від 28.04.2021 у справі № 520/14665/2020, від 16.06.2021 у справі № 520/14951/2020, від 29.07.2021 №520/15453/21.

Суд встановив, що доплати за науковий ступінь доктора наук та за вчене звання доцента, професора ОСОБА_1 нараховувалися та виплачувалися у розмірі 803,00 грн, 401,50 грн та 803,00 грн відповідно, що становить 10%, 5% та 10% посадового окладу відповідно, в залежності від періоду набуття наукових ступенів та вчених звань.

Відтак, наказ начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного № 272-АД від 25.05.2018 Про виплату доплат за науковий ступінь та вчене звання військовослужбовцям Національної академії сухопутних військ в частині виплати доплат ОСОБА_1 начальнику науково-дослідної лабораторії (військово-історичних досліджень) Наукового центру Сухопутних військ за науковий ступінь та вчене звання є протиправним та підлягає скасуванню, а вимога позивача про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу доплати за науковий ступінь доктора наук та доплати за вчене звання доцента, професора у розмірах 25% та 25% і 33% відповідно, на підставі ч. 2 ст. 59 Закону України "Про вищу освіту " - задоволенню.

Щодо періоду нарахування та виплати доплати за науковий ступінь доктора наук та доплати за вчене звання доцента, професора у розмірах 25% за науковий ступінь та 25% і 33% за вчене звання на підставі ч. 2 ст. 59 Закону України "Про вищу освіту ", суд зазначає наступне.

21.12.2000 позивачу присвоєно вчене звання доцента кафедри теорії та історії держави і права, про що свідчить атестат доцента серії ДЦ № 001209, виданий на підставі рішення атестаційної колегії 10.01.2001.

01.07.2016 позивач здобув науковий ступінь доктора юридичних наук, захистивши дисертацію за спеціальністю "Теорія та історія держави і права; історія політичних і правових вчень", про що свідчить диплом доктора наук серії НОМЕР_1 .

05.09.2019 позивачу присвоєно вчене звання професора кафедри гуманітарних дисциплін, про що свідчить атестат професора серії АП № 001375, виданий на підставі рішення вченої ради 16.12.2019.

01.07.2014 Верховною Радою України був прийнятий Закон України "Про вищу освіту" № 1556-VII, який набрав чинності 06.09.2014.

Відтак, починаючи з 06.09.2014 (дата набрала чинності законом) почала діяти ч. 2 ст. 59 Закону України "Про вищу освіту ", відповідно до якої науково-педагогічним, науковим і педагогічним працівникам закладів вищої освіти встановлюються доплати за науковий ступінь доктора філософії та доктора наук у розмірах відповідно 15 та 20 (в подальшому 25) відсотків посадового окладу, а також за вчене звання доцента і старшого дослідника - 25 відсотків посадового окладу, професора - 33 відсотки посадового окладу.

Відповідно до розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про освіту ", зокрема, внесено зміни у ч. 2 ст. 59 Закону України "Про вищу освіту " замінивши цифри "20 " цифрами "25 ". Зазначені зміни набрали чинність 28.09.2017.

Позивач починаючи з 01.03.2018 має право на отримання доплати за науковий ступінь доктора наук у розмірі 25% посадового окладу, з 01.03.2018 по 04.09.2019 право на отримання доплати за вчене звання доцента у розмірі 25% посадового окладу та з 05.09.2019 право на отримання доплати за вчене звання професора у розмірі 33% посадового окладу на підставі ч. 2 ст. 59 Закону України "Про вищу освіту ".

За таких обставин, суд вважає, що перерахунок та виплату позивачу доплати за науковий ступінь доктора наук у розмірі 25% слід здійснити за період з 01.03.2018 по 31.08.2021, за вчене звання доцента у розмірі 25% за період з 01.03.2018 по 04.09.2019 та за вчене звання професора у розмірі 33% за період з 05.09.2019 по 31.08.2021 відповідно до ч. 2 ст. 59 Закону України "Про вищу освіту ", ураховуючи раніше виплачені кошти.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій щодо не нарахування та не виплати з 30.01.2020 грошового забезпечення, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року та з 01.01.2021 по 31.08.2021, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2021 року та зобов`язання провести перерахунок та виплату грошового забезпечення з 30.01.2020 по 31.12.2020, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року та з 01.01.2021 по 31.08.2021, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2021 року з врахуванням виплачених сум, суд зазначає наступне.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України визначає Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України 07.06.2018 № 260 (далі - Порядок № 260).

