Справа № 826/9042/15
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2023-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/9042/15 Суддя (судді) першої інстанції: Костенко Д.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 лютого 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Заступника директора Департаменту планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності Міністерства юстиції України Борковської Ірини Олександрівни про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2017 року відповідач, Заступник директора Департаменту планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності Міністерства юстиції України Борковська Ірина Олександрівна, звернулась до суду першої інстанції з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі № 826/9042/15, у якій просила:

- відкрити провадження за нововвиявленими обставинами;

- скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 серпня 2015 року та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Заступника директора Департаменту планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності Міністерства юстиції України Борковської Ірини Олександрівни про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 лютого 2022 року відмовлено Заступнику директора Департаменту планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності Міністерства юстиції України Борковської Ірини Олександрівни в задоволенні заяви (вх.від 07.07.2017) про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 серпня 2015 року у справі № 826/9042/15.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Міністерством юстиції України подано апеляційну скаргу, у якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву Заступника директора Департаменту планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності Міністерства юстиції України Борковської Ірини Олександрівни про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 серпня 2015 року у справі № 826/9042/15 в повному обсязі. Прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Заступника директора Департаменту планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності Міністерства юстиції України Борковської Ірини Олександрівни.

Зокрема, апелянт в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що наявність постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 серпня 2015 року у справі № 826/15694/14 мала ключове значення для прийняття Окружним адміністративним судом міста Києва постанови від 05 серпня 2015 року по цій справі.

В апеляційній скарзі апелянт просить розглядати апеляційну скаргу за участі представника відповідача.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на судове рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав для задоволення клопотання та проведення розгляду апеляційної скарги за участю учасників справи у відкритому судовому засіданні.

16 листопада 2020 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив ОСОБА_1 , в якому позивач повністю підтримує висновки суду першої інстанції та просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги і залишити без змін оскаржувану ухвалу.

У відзиві позивач вказує, що постанова Визого адміністративного суду України від 15 квітня 2016 року у справі № 826/15694/14 не є ново виявленою обставиною в межах спірних правовідносин, оскільки справи мають різні предмети та підстави позову.

Також позивач посилається на неврахування заявником того, що нова обставина, що з`явилась або змінилась після розгляду справи, не є підставою для перегляду справи за ново виявленими обставинами.

Відповідно до статті 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася ОСОБА_1 з позовом до Міністерства юстиції України, заступника директора Департаменту планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності Міністерства юстиції України Борковської Ірини Олександрівни, в якому просила (з урахуванням заяви від 16.07.2015 року):

- визнати незаконними дії Міністерства юстиції України, заступника директора Департаменту планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності Міністерства юстиції України Борковської Ірини Олександрівни, що проявилися в поверненні службовою запискою від 15.04.2015 року №12163-033-15/16 до Департаменту ДВС Міністерства юстиції України без виконання, законної постанови ДВС України про відкриття виконавчого провадження ВП НОМЕР_1;

- визнати незаконною бездіяльність Міністерства юстиції України, заступника директора Департаменту планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності Міністерства юстиції України Борковської Ірини Олександрівни, що проявилися в не виконанні законної постанови ДВС України про відкриття виконавчого провадження ВП НОМЕР_1 з виконання виконавчого листа №826/15694/14, виданого 27.02.2015 року Окружним адміністративним судом м. Києва;

- зобов`язати Міністерство юстиції України, заступника директора Департаменту планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності Міністерства юстиції України виконати законну постанову ДВС України про відкриття виконавчого провадження ВП НОМЕР_1 з виконання виконавчого листа №826/15694/14, виданого 27.02.2015 року Окружним адміністративним судом м. Києва.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що службовою запискою від 15.04.2015 року №12163-033-15/16 заступник директора Департаменту незаконно та безпідставно повернув без виконання постанову ДВС України від 03.04.2015 року у зв`язку з тим, що не потрібно виконувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.11.2014 року у справі №826/15694/14 та виконавчий документ, виданий судом на підставі набрання нею законної сили.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 серпня 2015 року, залишеною без змін ухвалами Київського апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2015 року та Вищого адміністративного суду України від 06 червня 2017 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправними дії Міністерства юстиції України та заступника директора Департаменту планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності Міністерства юстиції України Борковської Ірини Олександрівни, які проявилися в поверненні службовою запискою від 15.04.2015 року №12163-033-15/16 до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України без виконання постанови Державної виконавчої служби України про відкриття виконавчого провадження ВП НОМЕР_1.

