Справа № 160/17811/23
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2023-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-
20 липня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, в якій просить:
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити мені з 06.02.2023 року пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року №3723-XII «Про державну службу» у розмірі 60 відсотків суми заробітку, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, врахувавши до пенсії усі виплати, зазначені у довідках від 12.01.2023 №№33 та 34, виданих Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
В обґрунтування позовної заяви позивачем зазначено, що їй була призначена пенсія за віком відповідно до статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV та статті 21 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні» від 16 грудня 1993 року №3721-XII.
06 лютого 2023 року ОСОБА_1 звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України та просила здійснити перехід на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".
Рішенням відділу перерахунку пенсій №1 Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №44 від 13 лютого 2023 року позивачу відмовлено у переході з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", оскільки заявниця не досягла віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" - 60 років.

За наявності в позивача станом на 01 травня 2016 року стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), за нею має зберігатись право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ, але за умови, що в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

ОСОБА_1 вважає протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницький області від 13.02.2023 року №44 про відмову в перерахунку пенсії - переходу на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», оскільки має стаж державної служби 21 рік 04 місяці 24 днів, у зв`язку з чим звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 липня 2023 року для розгляду адміністративної справи №160/17811/23 визначено суддю Олійника В.М.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 липня 2023 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Ухвалу про відкриття провадження по справі №160/17811/23 від 25 липня 2023 року було надіслано на адреси відповідачів.

08 серпня 2023 року Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області отримало примірник позовної заяви та ухвалу про відкриття провадження по справі, що підтверджується розпискою про отримання, яка міститься в матеріалах справи.

21 серпня 2023 року на електронну адресу суду від представника Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області надійшов відзив на позовну заяву вх.№10508/23-ел, в якому представник відповідача-2 вважає позовну заяву необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом України від 10.12.2015 №889-VIІІ "Про державну службу", який набрав чинності 01 травня 2016 року.

Статтею 90 Закону №889 передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону №1058 з врахуванням статті 21 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні» від 16 грудня 1993 року №3721, у редакції чинній на момент призначення пенсії.

06 лютого 2023 року позивач звернулася до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

Стаття 37 Закону №3723 для осіб, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, крім тривалості стажу цієї роботи, визначає такі умови:

чоловіки мають досягти віку 62 роки, а жінки - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону №1058.

особи повинні мати страховий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбачений абзацом першим частини першої статті 28 Закону .1058, тобто 35 років для чоловіків та 30 років для жінок.

Після відкриття провадження по справі, рішення від 13.02.2023 року про відмову у призначенні пенсії було скореговано.

А саме, до стажу державної служби не зараховано періоди роботи в державній податковій інспекції з 25.09.1995 року по 12.06.2012 року та з 11.10.2012 року по 04.04.2016 року, оскільки за вказані періоди ОСОБА_1 присвоювались спеціальні звання.

З огляду на це, до стажу роботи державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, для визначення права на призначення пенсії за віком відповідно до Закону №889 можливо зарахувати лише період з 22.03.1995 року по 24.09.1995 року.

За результатом розгляду документів страховий стаж ОСОБА_1 склав 37 років 11 місяців 22 дні, стаж роботи на посадах державної служби 6 місяців 3 дні.

Таким чином, станом на 01.05.2016 на день набрання чинності Законом №889, позивачка не перебувала на посаді державного службовця та не мала стажу роботи на посадах державної служби 20 років, отже норми пункту 10 та пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889, не дотримуються.

Станом на дату звернення з заявою про переведення на пенсію державного службовця позивачка не досягла віку, встановленого ст. 26 Закону №1058 - 60 років, адже вік ОСОБА_1 на момент звернення 59 років.

Головним управлінням прийнято правомірно та обґрунтовано рішення №44 про відмову у переведенні на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» у зв`язку з недосягненням пенсійного віку та відсутності необхідної тривалості стажу роботи державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, для визначення права на призначення пенсії за віком відповідно до Закону №889.

З урахуванням викладеного, представник відповідача-2 просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття провадження, відповідач-1 відзиву на позовну заяву не надав, з заявами та клопотаннями на адресу суду не звертався.

Відповідно до частини 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи вищезазначене, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами.

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 - позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що наказом начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 06 січня 2023 року №34-О визначено:

Звільнити ОСОБА_1 11 січня 2023 року з посади головного спеціаліста відділу контрольно-перевірочної роботи №3 Управління контрольно-перевірочної роботи. у зв`язку з скороченням посади державної служби, внаслідок зміни штатного розпису Головного управління, без скорочення чисельності, пункт 1 частини 1 статті 40 КЗпП України та пункту 1 частини 1 статті 87 Закону України від 10 грудня 2015 року №889-VII "Про держану службу.