Відповідно до пункту 11 розділу І Порядку № 260 у разі змін розмірів (норм) щомісячних основних або додаткових видів грошового забезпечення під час проходження військової служби здійснюється перерахунок грошового забезпечення з дня, з якого відбулися відповідні зміни.

Грошове забезпечення, не виплачене своєчасно або виплачене в меншому, ніж належало, розмірі, виплачується за весь період, протягом якого військовослужбовець мав право на нього (пункт 14 розділу І Порядку № 260).

Постановою Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 № 704 встановлено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

Пунктом 4 Постанови № 704 в редакції, чинній на момент прийняття постанови, розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначалися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,12,13,14.

У свою чергу додатки 1, 12, 13, 14 до пункту 4 Постанови № 704 містять примітки, у яких в якості розрахункової величини зазначений розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року).

У Додатках 1 та 14 до Постанови № 704 у вигляді таблиці зазначені відповідні тарифні коефіцієнти. Вказані Додатки також мають примітки пояснювального характеру. Зокрема, у цих примітках наведена інформація щодо арифметичної дії (множення), яка застосовується при обчисленні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням, в залежності від відповідних тарифних коефіцієнтів, та наведені правила округлення розрахунків. У цих примітках норми права не містяться.

Тобто вказані додатки до пункту 4 Постанови № 704 дублювали положення пункту 4 Постанови № 704 в частині зазначення розрахункової величини - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року).

Із 24 лютого 2018 року набула чинності Постанова Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (далі - Постанова № 103), якою пункт 4 Постанови № 704 викладено в новій редакції, яка передбачає, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Отже, з 24.02.2018 змінено розрахункову величину, з якої обчислюються розміри посадових окладів та окладів за військовими (спеціальними) званнями, а саме: замість "розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року)" передбачено використання "розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року".

Однак зміст приміток до Додатків 1 та 14 до Постанови № 704 не було приведено у відповідність з нормою пункту 4 цієї Постанови.

Проте, не приведення Кабінетом Міністрів України приміток до додатків 1, 12, 13, 14 Постанови № 704 у відповідність до змін, що були внесені в пункт 4 цієї ж Постанови, не може бути підставою для обчислення посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням з використанням у якості розрахункової величини "розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року) ".

У подальшому рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12. 2018 у справі № 826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови № 103 та зміни до пунктів 5 і додатка 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови №103, яким внесені зміни до пункту 4 Постанови № 704.

Відповідно до редакції пункту 4 Постанови № 704, яка діяла до внесення змін, та вимог пункту 1 Приміток Додатку 1 та пункту Примітки Додатку 14 до Постанови № 704, розміри посадового окладу та окладу за військовими (спеціальними) званнями з 29 січня 2020 року мають визначатися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

Таким чином, пунктом 4 Постанови № 704 визначено граничну нижню величину, яка береться для розрахунку посадового окладу, що складає розмір прожиткового мінімуму, встановленого на 1 січня відповідного року, але не менше 50% мінімальної заробітної плати станом на 1 січня відповідного року. Тобто, у випадку, коли у календарному році, в якому застосовується відповідна норма зазначеного підзаконного нормативно-правового акту, 50% розміру мінімальної заробітної плати перевищують прожитковий мінімум, 50% розміру мінімальної заробітної плати стають розрахунковою величиною для обрахунку посадових окладів та окладу за військовими (спеціальними) званнями.

Зміст приміток до Додатків 1 та 14 до Постанови № 704 рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі № 826/3858/18 не змінювався.

Разом з тим, Постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2020 № 1038, яка застосовується з 01.10.2020 внесені зміни до постанов Кабінету Міністрів України, зокрема від 30.08.2017 № 704, а саме примітки до додатка 1 викладено в такій редакції: "1. Посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються в порядку, встановленому пунктом 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704. У разі коли розмір окладу визначено у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище заокруглюються до 10 гривень. Посадові оклади осіб рядового, сержантського і старшинського (осіб рядового і молодшого начальницького) складу встановлюються за 1 - 12 розрядами. Посадові оклади за окремими посадами осіб рядового, сержантського і старшинського (осіб рядового і молодшого начальницького) складу понад 12 тарифний розряд визначаються керівниками державних органів".

