Справа № 420/15920/23
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2023-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці про визнання протиправною відмову щодо підготування висновку,

встановив:

Позивач звернувся з позовною заявою до Одеської митниці, в якій просить:

- визнати протиправною відмову Одеської митниці () викладеної у листі №7.10-1/15-01/10/8561 від 05.05.2023 щодо підготовки висновку про повернення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) переплати надміру сплачених до Державного бюджету України митних платежів у сумі 10300,76 грн.;

- зобов`язати Одеську митницю () підготувати висновок про повернення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) суму надміру сплачених до Державного бюджету України митних платежів в розмірі 10300,76 грн., з яких: акциз 8583,97 грн. та ПДВ 1716,79 грн. та подати його для виконання до Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області ( вул. Садова, 1-А, м. Одеса, 65023);

- здійснити розподіл судових витрат та стягнути з Одеської митниці () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 859 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 3500 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у судовому порядку визнано протиправним та скасовано рішення про відмову в митному оформленні автомобіля, яке оформлено у вигляді картки відмови в митному оформленні (випуску) товарів з підстав прийняття рішення про визначення коду товару. Внаслідок незаконного рішення митного органу щодо визначення коду товару позивач був вимушений повторно подати митну декларацію та переплатити суму митних платежів. Після скасування рішення позивач звернувся до Одеської митниці із заявою щодо підготовки та подання до ГУ Державної казначейської служби України в Одеській області висновку стосовно повернення надміру сплачених митних платежів. Однак, митним органом протиправно було відмовлено у підготовці такого висновку.

Відповідач позовні вимоги не визнав з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Зазначив, що рішення про визначення коду згідно із яким здійснено митне оформлення товару в судовому порядку не скасовано, а тому підстав для повернення надміру сплачених до бюджету митних платежів немає.

Розгляд справи здійснюється у спрощеному провадженні без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши подані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що для проведення митного оформлення придбаного товару (автомобіль Chevrolet Volt, 2015 р.в, VIN НОМЕР_2 ) позивачем 13.04.2021 року подано до Одеської митниці Держмитслужби митну декларацію UA500030/2021/032227 щодо здійснення митного оформлення вказаного автомобіля.

У графі 33 митної декларації № UA500030/2021/032227 від 13.04.2020 зазначений код товару .

За результатами розгляду вказаної митної декларації та поданих документів державний інспектор BMO №2 м/п > Пронін С.В. склав картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів № UA500030/2021/00103 вiд 14.04.2021 з причин прийняття рішення про визначення коду товару NKT-UA-2021 від 14.04.2021 яким змінено код товару за УКТЗЕД на Автомобілі легкові та інші моторні транспортні засоби, призначені головним чином для перевезення людей (крім моторних транспортних засобів товарної позиції 8702), включаючи вантажопасажирські автомобілі-фургони та гоночні автомобілі: інші транспортні засоби з поршневим двигуном внутрішнього згоряння з іскровим запалюванням та з зворотно-поступальним рухом поршня і електродвигуном в якості двигунів для пересування, які здатні заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електроенергії, що використовувалися понад 5 років.

З метою розмитнення автомобіля позивач подав митну декларацію №UA500030/2021/033423 від 16.04.2021 року із кодом товару, який був визначений митним органом, та додатково сплатив митні платежі у розмірі 10300,76 грн, з яких: акциз 8583,97 грн та ПДВ 1716,79 грн.

Після розмитнення автомобіля за кодом, який визначив відповідач, позивач звернувся по Одеського ОАС з позовом про оскарження незаконної відмови відповідача у розмитненні його авто за кодом УКТ ЗЕД .