Виплатити ОСОБА_1 вихідну допомогу у розмірі двох середньомісячних заробітних плати, частина 4 статті 87 Закону України від 10 грудня 2015 року №889-VII "Про держану службу".

Виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку тривалістю 9, 1 календарних днів, за період роботи з 04.04.2022 року по 11.01.2023 року.

Відповідно до довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державного службовця, №33 видана позивачці 12 січня 2023 року, разом до виплати за грудень 2022 року - 21740,98 грн.

Відповідно до довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця №34 від 12 січня 2023 року, станом на січень 2023 року, видана ОСОБА_1 , становить:

посадовий оклад - 5800,00 грн.;

надбавка за ранг (5 ранг) - 600,00 грн.;

Надбавка за вислугу років (50%) - 2900,00 грн.;

Всього станом на січень 2023 року - 9300,00 грн.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 була призначена пенсія за віком відповідно до статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV та статті 21 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні» від 16 грудня 1993 року №3721-XII.

06 лютого 2023 року ОСОБА_1 звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України та просила здійснити перехід з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

Рішенням відділу перерахунку пенсій №1 Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №44 від 13 лютого 2023 року позивачу відмовлено у переході з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" та зазначено наступне.

Дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України за перерахунком пенсії 06.02.2023р.

Вік заявниці 59 років.

Страховий стаж становить 37 рік 11 місяців 22 дні.

На дату звернення за перерахунком не працює.

Заявниця отримує пенсію за віком (особа, трудовий договір з якою розірвано у зв`язку зі змінами в організації виробництва за 1,5 роки до досягнення пенсійного віку).

З 01 травня 2016 набув чинності Закон України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 №889-VIII.

У зв`язку з цим, Закон України "Про державну службу" від 16.12.1993 року №3723-XIІ втратив чинність, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 Прикінцевих положень Закону № 889-VIII, якими встановлено право на пенсію за віком.

При цьому, призначення пенсій по інвалідності Законом №889 не передбачено.

Відповідно до статті 90 Закону України №889, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Лише пунктами 10 і 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889 передбачено право державних службовців за певних умов на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ.

На призначення пенсії за Законом №889 у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, можуть розраховувати дві категорії осіб:

- державні службовці, які на день набрання чинності Законом №889, станом на 01.05.2016 року обіймали посади державної служби та мали не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723 та актами Кабінету Міністрів України;

- особи, які на день набрання чинності Законом №889, мали не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених, статті 25 Закону №3723 та актами Кабінету Міністрів України, незалежно від факту роботи на державній службі станом на 01 травня 2016 року.

Відповідно до пункту 3 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622, право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ за наявності необхідного стажу роботи, мають чоловіки, які досягли віку 62 роки та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058, якщо до набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 року №889-VIII «Про державну службу» їм не призначалася пенсія відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ.

Результати розгляду документів, доданих до заяви:

- відповідно до трудової книжки НОМЕР_2 від 17.0261981 року заявниця працювала в Управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 01 липня 2016 року.

Стаж державної служби станом 01 травня 2016 року складає 27 років 10 місяців днів.

Враховуючи вищезазначене, відмовити ОСОБА_1 , згідно поданої заяви від 06 лютого 2023 року у переході з пенсії за віком згідно Закону України ''Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію від повідно до Закону України "Про державну службу", оскільки заявниця не досягла віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про зага льнообов`язкове державне пенсійне страхування» 60 років.

Судом встановлено, зокрема з матеріалів відзиву на позовну заяву, що після відкриття провадження по справі Рішення від 13 лютого 2023 року було скореговано, шляхом зазначення наступного:

До стажу державної служби не зараховано періоди роботи в державній податковій інспекції з 25.09.1995 року по 12.06.2012 року та з 11.10.2012 року по 04.04.2016 року оскільки за вказані періоди ОСОБА_1 присвоювались спеціальні звання.

З огляду на це, до стажу роботи державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державної служби для визначення права на призначення пенсії за віком відповідно до Закону №889, можливо зарахувати лише період з 22.03.1995 року по 24.09.1995 року.

За результатом розгляду документів страховий стаж ОСОБА_1 склав 37 років 11 місяців 22 дні, стаж роботи на посадах державної служби 6 місяців 3 дні.

Таким чином, станом на 01.05.2016, на день набрання чинності Законом №889 року, позивачка не перебувала на посаді державного службовця та не має стажу роботи на посадах державної служби 20 років, отже норми ані пункту 10, ані пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889, не дотримуються.

Більш того, станом на дату звернення з заявою про переведення на пенсію державного службовця, позивачка не досягла віку, встановленого статтею 26 Закону №1058 - 60 років, адже вік ОСОБА_1 на момент звернення - 59 років.

ОСОБА_1 вважає протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницький області від 13.02.2023 року №44 про відмову в перерахунку пенсії - переходу на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», оскільки має стаж державної служби 21 рік 04 місяці 24 днів, у зв`язку з чим звернулась до суду з цим позовом.

Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 90 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Частиною 1 статті 66 Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» зазначено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподаткованого доходу (прибутку), сукупного оподаткованого доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з основ законодавства України про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, цього закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відміни від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні.

Згідно з частиною 1 статті 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з частинами 3, 5 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

З 01 травня 2016 року набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VIII, яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII від 16.12.1993 року.

Частиною 1 статті 37 Закону №3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Пенсія за віком у розмірах, передбачених частиною 1 статті 37 Закону №3723-XII, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 року, №52, статті 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, статті 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Після 01 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом № 889-VIII) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-XII лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10 і 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, та мають передбачені частиною першою статті 37 Закону №3723-XII вік і страховий стаж.

Пунктом 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII визначено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Аналіз наведених вище правових норм надає суду підстави для висновку, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постановах від 04.04.2018 №822/254/18, від 15.12.2020 у справі №560/2398/19, від 18 березня 2021 у справі №500/5183/17.

Порядок призначення пенсій згідно з Законом №889-VIII, яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб».

Пунктом 4 Порядку №622 передбачено, що пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

При цьому, заробітна плата включає в себе:

посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);

розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;

у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 року, середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 року на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 року, а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 року на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 року як за повний місяць;

матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 року, за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

Пунктами 5 та 6 Порядку №622 передбачено, що форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики. У разі ліквідації державного органу довідку видає орган, який є правонаступником, а в разі його відсутності чи перейменування (відсутності) посад, у тому числі відсутності відповідних посад державної служби, довідка видається у порядку, встановленому Мінсоцполітики за погодженням із Нацдержслужбою.

Вимоги до форми довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям встановлені постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3 "Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям", зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.02.2017 за №180/30048.

Такими довідками є:

про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років);

про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією);

про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

Судом встановлено, що за заявою позивача про призначення пенсії, їй було призначено пенсію за віком, відповідно до статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV та статті 21 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні» від 16 грудня 1993 року №3721-XII, виходячи з заробітної плати за даними системи персоніфікованого обліку.

Подані 06 лютого 2023 року позивачкою до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області разом з заявою про перехід на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" довідки №№33, 34 від 12.01.2023 року про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), відповідають формі, затвердженій Постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3.

Суд зазначає, що відповідно до частин 1, 2 статті 44 Закону України №1058-IV, звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу пенсійного фонду. Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджено постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846.

На підставі пункту 4.2 Порядку №22-1, при розгляді документів про призначення пенсій право особи для призначення пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів, в тому числі правильність оформлення заяви (дод.1), відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж.

Рішенням відділу перерахунку пенсій №1 Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №44 від 13 лютого 2023 року зазначено, що для проведення перерахунку пенсії згідно Закону України "Про державну службу" з 06 лютого 2023 відсутні законні підстави.

Пунктом 5 Порядку №22-1 передбачено, що днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший. У разі, якщо до заяви про призначення, відновлення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за пенсією вважається день приймання заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви. Якщо документи, які необхідно подати додатково, протягом трьох місяців не подані, пенсія призначається, відновлюється за наявними документами. У подальшому при надходженні додаткових документів пенсія перераховується зі строків, передбачених пунктом 4 статті 45 Закону (абзаци перший, третій, четвертий).

За нормами частини 3 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду України

Частиною 4 статті 45 Закону №1058-IV визначено, що перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Судом встановлено, що право ОСОБА_1 на пенсію за віком, відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ Пенсійним фондом не заперечується, однак, у зв`язку з недостатністю стажу державної служби та не досягненням віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" - 60 років, їй відмовлено Рішенням відділу перерахунку пенсій №1 Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №44 від 13 лютого 2023 року,

Відтак, з огляду на наведені обставини справи, дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови позивачці в здійсненні з 06 лютого 2023 року переходу з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" є цілком обґрунтованими.

Враховуючи вищевикладене, суд погоджується з доводами відповідача про правомірність винесеного рішення, оскільки позивач на дату звернення не досягла 60-річного віку та не мала відповідного стажу державної служби для переходу на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу".

Як видно з положень Рекомендації Комітету Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом 11.03.1980 року, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2010 року №1380/5, дискреційні повноваження - сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності, вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта, він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але й не має права виходити за її межі.

Дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 21.05.2013 року №21-87а13.

Відтак, суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

За змістом частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Судом встановлено, що позивачем при зверненні до адміністративного суду із позовною заявою сплачено суму судового збору у розмірі 1073,60 грн., що документально підтверджується квитанцією АТ "Райффайзен Банк Аваль" №N12FK4199M від 17 липня 2023 року.

З урахуванням відмови в задоволенні адміністративного позову, розподіл судових витрат судом не здійснюється.

Керуючись ст.ст.241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М. Олійник