Визнано протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України та заступника директора Департаменту планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності Міністерства юстиції України Борковської Ірини Олександрівни, яка проявилася в не виконанні постанови Державної виконавчої служби України про відкриття виконавчого провадження ВП НОМЕР_1 з виконання виконавчого листа №826/15694/14, виданого 27.02.2015 року Окружним адміністративним судом м. Києва.

Зобов`язано Міністерство юстиції України та заступника директора Департаменту планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності Міністерства юстиції України Борковську Ірину Олександрівну вчинити дії з виконання постанови Державної виконавчої служби України про відкриття виконавчого провадження ВП НОМЕР_1 з виконання виконавчого листа №826/15694/14, виданого 27.02.2015 року Окружним адміністративним судом м. Києва.

На виконання постанови від 05 серпня 2015 року у справі № 826/9042/15 Окружним адміністративним судом міста Києва 29 жовтня 2015 року видано виконавчі листи.

07 липня 2017 року Заступник директора Департаменту планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності Міністерства юстиції України Борковська Ірина Олександрівна звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва із заявою про перегляд судового рішення від 05 серпня 2015 року в адміністративній справі № 826/9042/15 за нововиявленими обставинами.

Заява обґрунтована тим, що у іншій судовій справі за № 826/15694/14 постановою Вищого адміністративного суду України від 15.04.2016 скасовані постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.11.2014 та ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2015, а в задоволенні позову ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, директора Департаменту планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

На переконання заявника, наявність постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.11.2014 у справі № 826/15694/14 мала ключове значення для прийняття Окружним адміністративним судом м. Києва постанови від 05.08.2015 у справі № 826/15694/14, адже саме на виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.11.2014 було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2 з виконання виконавчого листа № 826/15694/14, виданого 27.02.2015 Окружним адміністративним судом міста Києва, а в подальшому виникли ті обставини з виконання органами Державної виконавчої служби судової постанови, які стали предметом у справі, що розглядається.

Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції зазначив, що наведені заявником обставини не є нововиявленими у розумінні п. 1 ч. 2 ст. 361 Кодексу адміністративного судочинства.

Також суд першої інстанції вказав, що з ухвали Вищого адміністративного суду України від 06.06.2017 у даній справі № 826/9042/15 вбачається, що при її прийнятті було досліджено справу №826/15694/14, у тому числі і постанову Вищого адміністративного суду України від 15.04.2016 у справі № 826/15694/14, якою скасовано постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.11.2014 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2015, а в задоволенні позову відмовлено.

Отже, під час розгляду справи № 826/9042/15 судом надавалася оцінка всім наданих доказами та поясненням сторін, у тому числі і наявності впливу іншої справи № 826/15694/14.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до приписів статті 362 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати заяву про перегляд судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, за нововиявленими або виключними обставинами.

Так, згідно з частинами першою-четвертою статті 361 КАС України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами в разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час розгляду справи, не допускається, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність фізичної особи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При цьому, приписами частини шостої статті 361 КАС України визначено, що при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Таким чином, адміністративним процесуальним законодавством регламентовано виключний перелік підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Нововиявленою обставиною є юридичний факт, який передбачений нормами права і тягне виникнення, зміну або припинення правовідносин, тобто такий, що має істотне значення для вирішення конкретної справи, існував на момент звернення заявника до суду з позовом і під час розгляду справи судом, але не міг бути відомий ані заявнику, ані суду, що розглядав справу.

Разом з тим, у контексті даного питання категорію «істотного значення» обставини слід розуміти так, що якби така обставина була відома суду при вирішенні справи, то це вплинуло б на висновки суду за результатами вирішення спору.

