Справа № 460/10486/23
Суддя: Н.С. Гудима
Дата ухвалення: 2023-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

29 вересня 2023 року м. Рівне №460/10486/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Гудими Н.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_2
доДубенського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Західне міжрегуональне управління Міністерства юстиції (м. Львів)
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_2 (далі, -третя особа), звернулася з позовом до Дубенського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) про визнання протиправними дій щодо невнесення зміни до актового запису про народження від 16.11.2016 №43, складеного виконавчим комітетом Шепетинської сільської ради Дубенського району Рівненської області, щодо зміни прізвища дитини з « ІНФОРМАЦІЯ_4 » на « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та зобов`язання внести такі зміни до актового запису.

Позовні вимоги мотивовано необґрунтованою відмовою відповідача внести зміни до актового запису про народження сина позивача за заявою обох батьків відповідно до ст. 148 Сімейного кодексу України.

Ухвалою суду від 02.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Цією ж ухвалою судом залучено до участі у справі як третю особу, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, ОСОБА_2 , та встановлено відповідачу і третій особі строк для подання відзиву на позовну заяву та пояснень щодо позову відповідно.

Відповідач правом на подання відзиву, передбаченим ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України не скористався, свою позицію стосовно позову не висловив.

Від третьої особи жодних пояснень щодо позову не надходило.

Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками зазначені ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , про що виконавчим комітетом Шепетинської сільської ради Дубенського району Рівненської області складено актовий запис №43 від 29.10.2016.

Вказана обставина встановлена рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 11.11.2019 у справі №559/1128/18, яке набрало законної сили, та не заперечується учасниками справи.

Зазначеним рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внесено зміни до актового запису про народження №43, складеного 29 жовтня 2016 року виконавчим комітетом Шепетинської сільської ради Дубенського району Рівненської області на ім`я ОСОБА_5 , а саме: в графі «прізвище» змінити прізвище « ІНФОРМАЦІЯ_4 » на « ІНФОРМАЦІЯ_4 », в графі «батько» виключити відомості про батька ОСОБА_5 та зазначити батьком ОСОБА_2 , Власне ім`я, прізвище, дату та місце народження дитини залишити без змін.

Ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 17.03.2020 у справі №559/1128/18 виправлено описку в рішенні від 11.11.2019 та викладено третій абзац резолютивної частини в наступній редакції «внесено зміни до актового запису про народження №43, складеного 29 жовтня 2016 року виконавчим комітетом Шепетинської сільської ради Дубенського району Рівненської області на ім`я ОСОБА_5 , а саме: в графі «прізвище» змінити прізвище « ІНФОРМАЦІЯ_4 » на « ІНФОРМАЦІЯ_4 », в графі «батько» виключити відомості про батька ОСОБА_5 та зазначити батьком ОСОБА_2 , Власне ім`я, дату та місце народження дитини залишити без змін».

На підставі зазначеного рішення суду відповідачем внесено зміни до актового запису про народження дитини та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 15.02.2023, в якому батьком дитини зазначено ОСОБА_2 .

При цьому, прізвище дитини в свідоцтві про народження визначено за прізвищем батька « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

17.03.2023 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися зі спільною заявою про зміну прізвища їхньої малолітньої дитини з « ІНФОРМАЦІЯ_4 » на « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

Листом від 30.03.2023 №335-03-0564 відповідач повідомив заявників про відмову у внесенні змін до актового запису про народження неповнолітнього ОСОБА_2 з посиланням на приписи ст.148 Сімейного кодексу України.

Не погодившись із такими діями відповідача, позивач звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 4 статті 144 Сімейного кодексу України реєстрація народження дитини засвідчується Свідоцтвом про народження, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України.

За правилами статті 145 Сімейного кодексу України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Батьки, які мають різні прізвища, можуть присвоїти дитині подвійне прізвище, утворене шляхом з`єднання їхніх прізвищ. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Порядок зміни прізвища дитини її батьками врегульовано статтею 148 Сімейного кодексу України.

Статтею 49 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 №435-IV встановлено, що актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону.

Відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначає засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану регулюються Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 №2398-VІ (далі - Закон №2398-VІ).

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону № 2398-VІ державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до цього Закону, Цивільного та Сімейного кодексів України та інших актів законодавства органами державної реєстрації актів цивільного стану (частина 2 статті 3 Закону № 2398-VІ).

Частиною першою статті 6 Закону №2398-VІ встановлено, що відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Приписами статті 9 Закону №2398-VІ визначено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану.

Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану.

Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку.

Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку (ч.1 ст.22 Закону № 2398-VI).

Частинами 3 та 4 статті 22 Закону № 2398-VI передбачено, що заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису цивільного стану. Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.

Згідно з ч.5 ст.9 Закону №2398-VI правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджуються Міністерством юстиції України.

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану регулюється Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793, із змінами і доповненнями (далі - Правила).

Пунктом 1.1. Правил визначено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Пунктом 1.5 Правил передбачено, що заяви про внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання приймаються відділами державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, визначеному цими Правилами, шляхом їх формування та реєстрації за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, на яких заявники за умови відсутності зауважень до відомостей, зазначених у них, проставляють власні підписи. Заяви іноземців, які постійно проживають в Україні, про внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, складених органами державної реєстрації України, розглядаються відділом державної реєстрації актів цивільного стану на загальних підставах.

Згідно з пунктом 2.1 Правил, заява про внесення змін до актового запису цивільного стану за формою, наведеною в додатку 1, подається до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених статтею 53 Сімейного кодексу України, також до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання першого примірника актового запису про шлюб (крім випадків, коли актовий запис про шлюб складено дипломатичним представництвом або консульською установою України) при пред`явленні паспорта або паспортного документа.

Згідно пункту 2.5 Правил, заяви про внесення змін до актових записів цивільного стану подаються: особами, щодо яких були складені ці актові записи; одним з батьків неповнолітніх (малолітніх); піклувальниками неповнолітніх та опікунами малолітніх; опікунами недієздатних осіб; спадкоємцями померлого.

Відповідно до п.п. 2.6, 2.7 Правил, разом із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану заявником подаються: свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні; інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті.

На підтвердження достовірності представлених заявником документів про державну реєстрацію актів цивільного стану відділом державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичним представництвом чи консульською установою України додаються до матеріалів справи повні витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, копії відповідних актових записів цивільного стану, на підставі яких вирішується питання щодо необхідності внесення змін або відмови в цьому.

Перелік підстав для внесення змін в актові записи цивільного стану визначений пунктом 2.13. Правил.

Так, згідно з положеннями п. 2.13.1 та 2.13.8 Правил, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є:

рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану (п.2.13.1);

заява про зміну прізвища малолітньої дитини обох батьків або одного з них, якщо другий помер, оголошений померлим, визнаний недієздатним або безвісно відсутнім, та згода дитини віком від семи до чотирнадцяти років, якій при державній реєстрації народження присвоєне прізвище одного з батьків, згідно з частиною четвертою статті 148 Сімейного кодексу України за формою, наведеною в додатку 5 (п.2.13.8).

Відповідно до п. 2.13.12. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану можливе також і в інших окремих випадках, якщо це не суперечить чинному законодавству України.

Нормами частини першої статті 135 Сімейного кодексу України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Частиною 4 статті 148 Сімейного кодексу України визначено, що за заявою батьків або одного з них, якщо другий помер, оголошений померлим, визнаний недієздатним або безвісно відсутнім, дитині, яка не досягла чотирнадцяти років та якій при реєстрації народження присвоєне прізвище одного з батьків, може бути змінено прізвище на прізвище другого з батьків.

Як встановлено судом, при народженні сина позивача, його прізвище було визначене за прізвищем матері, а саме: « ОСОБА_1 », актовий запис №43 від 29.10.2016.

Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 11.11.2019 у справі №559/1128/18 визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком дитини та внесено зміни до актового запису про народження №43, складеного 29 жовтня 2016 року виконавчим комітетом Шепетинської сільської ради Дубенського району Рівненської області на ім`я ОСОБА_5 , а саме: в графі «прізвище» змінити прізвище « ІНФОРМАЦІЯ_4 » на « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

На підставі зазначеного рішення суду, відповідачем внесено зміни до актового запису про народження дитини та повторно видано свідоцтво про народження.

Суд зазначає, що для зміни прізвища дитини ст.148 Сімейного кодексу України та Правила вимагають згоду обох батьків, що й було зроблено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які 17.03.2023 звернулися до відповідача зі спільною заявою про зміну прізвища їхньої малолітньої дитини.

Вказана заява обох батьків була подана за встановленою формою та з необхіднім переліком документів, а тому є достатньою підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Доказів того, що вказана заява не відповідає встановленій формі або ж подана за відсутністю необхідного переліку документів відповідачем не надано та не доведено.

А отже, підстав для відмови позивачу у внесені змін до актового запису про народження дитини у відповідача не було.

