Справа № 560/16018/23
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2023-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/16018/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Матущак В.В.

Суддя-доповідач - Курко О. П.

02 жовтня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Шидловського В.Б. Боровицького О. А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 07 вересня 2023 року (м.Хмельницький) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 07 вересня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі №560/16018/23 - відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та задовольнити заяву про забезпечення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що

ОСОБА_1 06 вересня 2023 року звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якій просив:

1. Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ягодзінського Віталія Олександровича від 29.08.2023 про відкриття виконавчого провадження №72641886.

2. Зобов`язати Перший відділ державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) протягом З робочих днів з дня набрання рішенням суду законної сили, закінчити виконавче провадження №72641886, відкрите постановою про відкриття виконавчого провадження від 29.08.2023 з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору від 14.03.2023 ВП №67975794, з підстав, передбачених статті 39 частини 1 пункту 5 Закону України "Про виконавче провадження".

Одночасно позивач подав заяву про забезпечення позову в якій просив забезпечити позов шляхом зупинення стягнення виконавчого збору в розмірі 13000,00 грн. на підставі постанови про стягнення виконавчого збору від 14.03.2023 ВП №67975794 в рамках виконавчого провадження №72641886 від 29.08.2023 до набрання чинності рішенням суду.

В обґрунтування заяви зазначав, що у зв`язку із відкриттям виконавчого провадження №72641886 від 29.08.2023 можуть бути арештовані поточні рахунки позивача, а також застосовані інші заходи, спрямовані на примусове виконання постанови органами ДВС, тому такими діями буде завдано шкоди правам та інтересам позивача.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що факт протиправності постанови державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ягодзінського Віталія Олександровича від 29.08.2023 про відкриття виконавчого провадження №72641886, а також факт наявності порушення прав позивача потребують доведення та встановлення судом шляхом повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх зібраних доказів при розгляді справи.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Питання забезпечення позову врегульовано Главою 10 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення позову суд, виходячи з конкретних доказів, повинен встановити чи наявна хоча б одна з передбачених частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України обставин та оцінити чи не призведе застосований судом захід забезпечення позову до заподіяння ще більшої шкоди, ніж та, якої можна запобігти шляхом його застосування.

При розгляді клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову суд повинен дати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з врахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; імовірності виникнення утруднень для виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; наявності зв`язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.

Отже, забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від протиправних рішень суб`єкта владних повноважень, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Інститут забезпечення позову є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову перш за все необхідно перевірити наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Колегія суддів вважає, що у даному випадку задоволення заяви про забезпечення позову фактично є згодою із твердженнями заявника про протиправність оскаржуваного акту індивідуальної дії без розгляду справи по суті позовних вимог.

Водночас фактичні обставини справи підлягають встановленню та доведенню на підставі відповідних доказів та аналізу норм права, які регулюють спірні правовідносини, під час розгляду справи по суті щодо правомірності спірного рішення державного виконавця.

Натомість, сам по собі факт прийняття відповідачем постанови у ВП№72641886, яка стосується прав та інтересів позивача, не може автоматично свідчити про те, що така постанова є очевидно протиправною і невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання майбутнього рішення суду у даному спорі, а факт порушення прав та інтересів позивача підлягає доведенню у встановленому законом порядку.

Отже, судом першої інстанції зроблено правильний висновок про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову в даній справі.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що доводи скаржника на законність прийнятої ухвали не впливають і висновків суду першої інстанції не спростовують, а відтак, подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 07 вересня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Курко О. П.

Судді Шидловський В.Б. Боровицький О. А.