Рішенням Одеського ОАС від 19.07.2021 року у справі № 420/7216/21, яке набрало законної сили 19.08.2021 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення задоволено; визнано протиправним та скасовано рішення про відмову у митному оформленні автомобіля Chevrolet Volt, 2015 Р.В. VIN НОМЕР_2 за поданою митною декларацією UA500030.2021.032227 вiд 13.04.2021, яке оформлено у вигляді картки вiдмови в митному оформленні (випуску) товарів №UA500030/2021/00103 вiд 14.04.2021 з підстав прийняття рішення про визначення коду товару NKT-UA-2021 вiд 14.04.2021.

Здійснюючи розгляд справи № 420/7216/21 суд дійшов висновку, що ввезений автомобіль належить класифікувати саме за кодом УКТЗЕД , а тому відмова у митному оформленні автомобіля Chevrolet Volt з підстав того, що зазначений автомобіль необхідно було класифікувати за іншим кодом УКТЗЕД є протиправною.

В силу приписів ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини щодо протиправності відмови позивачу у митному оформленні автомобіля Chevrolet Volt з підстав того, що зазначений автомобіль необхідно було класифікувати за іншим кодом УКТЗЕД, звільняються від доказування, оскільки є преюдиційними.

14.04.2023 року позивач звернувся до відповідача із заявою в якій просив підготувати висновок про повернення суму надміру сплачених до Державного бюджету України митних платежів в розмірі 10300,76 грн, з яких: акциз 8583,97 грн та ПДВ 1716,79 грн та подати його для виконання до Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області.

Відповідач листом №7.10-1/15-01/10/8561 від 05.05.2023 року відмовив у задоволенні поданої заяви та зазначив, що тільки після скасування рішення про визначення коду товару сплачені платежі вважатимуться надмірно сплаченими.

Не погодившись із такою відмовою позивач звернувся за захистом прав до суду з цією позовною заявою.

Вирішуючи цей спір суд керувався наступними приписами нормативно-правових актів.

Інститут повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів закріплено у статті 301 Митного кодексу України.

Згідно із вказаною законодавчою нормою повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України.

У разі виявлення факту помилкової та/або надмірної сплати митних платежів митний орган не пізніше одного місяця з дня виявлення такого факту зобов`язаний повідомити платника податків про суми надміру сплачених митних платежів.

Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Якщо надмірна сплата сум митних платежів сталася внаслідок помилки з боку посадових осіб митного органу, повернення надміру сплачених сум митних платежів здійснюється у першочерговому порядку.

Повернення сум відповідних митних платежів здійснюється також у разі, якщо:

1) законом передбачено повернення сум сплаченого мита при поміщенні товарів у митний режим реімпорту або у митний режим реекспорту відповідно до розділу V цього Кодексу, а також в інших випадках, визначених цим Кодексом;

2) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, здійснюється зміна раніше заявленого митного режиму, якщо суми митних платежів, належних до сплати при поміщенні товарів у новий митний режим, є меншими, ніж суми митних платежів, сплачених при поміщенні їх у попередній митний режим;

3) відновлюється режим найбільшого сприяння, вільної торгівлі;

4) митну декларацію змінено або визнано недійсною;

5) у товарах, що ввозяться на митну територію України або вивозяться за її межі, виявлено дефекти або вони якимось іншим чином не відповідають погодженим специфікаціям, за умови, що ці товари не ремонтувалися і не використовувалися відповідно на території України та за її межами (крім операцій, необхідних для виявлення дефектів або невідповідності) і повертаються протягом строку, визначеного підпунктом "а" пункту 3 частини другої статті 78 цього Кодексу;

6) платником податків подано митному органу документи, які підтверджують наявність у нього на день подання митному органу митної декларації для митного оформлення права на звільнення від сплати митних платежів.

Відповідно до п.п.14.1.115 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України надміру сплачені грошові зобов`язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов`язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Пунктом 43.1 статті 43 Податкового кодексу України передбачено, що помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 МК України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Відповідно до п.43.2 ст.43 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Згідно із п.п.43.3, 43.4 ст.43 Податкового кодексу України обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми. Платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку.

