Справа № 560/8827/23
Суддя: Петричкович А.І.
Дата ухвалення: 2023-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/8827/23
РІШЕННЯ

іменем України

02 жовтня 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Петричковича А.І. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 адвокат Приходченко О.О. звернулась до суду з позовом від 18.05.2023 в якому просить: 1) визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 09.04.2023 №1262; 2) визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 01.04.2023 №94; 3) визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати позивачу грошового забезпечення, як члену сім`ї безвісно відсутнього військовослужбовця; 4) зобов`язати командира Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити членам сім`ї ОСОБА_2 грошове забезпечення, як сім`ї безвісно відсутнього військовослужбовця, починаючи з 10.03.2023, відповідно до постанови КМ України від 30.11.2016 №884 "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх".

У позові пояснює, що ОСОБА_1 є дружиною військовослужбовця Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 . Так як з 06.03.2023 місцезнаходження ОСОБА_2 їй невідоме, вважає його безвісно відсутнім. Від відповідача позивачу стало відомо, що за результатом службового розслідування ОСОБА_2 вважається таким військовослужбовцем, який самовільно залишив місце несення служби. 03.05.2023 позивач була ознайомлена з матеріалами службового розслідування щодо її чоловіка ОСОБА_2 . Вважає, що дії відповідача про визнання ОСОБА_2 таким, що самовільно залишив місце несення служби та не нарахуванні та невиплаті сім`ї військовослужбовця безвісно відсутнього (зниклого безвісти під час захисту Вітчизни) з 10.03.2023 є протиправними та незаконними, адже: "1. Недоведеність умислу в діях ОСОБА_3 . 2. Наявність суперечливої інформації у матеріалах службового розслідування. 3. Наявність несприятливих погодних умов для залишення особистих речей у бліндажі. 4. Зникнення у районі ведення бойових дій. 5. Особа, яка проводила службове розслідування, в порушення п.8 розділу ІІІ Інструкції №608 провела його неповно та не об`єктивно. 6. Відсутність мотивації щодо самовільного залишення місця несення служби." (арк. спр.2-19).

Враховуючи зміст позову, зазначення представником позивачки у ньому ОСОБА_3 є опискою (п.1 пояснення позову, стор.4).

Відповідно до ухвали від 22.05.2023, суд відкрив провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та витребував докази (арк. спр.89).

У Відзиві на позов за №1451/06 від 28.06.2023 відповідач просить відмовити у задоволенні позову. Пояснює, зокрема, що 27.03.2023 Хмельницьким районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області була внесена інформація про кримінальне провадження 0001062, щодо визнання солдата ОСОБА_2 безвісно відсутнім. 28.04.2023, керівником Маріупольської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону матеріали службового розслідування були направлені начальнику слідчого відділення Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області для прийняття рішення. Вважає, що предметом розгляду згаданого кримінального провадження та справи №560/8827/23 є визнання солдата ОСОБА_2 безвісно відсутнім. Проведеним службовим розслідуванням згідно з наказом командира Військової частини НОМЕР_1 за №965 від 24.03.2023 не підтверджуються обставини можливих: загибелі, потрапляння в полон або зникнення безвісти солдата ОСОБА_2 і на даний час отримати будь-яку інформацію про зазначені обставини шляхом додаткового службового розслідування не є можливим. (арк. спр.93-96).

Представник позивача у відповіді на Відзив від 10.07.2023 просить позов задовольнити, так як вважає, що відповідач не вказав обставин та не надав доказів, які нівелюють доводи та докази позивача (арк. спр.139-143).

Ухвалою від 28.07.2023 суд витребував докази у Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області (арк. спр.146-147).

Встановивши обставини (факти), якими сторони пояснюють вимоги та заперечення, оцінивши надані ними докази, враховуючи норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд робить такі висновки, враховуючи наступне.

ОСОБА_1 , відповідно до Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 30.10.2019 Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, є дружиною ОСОБА_2 (арк. спр.22).

Відповідно до Акту службового розслідування без номера та дати запропоновано: "2. За самовільне залишення військової частини НОМЕР_1 на підставі статті 55 Дисциплінарного Статуту Збройних України старшому майстру відділення технічного обслуговування бронетанкової техніки взводу технічного забезпечення 2 єгерського батальйону військової частини НОМЕР_1 старшому солдату ОСОБА_2 оголосити "сувору догану". Також, направити матеріали службового розслідування керівнику Маріупольської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил та військовому коменданту м. Курахове, для внесення відомостей до ЄДРДР за ознаками скоєння правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України та у відповідності до п.5 розділу ХУІ наказу Міністерства Оборони України №260 від 07.06.2018 позбавити щомісячної премії за березень 20123 року та призупинити виплату грошового забезпечення ОСОБА_2 з 10.03.2023 (арк. спр.55-61).

Наказом Військової частини НОМЕР_1 за №1262 від 09.04.2023 вирішено службове розслідування вважати завершеним з констатацією пропозицій службового розслідування (арк. спр.62-63), чому суд дає критичну оцінку. Адже матеріалами службового розслідування не встановлено ознак скоєння ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, а тільки констатується відсутність старшого солдата з 06 години 10.03.2023 на позиції та безрезультатному його пошуку.

Цей висновок суду підтверджується кримінальним провадженням за №0001062 та відсутністю його результату на даний час, як і інших проваджень, відповідно до відповіді Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області та наданих матеріалів, листом №11851/02 від 03.08.2023 на виконання ухвали суду (арк. спр.150-154).

