Справа № 208/1886/23
Суддя: Сушкова Л. І.
Дата ухвалення: 2023-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 208/1886/23
№ провадження 2-а/208/35/23
РІШЕННЯ

Іменем України

18 вересня 2023 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі: головуючого, судді Сушкової Л.І., за участю секретаря судового засідання Дарчук М.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янське адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Дніпропетровській області про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовною заявою до Головного управління національної поліції у Дніпропетровській області про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, в якій просив суд скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії БАД№ 791643 від 03.03.2023 р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позову позивач ОСОБА_1 посилається на те, що 03 березня 2023 р. працівником відповідача винесено постанову БАД № 791643 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 ч. 1 КУпАП щодо позивача.

Так, вбачається, що позивач 03 березня 2023 р., о 12:00 годин по вул. С. Воробйова в м. Кам`янське керував автомобілем ДЄУ Нексиа н/з НОМЕР_1 , рухався на знак 3.21 «В`їзд заборонено», чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.122 КпАП та виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за серія БАД № 791643 від 03.03.2023 р., якою накладено на мене штраф у розмірі 340 грн.

Зазначена постанова є незаконною і підлягає скасуванню з наступних підстав.

Дійсно, позивач 03 березня 2023 р., о 12:00 годин рухався на автомобілі ДЄУ Нексиа н/з НОМЕР_1 по вул. С. Воробйова, в м. Кам`янське. На перехресті з вул. Лісопильною знаходиться знак 3.21 «В`їзд заборонено», Позивач знає, що вищезазначений знак встановлений незаконно у невідповідності до ДСТУ 4100:2021 Безпека дорожнього руху Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування», т.я. органи місцевого самоврядування його не встановлювали, крім того, погодження його з органами НП не відбувалось. Про ці обставини був повідомлений працівник відповідача, але незважаючи на доводи позивача, відповідач повідомив, що його це не стосується.

Відповідно до ДСТУ 4100:2021 «Безпека дорожнього руху Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування» «14.5.20 У разі встановлення знака 3.21 на ділянці дороги між перехрестями, на початку ділянки повинен бути встановлений попередній знак 3.21 із табличкою 7.1.1.)

З метою законності встановлення знаку 3.21 «В`їзд заборонено» представник Позивача зробив запит до Кам`янської міської ради, але на час подання позову відповіді не отримав.

Оскільки відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належним і допустимими доказами факту порушення мною ПДР України, законність встановлена дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено», відсутність табличці 7.1.1. тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП.

З вказаною постановою позивач не згоден, оскільки вважає, що жодних доказів допущення ним порушень Правил ПДР не було, в постанові на них не зазначено та до постанови не надано, тому просив суд задовольнити його позов.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.03.2023 суддею визначено суддю Сушкову Л.І., яка ухвалою від 13.03.23 року прийняла позов до свого провадження та призначила справу до розгляду в спрощеному провадженні.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Редько С.М. не з`явилися, представник позивача надав заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують та просять суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ГУНП у Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, надав суду відзив на позов, в якому просив суд відмовити у задоволенні позову, справу розглянути у їх відсутність. У відзиві на позов представник відповідача зазначив, що зазначені вимоги в позові вважають необґрунтованими виходячи з наступного.

Так, 03.03.2023 року за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП, інспектор ВРПП Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції Волкова Юлія Олександрівна, винесла постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 791643.

Згідно п.8,11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання, а також регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Позивач у своєму позові, у порядку передбаченому КАС України, оскаржує постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 03.03.2023 року серії БАД № 791643, яка складена інспектором ВРПП Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції Волковою Юлією Олександрівною.

Вважаємо, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 03.03.2023 року серії БАД № 791643, якою зафіксовано порушення Позивача, передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП, законною та складеною з урахуванням норм діючого законодавства, виходячи з наступного:

Згідно п. 2 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395 постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачено статтею 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Як вбачається з постанови про адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 03.03.2023 року серії БАД № 791643, інспектором ВРП11 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції Волковою Юлією Олександрівною, зафіксовано, що 03.03.2023 о 12 год. 00 хв. у м.Кам`янське водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Daewoo Nexia», р/н НОМЕР_1 не виконав вимоги дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено», чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП.