Пунктом 43.5 статті 43 Податкового кодексу України установлено, що контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Послідовність та порядок вчинення посадовими особами контролюючих органів дій під час повернення суб`єктам господарювання та/або фізичним особам коштів авансових платежів (передоплати) та помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів визначено Порядком повернення авансових платежів (передоплати) та помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 18.07.2017 року № 643.

Відповідно до п.1 Розділу 3 Порядку повернення авансових платежів (передоплати) та помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 18.07.2017 року № 643, повернення з державного бюджету помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені здійснюється за заявою платника податків протягом 1095 днів від дня їх виникнення.

Повернення сум відповідних митних платежів у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 301 Митного кодексу України, здійснюється за умови, що заява подається не пізніше одного року з дня, наступного за днем виникнення обставин, що тягнуть за собою повернення сплачених сум митних платежів.

Пункт 3 Розділу 3 Порядку повернення авансових платежів (передоплати) та помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 18.07.2017 року № 643, містить вичерпний перелік реквізитів заяви про повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів, а також документів, які необхідно до неї додати.

Згідно із пунктами 4-6 Розділу 3 Порядку повернення авансових платежів (передоплати) та помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів, затверджено наказом Міністерства фінансів України від 18.07.2017 року № 643, після надходження до митниці Держмитслужби заява, подана за допомогою засобів ІТС Держмитслужби в електронній формі, автоматично після перевірки засобами антивірусного захисту інформації вноситься до Реєстру опрацювання заяв на повернення, який ведеться за допомогою засобів АСМО.

Внесення до Реєстру інформації щодо заяви, поданої платником у паперовому вигляді або за допомогою засобів електронного зв`язку в електронній формі, здійснює працівник Підрозділу.

Реєстр містить дані, зазначені в заяві, та дані, внесені Підрозділом.

Заяву платника, внесену до Реєстру, розглядають відповідні структурні підрозділи митниці Держмитслужби, за визначенням керівника митниці.

Підрозділ перевіряє факт перерахування суми коштів з відповідного рахунку до державного бюджету та відсутність у нього податкового боргу за допомогою засобів АСМО.

Співробітник Підрозділу до Реєстру вносить дату сплати і реквізити, за якими кошти перераховано до бюджету (код класифікації доходів бюджету, бюджетний рахунок, на який перераховано кошти, код за ЄДРПОУ територіального органу Казначейства, на ім`я якого відкрито рахунок, та МФО Казначейства).

Якщо за результатами розгляду заяви митницею Держмитслужби встановлено наявність підстав для повернення коштів, працівник Підрозділу формує електронний висновок про повернення з державного бюджету помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені (далі - електронний висновок) за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку, який подається керівнику (заступнику керівника) митниці Держмитслужби для прийняття рішення щодо повернення відповідної суми коштів.

На кожний сформований електронний висновок, за яким прийнято рішення про повернення, накладаються кваліфіковані електронні підписи керівника (заступника керівника) структурного підрозділу, що сформував електронний висновок, керівника (заступника керівника) митниці Держмитслужби та кваліфікована електронна печатка такого органу.

З огляду на вищевказані законодавчі приписи суд дійшов висновку, що обов`язковою умовою для повернення надміру сплачених сум митних платежів є наявність наступних умов, а саме: факту надмірної сплати коштів; подання платником податків у законодавчо визначений строк до митного органу заяви про повернення надміру сплачених сум митних платежів із зазначенням необхідних реквізитів та доданням доказів; відсутність податкового боргу.

Також, законодавчою передбаченою передумовою для повернення платнику податків надміру сплачених сум митних платежів є факт ухвалення митним органом відповідного висновку.

За наслідками з`ясування фактичних обставин справи судом встановлено, що позивач скористався правом щодо звернення до контролюючого органу із заявою про повернення надміру сплачених сум митних платежів.