Згідно з п.45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року N 551-XIV (далі - Дисциплінарний статут) у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Пунктом 48 Дисциплінарний статут визначено, що на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Отже, відповідач службовим розслідування не встановив самовільного залишення військової частини (дезертирства) старшого солдата ОСОБА_2 за наявного кримінального провадження №0001062, яке порушено за фактом зникнення безвісти військовослужбовця ОСОБА_2 10.03.2023 при виконанні обов`язків щодо захисту територіальної цілісності і недоторканості України в населеному пункті Павлівка, Волноваського району, Донецької області, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.115 КК України, відповідно до Витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань (арк. спр.151). Також, ним не встановлено невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку, однак застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани, що протиправно.

Відтак, висновки - пропозиції службового розслідування щодо старшого солдата ОСОБА_2 є безпідставним, і відповідно є протиправним оскаржуваний наказ Військової частини НОМЕР_1 за №1262 від 09.04.2023 "Про результати службового розслідування".

Згідно з витягу наказу Військової частини НОМЕР_1 №94 від 01.04.2023, ОСОБА_2 на підставі пп.15 п.116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України наказано: " ... з 01.04.2023 року звільнити від займаних посад (у зв`язку з самовільним залишенням військової частини) та зарахувати у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 ..." (арк. спр.54).

Відповідно до пп.15 п.116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року N 1153/2008 (далі - Положення), зарахування військовослужбовців наказами по особовому складу в розпорядження посадових осіб, які мають право призначення на посади, для вирішення питання щодо дальшого їх службового використання допускається в разі: якщо військовослужбовці перебувають на тривалому лікуванні у зв`язку з отриманим пораненням або хворобою, отриманою в особливий період, чи у полоні, як заручники або інтерновані особи, - до їх повернення.

Як встановлено судом, за недоведеності самовільного залишення ОСОБА_2 військової частини за відсутності доказів, що він перебуває на тривалому лікуванні у зв`язку з отриманим пораненням або хворобою, отриманою в особливий період, чи у полоні, як заручник або інтернована особи, відповідач не мав підстав використовувати у наказі Військової частини НОМЕР_1 №94 від 01.04.2023 пп.15 п.116 Положення, який не стосується ОСОБА_2 , тому цей наказ є протиправним.

У заяві від 19.04.2023 ОСОБА_1 , зокрема, просила Військову частину НОМЕР_1 винести рішення про виплату сім`ї ОСОБА_2 грошового забезпечення, як сім`ї військовослужбовця безвісно відсутнього починаючи з 10.03.2023, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року N884, на що їй відповідачем надіслано копії матеріалів службового розслідування та роз`яснено право звернення до суду, відповідно до Закону України "Про звернення громадян" (арк. спр.24-26).

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року N884 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх (далі - Порядок N884), який визначає механізм виплати грошового забезпечення, в тому числі додаткових та інших видів грошового забезпечення, сім`ям військовослужбовців Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Держспецтрансслужби та Держспецзв`язку, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх (далі - військовослужбовці).

Згідно з п.2 Порядку N884, цьому Порядку під терміном "безвісно відсутній військовослужбовець" слід розуміти зниклого безвісти під час захисту Вітчизни військовослужбовця, щодо якого понад 15 днів відсутні відомості про місце його перебування, крім відомостей про самовільне залишення військової частини або місця служби.

Отже, заява ОСОБА_1 від 19.04.2023 подана нею без дотримання вимог п.4 Порядку N884, що видно з її змісту, і вирішена відповідачем, відповідно до Закону України "Про звернення громадян". Зокрема, у ній відсутні додатки: копії сторінок паспорта повнолітніх членів сім`ї з даними про прізвище, ім`я та по батькові і реєстрацію місця проживання (перебування); довідка про реєстрацію місця проживання (перебування) членів сім`ї (у разі відсутності такої інформації в паспорті); копія свідоцтва про шлюб (у разі наявності); копії свідоцтв про народження дітей (у разі наявності); копія документа, що засвідчує реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (для осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це контролюючому органу і мають відмітку в паспорті, - копія сторінки паспорта з такою відміткою), що передбачено п.4 Порядку N884. Тобто відсутнє звернення позивачки з дотриманням Порядку N884, відтак немає бездіяльності відповідача щодо виплати передбаченої цим Порядком, тому позов у цій частині не задовольняється.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Таким чином суд приходить до висновку, що представник ОСОБА_1 адвокат Приходченко О.О. частково довела позовні вимоги, зокрема щодо протиправності оскаржуваних наказів Військової частини НОМЕР_1 №94 від 01.04.2023 та №1262 від 09.04.2023, що підтверджено доказами, які перевірено судом, тому позов задовольняється частково.

Позивач сплатив судовий збір у розмірі 2147,20 гривень, тому ці витрати слід присудити на її користь.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 від 18.05.2023 задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати накази Військової частини НОМЕР_1 №94 від 01.04.2023 та №1262 від 09.04.2023 щодо військовослужбовця ОСОБА_2 .

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 2147,20 (дві тисячі сто сорок сім гривень двадцять копійок) гривень за рахунок асигнувань Військової частини НОМЕР_1 .

Роз`яснити учасникам, що у випадку дотримання ОСОБА_1 вимог Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх затвердженого постановою КМ України N884 від 30.11.2016, суб`єкт владних повноважень повинен прийняти рішення, відповідно до п.5 цього Порядку та з урахуванням обставин встановлених у цій адміністративній справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 02 жовтня 2023 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 )
Відповідач:Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_4 )

Головуючий суддя А.І. Петричкович