Крім того, суд звертає увагу, що ч.4 ст. 148 Сімейного кодексу України є окремою достатньою підставою для зміни прізвища дитини і не містить положень про неможливість її реалізації у випадку попередньої зміни прізвища дитини за іншою підставою, зокрема на підставі рішення суду про визнання батьківства.

Частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Положення статті 8 Конвенції про захист прав і основних свобод людини передбачають, що Кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини свідчить, що сфера дії статті 8 Конвенції розповсюджується також і на питання, пов`язані з реєстрацією (у тому числі реєстрацією змін) та зміною імені та прізвища.

Зокрема, у своїх рішеннях Суд зазначав, що "…стаття 8 не містить ніяких явних положень щодо імен. Однак, імена, як і прізвища, є способом ідентифікації осіб у їх сім`ях і суспільстві, (див. Burghartz проти Швейцарії рішення від 22 лютого 1994, № 280-B, § 24, і Stjerna проти Фінляндії, рішення від 25 листопада 1994, № 299-B, § 37), тому стосуються особистого і сімейного життя..." (див. Guillot проти Франції, рішення від 24 жовтня 1996, § 21).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини дії суб`єкта владних повноважень щодо втручання чи обмеження прав людини повинні бути обґрунтованими, законними, необхідними, а втручання - пропорційним. Дискреційність повноважень органу влади повинна бути зведена до мінімуму, а логіка рішень органу влади повинна бути чіткою і зрозумілою, як і можливі наслідки таких дій. Особа не повинна відповідати за помилки, вчинені органом держави.

Так, у справі "Гарнага проти України" (Garnaga v. Ukraine) від 16 травня 2013 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що хоча мета статті 8 Конвенції головним чином стосується захисту особи від свавільного втручання державних органів, вона не лише зобов`язує державу утриматися від такого втручання, але й покладає на неї позитивні зобов`язання, властиві дієвій повазі до приватного та сімейного життя. Якщо межі між позитивними та негативними зобов`язаннями держави за статтею 8 не можна визначити з достатньою точністю, то застосовні принципи, тим не менш, є подібними. В обох контекстах слід дотримуватись справедливого балансу, який потрібно встановити між конкуруючими інтересами особи та суспільства в цілому (п. 37 Рішення). Саме державному органу належить навести відповідні та достатні підстави на підтримку своєї відмови у наданні дозволу на зміну імені особи для того, щоб це обмеження вважалося "необхідним у демократичному суспільстві" (п. 39 Рішення).

Підсумовуючи свої висновки у цій справі, Європейський суд вказав, що державними органами не було надано жодного обґрунтування позбавлення заявниці її права приймати рішення з цього важливого аспекту її приватного та сімейного життя як зміну імені, і таке обґрунтування не було встановлено жодним іншим способом. Оскільки державні органи не забезпечили балансу відповідних інтересів, про які йдеться, вони не виконали своє позитивне зобов`язання щодо забезпечення права заявниці на повагу до її приватного життя. Відповідно, допустили порушення статті 8 Конвенції.

Тобто, з позиції Європейського суду з прав людини кожна особа має безперечне право на збереження свого імені (прізвища) та право на його зміну, порядок здійснення якої визнається законодавством України.

Суд зазначає, що відповідачем не представлено жодних аргументів щодо неправильності чи невідповідності таких вимог чинному законодавству України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень не виконав свого процесуального обов`язку щодо доказування правомірності допущеної ним поведінки у спірних правовідносинах: ні відзиву, ні будь-яких доказів на підтвердження протилежних, аніж встановлено судом фактів при розгляді цієї справи, не подав, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення.

Відшкодування витрат зі сплати судового збору, понесених позивачем, здійснюється відповідно до вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, ОСОБА_2 , до Дубенського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Дубенського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) щодо невнесення зміни до актового запису про народження від 16.11.2016 №43 щодо зміни прізвища дитини з « ІНФОРМАЦІЯ_4 » на « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

Зобов`язати Дубенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) внести зміни до актового запису про народження від 16.11.2016 №43 щодо зміни прізвища дитини з « ІНФОРМАЦІЯ_4 » на « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Дубенського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) судові витрати у виді судового збору у сумі 1073,60грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 29 вересня 2023 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач - Дубенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Західне міжрегуональне управління міністерства юстиції (м. Львів) (вул. Свободи, 1,м. Дубно,Рівненська область,35600, ЄДРПОУ/РНОКПП 35091306)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_2 Адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Суддя Н.С. Гудима