При цьому, як з`ясовано в ході розгляду справи та не заперечується митним органом, заява позивача про повернення надміру сплачених сум митних платежів відповідає вимогам пункту 3 Порядку повернення авансових платежів (передоплати) та помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів, затверджено наказом Міністерства фінансів України від 18.07.2017 року № 643.

Також, у межах спірних правовідносин встановлено наявність надміру сплачених митних платежів у сумі 10300,76 грн, з яких: акциз 8583,97 грн та ПДВ 1716,79 грн.

Доводи митного органу щодо відсутності факту надмірної сплати митних платежів у цьому спорі з підстав наявності рішення про зміну коду товару спростовуються встановленими у ході розгляду справи №420/420/7216/21 обставинами.

Додатково суд звертає увагу митного органу на те, що приписи чинного законодавства не пов`язують право декларанта на повернення надміру сплачених митних платежів із наявністю нескасованого в судовому порядку рішення щодо визначення коду товару.

Отже, рішення про визначення коду товару не впливає на характер правовідносин, які склалися між учасниками справи.

Окрім того, наявність у позивача податкового боргу в ході розгляду справи не встановлено.

З урахуванням вищенаведеного, у митного органу виник обов`язок із формування висновку про повернення сум коштів з бюджету та подання його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Натомість, передбаченого положеннями чинного законодавства обов`язку контролюючий орган не виконав.

Однак, на виконання вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, суб`єктом владних повноважень не доведено наявності у даному випадку умов за яких позивач може бути позбавлений законодавчо передбаченого права на повернення надміру сплачених митних платежів.

Відтак, з огляду на означене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Сума сплаченого позивачем судового збору підлягає стягненню на його користь з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань відповідно до ст. 139 КАС України.

З приводу витрат на правничу допомогу суд зазначає таке.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу врегульовано ст. 134 КАС України.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження витрат позивач надав: договір про надання правової допомоги, акт прийому-передачі.

Так, умовами договору передбачено фіксовану суму гонорару у розмірі 3500,00 грн за повний юридичний супровід, який включає, зокрема участь у суді, звернення рішення до виконання, а також інші процесуальні дії. Оплата здійснюється після винесення рішення та набрання ним законної сили (п. 3).

Відповідно до акта прийому-передачі від 01.07.2023 року адвокат витратив 13 годин на консультацію, правовий аналіз документів, вивчення законодавчої бази, розрахунок позовних вимог, підготовка та подача позовної заяви до суду. Вартість наданих послуг склала 3500,00 грн.

Проаналізувавши зміст поданої заяви, дослідивши матеріали справи, співвставивши наведені сторонами аргументи із категорією цієї справи, суд вважає неспівмірним заявлений розмір витрат зі складністю справи та обсягом наданих послуг.

Позовна заява викладена на 8 сторінках, з яких позиція та обґрунтування предмету спору викладене на 4 сторінках, що свідчить про невеликий обсяг виконаної адвокатом роботи.

До того ж, позивач у позовній заяві зазначав про незначну складність цього спору.

З огляду на викладене, суд вважає співмірним розміром зі складністю цієї справи та обсягом наданих адвокатом послуг суму витрат у розмірі 2000,00 грн.

Керуючись ст. 242- 246 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Одеської митниці викладеної у листі №7.10-1/15-01/10/8561 від 05.05.2023 щодо підготовки висновку про повернення ОСОБА_1 переплати надміру сплачених до Державного бюджету України митних платежів у сумі 10300,76 грн.

Зобов`язати Одеську митницю підготувати висновок про повернення ОСОБА_1 суму надміру сплачених до Державного бюджету України митних платежів в розмірі 10300,76 грн, з яких: акциз 8583,97 грн та ПДВ 1716,79 грн, та подати його для виконання до Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області.

Стягнути з Одеської митниці (адреса: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21-А, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судовий збір в сумі 858,88 грн та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2000,00 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Попов В.Ф.