Категорія адміністративного позову ОСОБА_1 підпадає під правила розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини в адміністративній справі, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами, відповідно та при дотриманні норм матеріального і процесуального права, приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається зі спірної постанови про адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 03.03.2023 року серії БАД № 791643, позивач ОСОБА_1 03 березня 2023 р., о 12:00 годині рухався на автомобілі ДЄУ Нексиа н/з НОМЕР_1 по вул. С. Воробйова, в м. Кам`янське. На перехресті з вул. Лісопильною знаходиться знак 3.21 «В`їзд заборонено», позивач зазначив що знає, що вищезазначений знак встановлений незаконно у невідповідності до ДСТУ 4100:2021 Безпека дорожнього руху Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування», так як на його думку органи місцевого самоврядування його не встановлювали, крім того, погодження його з органами НП не відбувалось.

Спірною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. за ч. 1 ст. 121 КУпАП. Позивач не був згоден з даною постановою, вважаючи, що вона винесена із порушенням вимог КупАП.

Втім, критично ставлячись до того, що постанова є безспірним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд виходить с того, що позивач сам визнав факт порушення ним вимог КУпАП, оскільки він рухався на автомобілі ДЄУ Нексиа н/з НОМЕР_1 по вул. С. Воробйова, в м. Кам`янське та на перехресті з вул. Лісопильною де знаходиться знак 3.21 «В`їзд заборонено» порушив вимоги даного дорожнього знаку.

Доказів тверджень позивача ОСОБА_1 про те, що вищезазначений знак встановлений незаконно у невідповідності до ДСТУ 4100:2021 Безпека дорожнього руху Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування», так як на думку позивача органи місцевого самоврядування його не встановлювали, крім того, погодження його з органами НП не відбувалось суду ані позивачем, ані його представником не надано та клопотань про витребування даних доказів від них не надходило.

Навпаки, відповідачем було доведено належними, достатніми та допустимими доказами, що позивач порушив вимоги ПДР України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими ст.283і284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Оцінюючи оскаржувану постанову на предмет її обґрунтованості (п.3 ч. 3 ст. 2 КАС України), суд констатує, що працівником Департаменту патрульної поліції факт вчинення правопорушення, в якому звинувачено позивача, зафіксовано та підтверджено жодним допустимим й належним доказом, що міг бути забезпечений для такого роду порушень правил дорожнього руху. Більш того, факт правопорушення також визнано і самим позивачем ОСОБА_1 .

Доказами вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказах, висновків експертів, показів свідків.

Виходячи із норм викладених в ч.1 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Статтею 251 КУпАП передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд вважає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення особою правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

З викладеного слідує, що окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Зазначене узгоджується з постановою Верховного Суду від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17.

При цьому, суд вважає за необхідне дотримуватися позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Європейський суд з прав людини, ухвалюючи рішення у справах «Шенк проти Швейцарії» від 12.07.1988 року, «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, «Яллог проти Німеччини» від 11.07.2006 року, «Шабельник проти України» від 19.02.2009 року, зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією.

Європейський суд з прав людини у рішеннях від 07.11.2002 року по справі «Лавентес проти Латвії» та від 08.02.2011 року по справі «Берктай проти Туреччини» наголосив, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій».

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішення має бути прийняте з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Згідно до ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відтак, суд вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Дніпропетровській області про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, - відмовити в повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, Постановою Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», Законом України від 08.07.2011 "Про судовий збір", ст.ст. 247, 258, 288, 289 КУпАП, ст.ст. 72, 77, 139, 241-256, 257, 263 КАС України, суддя,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Дніпропетровській області про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://zv.dp.court.gov.ua.

Суддя Сушкова Л. І.