Примітки до додатка 14 викладено в такій редакції: "1. Оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються в порядку, встановленому пунктом 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704. У разі коли розмір окладу визначено у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище заокруглюються до 10 гривень. Виплата військовослужбовцям окладів за військовими званнями генерал-полковник, які присвоєні до 1 жовтня 2020 року, зберігається за ними у розмірах, встановлених законодавством. Виплата військовослужбовцям окладів за військовими званнями старший прапорщик, старший мічман, прапорщик, мічман, старшина, головний корабельний старшина, які присвоєні до 1 жовтня 2020 року, зберігається за ними до завершення проведення переатестації у розмірах, встановлених законодавством".

Разом з цим, примітки за своїм змістом та призначенням є такими, що лише роз`яснюють механізм (формулу) обчислення посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням. Тобто, примітка до нормативно-правового акту носить інформаційний характер та не може містити норм права.

Крім того, пункту 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", який набрав чинності 01 січня 2017 року, встановлено, що після набрання чинності цим Законом мінімальна заробітна плата не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.

Норми пункту 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1774-VIII були чинними як на дату прийняття Постанови № 704, так і станом на 29 січня 2020 року, неконституційними не визнавалися.

Враховуючи юридичну силу законів та підзаконних нормативно-правих актів, яким є Постанова № 704, місце таких в системі нормативно-правових актів, оскільки всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм, суд приходить до висновку, що при розв`язанні колізії між нормами пункту 3 розділу ІІ Закону №1774-VIII та пункту 4 Постанови № 704, у редакції до внесення змін Постановою № 103, перевагу слід надати положенням Закону, як акту вищої юридичної сили з урахуванням принципу верховенства права, закріпленого у статті 8 Конституції України.

При цьому, згідно висновків Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постанові від 11.12.2019 у справі № 240/4946/18, щодо застосування норм права, а саме пункт 3 розд. ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 06.12.2016 року № 1774-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", за якою після набрання чинності цим Законом положення нормативно-правових актів щодо обчислення виплат у процентному співвідношенні до мінімальної заробітної плати застосуванню не підлягають.

Оскільки норма пункту 3 розділу ІІ Закону України від 06.12.2016 №1774-VІІІ не втратила чинності і за юридичною силою є вищою за положення пункту 4 Постанови № 704, у редакції до внесення змін Постановою №103, а також додатків 1, 12, 13, 14 Постанови №704, суд не вбачає правових підстав для обчислення розміру окладу за посадою позивача та окладу за військовим званням із використанням величини мінімальної заробітної плати, а не прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року.

Вказане відповідає правовій позиції, викладеній у постановах Верховного Суду від 11.02.2021 у справі № 240/11952/19, у справі № 200/3774/20-а.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що згідно з Постановою № 704 розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за спеціальним (військовим) званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є саме розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 1 січня календарного року, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11 лютого 2021 року у справі № 200/3757/20-а, від 11 лютого 2021 року у справі № 200/3774/20-а, від 11 лютого 2021 року у справі № 240/11952/19, від 14 квітня 2021 року у справі №240/12309/20 і суд у цій справі не вбачає підстав для відступу від цієї позиції.

Як встановлено з матеріалів справи та не заперечується сторонами, у період з 30.01.2020 по 31.12.2020 та з 01.01.2021 по 31.08.2021 (день звільнення позивача зі служби) при обчисленні складових грошового забезпечення позивача, відповідачем застосовано прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 01.01.2018 у розмірі 1762,00 грн.

Зокрема, статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" від 07.12.2017 № 2246-VIII установлено у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць з 01.01.2018 у розмірі 1762 гривні для працездатних осіб.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на актуальну позицію викладену Верховним Судом у постанові від 02.08.2022 у справі № 440/6017/21.

Так, у рішенні суду зроблено наступні висновки: з 01.01.2020 положення п. 4 Постанови № 704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з Постановою № 704 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018 не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений на відповідний рік у тому числі як розрахункова велична для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів; через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, зокрема, згідно із Законом № 1082-IX, у осіб з числа військовослужбовців виникло право на отримання довідки про розміри грошового забезпечення для перерахунку пенсії за формою, що передбачена додатком 2 до Порядку № 45, з урахуванням оновлених даних про розмір посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, які визначаються шляхом застосування п. 4 Постанови № 704 із використанням для їх визначення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік). Встановлене положеннями пункту 3 розділу ІІ "Прикінцевих та перехідних положень" Закону № 1774-VІІІ обмеження щодо застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з Постановою № 704 жодним чином не впливає на спірні правовідносини, оскільки такою розрахунковою величною є, прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року. Розмір мінімальної заробітної плати не є розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, а застосований з іншою метою - для визначення мінімальної величини, яка враховується як складова при визначенні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням.