Не відносяться до нововиявлених нові обставини, які виникли або змінилися після ухвалення судом рішення, новий доказ або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову; не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судами у процесі розгляду справи.

Аналогічний правовий висновок висловлений у постанові Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 809/824/17.

Як вбачається зі змісту поданої Заступником директора Департаменту планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності Міністерства юстиції України Борковською Іриною Олександрівною заяви, в якості підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами остання визначає те, що наявність постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.11.2014 у справі № 826/15694/14 мала ключове значення для прийняття Окружним адміністративним судом м. Києва постанови від 05.08.2015 у справі № 826/15694/14, адже саме на виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.11.2014 було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2 з виконання виконавчого листа № 826/15694/14, виданого 27.02.2015 Окружним адміністративним судом міста Києва, а в подальшому виникли ті обставини з виконання органами Державної виконавчої служби судової постанови, які стали предметом у справі, що розглядається.

Разом з тим, постановою Вищого адміністративного суду України від 15.04.2016 у справі № 826/15694/14 скасовані постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.11.2014 та ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2015, а в задоволенні позову ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, директора Департаменту планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що вищенаведені обставини, на які посилається відповідач, не є підставою для перегляду рішення суду в цій справі за нововиявленими та/або виключними обставинами у розумінні статті 361 КАС України, оскільки ново виявленою, як вже було вказано, є обставина, яка існувала на момент звернення заявника до суду з позовом і під час розгляду справи судом, разом з тим, станом на дату звернення позивача з позовом у справі № 826/9042/15 та станом на дату ухвалення постанови постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 серпня 2015 року, постанови Вищого адміністративного суду України від 15 квітня 2016 року у справі № 826/15694/14 (яку відповідач визначає нововиявленою обставиною) не існувало.

Так, станом на дату ухвалення постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 серпня 2015 року, постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 листопада 2014 року у справі № 826/15694/14 набрала законної сили.

Як було вірно зазначено судом першої інстанції, нових обставин, які існували, але не були відомі суду при прийнятті рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 серпня 2015 року у справі № 826/9042/15 та які могли мати вплив на правильність та обґрунтованість судового рішення, з поданою відповідачем заяв не вбачається та не встановлено.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що у справі № 826/9042/15 постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 серпня 2015 року було залишено без змін ухвалами Київського апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2015 року та Вищого адміністративного суду України від 06 червня 2017 року, при цьому, згідно зі змісту ухвали Вищого адміністративного суду України від 06 червня 2017 року, судом касаційної інстанції було враховано обставини справи № 826/15694/14 та, зокрема, постанову Вищого адміністративного суду України від 15.04.2016 у справі № 826/15694/14.

Згідно з мотивувальною частиною ухвали Вищого адміністративного суду України від 06 червня 2017 року у справі № 826/9042/15, касаційний суд вказав:

«За таких обставин, колегією суддів не приймаються до уваги посилання відповідача на скасування Вищим адміністративним судом України 15 квітня 2016 року постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 листопада 2014 року та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 05 лютого 2015 року, оскільки станом на дату винесення судових оскаржуваних рішень у даній справі постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 листопада 2014 року набрала законної сили та скасована не була.»

Отже, колегія суддів наголошує, що обставини, на які посилається апелянт, не є нововиявленими в розумінні норм адміністративного процесуального законодавства.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 03 квітня 2008 року справі «Пономарьов проти України» зауважив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру.

Із врахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення заяви Заступника директора Департаменту планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності Міністерства юстиції України Борковської Ірини Олександрівни про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 серпня 2015 року у справі № 826/9042/15.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, а відтак не є підставою для скасування ухвали Київського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення заяви Заступника директора Департаменту планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності Міністерства юстиції України Борковської Ірини Олександрівни про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 серпня 2015 року у справі № 826/9042/15.

Згідно з положеннями статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 243, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 лютого 2022 року - залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 лютого 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді В.О. Аліменко,

Н.В. Безименна