На підставі викладених вище висновків Верховного Суду, суд дійшов висновку, що оскільки норма пункту 3 розділу ІІ Закону № 1774-VІІІ не втратила чинності і має вищу юридичну силу за положення п. 4 Постанови № 704, у редакції до внесення змін, внесених Постановою № 103, а також додатків 1, 12, 13, 14 Постанови № 704, відповідачем протиправно не здійснено перерахунок та виплату грошового забезпечення позивача з 30.01.2020 по 31.12.2020 з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим званням за відповідною посадою, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року та за період з 01.01.2021 по 31.08.2021 з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим званням за відповідною посадою, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2021 року.

Враховуючи наведене вище, суд вважає, що відповідач, застосовуючи при обчисленні посадового окладу та окладу за військовим званням позивача за спірний період такої розрахункової величини як прожитковий мінімум для працездатних осіб, визначений законом на 01.01.2018, діяв протиправно.

Вказана правова позиція суду узгоджується із постановами Верховного Суду від 02 серпня 2022 року справа №440/6017/21 та від 12 вересня 2022 року справа № №500/1813/21, які в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України та частини 6 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" враховуються судом під час вирішення наведеного спору.

Отже, аналізуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що відповідач, застосовуючи при обчисленні посадового окладу та окладу за військовим званням позивача такої розрахункової величини як прожитковий мінімум для працездатних осіб, визначений законом на 01 січня 2018 року, діяв протиправно, а тому для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача належить зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплатити на користь позивача з 30.01.2020 по 31.12.2020 та з 01.01.2021 по 31.08.2021 (день звільнення позивача зі служби) грошове забезпечення з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" № 704 від 30.08.2017 та з урахуванням раніше виплачених сум.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позову ОСОБА_1 .

Питання щодо розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України не здійснюється, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення у належному розмірі за період з 03.01.2017 по 31.08.2021.

Зобов`язати Національну академію сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (79026, м. Львів, вул. Героїв Майдану, буд. 32; ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_2 ) індексацію грошового забезпечення за період з 03.01.2017 по 28.02.2018 із застосуванням для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) січня 2008 року та за період з 01.03.2018 по 31.08.2021 із застосуванням для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) березня 2018 року з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 44 від 15.01.2004, з урахуванням виплачених сум індексації.

Зобов`язати Національну академію сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (79026, м. Львів, вул. Героїв Майдану, буд. 32; ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_2 ) компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із затримкою виплати індексації грошового забезпечення за період з 03.01.2017 по день фактичної виплати індексації грошового забезпечення із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 44 від 15.01.2004.

Визнати протиправним та скасувати наказ начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного № 272-АД від 25.05.2018 "Про виплату доплат за науковий ступінь та вчене звання військовослужбовцям Національної академії сухопутних військ" у частині встановлення начальнику науково-дослідної лабораторії (військово-історичних досліджень) Наукового центру Сухопутних військ ОСОБА_1 відсоткового розміру доплат за науковий ступінь та вчене звання.

Зобов`язати Національну академію сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (79026, м. Львів, вул. Героїв Майдану, буд. 32; ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_2 ) доплати за науковий ступінь доктора наук за період з 01.03.2018 по 31.08.2021 у розмірі 25%, доплати за вчене звання доцента за період з 01.03.2018 по 04.09.2019 у розмірі 25% та доплати за вчене звання професора за період з 05.09.2019 по 31.08.2021 у розмірі 33% відповідно до ч. 2 ст. 59 Закону України "Про вищу освіту", з урахуванням виплачених сум.

Визнати протиправними дії Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (79026, м. Львів, вул. Героїв Майдану, буд. 32; ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_2 ) з 30.01.2020 грошового забезпечення, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року.

Зобов`язати Національну академію сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (79026, м. Львів, вул. Героїв Майдану, буд. 32, ) провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_2 ) грошового забезпечення за період з 30.01.2020 по 31.12.2020, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року та з 01.01.2021 по 31.08.2021, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2021 року, з урахуванням виплачених сум.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 26 вересня 2023 року.

Суддя Кисильова О.Й.