Справа № 679/316/23
Суддя: Стасюк Р. М.
Дата ухвалення: 2023-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/679/33/2023
Справа № 679/316/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2023 року м. Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Стасюка Р.М.,

секретаря судового засідання Плазій Н.В.

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Огойка А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нетішин справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Огойко Андрій Анатолійович, до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, інспектора відділу поліцейської діяльності №1 (м.Нетішин) Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області Тіщенка Сергія Ігоровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

17.03.2023 ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Огойко А.А., звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, інспектора відділу поліцейської діяльності №1 (м.Нетішин) Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області Тіщенка С.І. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області Стасюка Р.М. від 22.03.2023 відкрито провадження у справі, призначено судовий розгляд.

29.03.2023 до суду надійшла заява представника відповідача Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області Гладкоскок С.В. про залишення позову без розгляду з тих підстав, що позивачем пропущено строк звернення до суду з адміністративним позов. В обґрунтування заяви зазначено, що про винесення оскаржуваної постанови позивачу було відомо ще в день її складання 20.10.2023, оскільки одночасно відносно ОСОБА_1 складався і протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучено оскаржувану позивачем постанову, перебуває на розгляді у Нетішинському міському суді Хмельницької області, а тому доводи позивача про те, що він довідався про оскаржувану постану 06.03.2023 року є безпідставними.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Огойко А.А. заперечив щодо задоволення заяви представника позивача про залишення позову без розгляду, посилаючись на її безпідставність. Не заперечив, що в листопаді 2022 року він дійсно був ознайомлений з матеріалами справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, до яких долучено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП. Однак зважаючи на те, що договір про надання правової допомоги було укладено з ОСОБА_1 в справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП він не надав значення постанові, яка на даний час оскаржується позивачем. Крім того, зазначив, що строк на оскарження постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП позивачем не пропущено, а тому відсутні підстава для звернення до суду з клопотанням про поновлення такого строку.

Ухвалою Нетішинського районного суду Хмельницької області від 13.04.2023 позов залишено без розгляду у зв`язку з тим, що адміністративний позов поданий із пропуском процесуального строку.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26.07.2023 ухвалу Нетішинського міського суду Хмельницької області від 13.04.2023 скасовано. Справу направлено до Нетішинського міського суду Хмельницької області для продовження розгляду.

На обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що постановою інспектора Відділу поліцейської діяльності №1 (м. Нетішин) Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, старшого лейтенанта поліції Тіщенка С.І. серії ЕАР № 6053898 від 20.10.2022 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, за керування 20.10.2022 о 22:00:19 год. в м. Нетішин по вул. Снігурів автомобілем Ауді, д.н. НОМЕР_1 , без пред`явлення посвідчення водія та реєстраційних документів на транспортний засіб, чим порушив п. 2.1.ПДР України.

28.03.2023до суду від представника відповідача Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області Гладкоскок С.В. надійшов відзив на позовну заяву,у якому позовні вимоги останній не визнав, просив відмовити у задоволенні позовних вимог, вважає постанову правомірною та такою, що не підлягає скасуванню.

Позивач та його представник позов підтримали з підстав викладених у ньому.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 20.10.2022 інспектором сектора реагування патрульної поліції Відділу поліцейської діяльності №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області Тіщенком С.І. винесено постанову серії ЕАР №6053898 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.126 КУпАП за керування 20.10.2022 о 22:00:19 год. в м.Нетішин по вул. Снігурів автомобілем Ауді, д.н. НОМЕР_1 , без пред`явлення посвідчення водія та реєстраційних документів на транспортний засіб, що є порушенням п.2.1 ПДР.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Положеннями ст. 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями ст. 280 КУпАП закріплено обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 р. № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Згідно зі ст. 31 Закону № 580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Приписами ст. 40 Закону № 580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото - і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото - і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Як встановлено судом, достатніх доказів, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.126 КУпАП, а саме, керування водієм транспортним засобом без посвідчення водія та реєстраційних документів на транспортний засіб, окрім самої спірної постанови, відповідачем не надано.

Враховуючи приписи норм КУпАП, суд зазначає про відсутність належних доказів вчинення інкримінованого позивачу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.126 КУпАП.

Також, сама постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення не є доказом у справі про адміністративне правопорушення, оскільки містить лише опис обставин, які визнані відповідачем підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, без зазначення певних доказів на їх підтвердження.

Відповідно до правових позицій Верховного Суду від 23.10.2019 у справі №357/10134/17 та від 11.12.2019 у справі №761/41786/16а, відсутність доказів свідчить про недоведеність правопорушення.

Частина 2 ст. 77 КАС України встановлює, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У зв`язку з цим суд зазначає, що у даній справі відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не доведено факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.126 КУпАП та не надано до суду жодних доказів в підтвердження правомірності свого рішення. Суд звертає увагу на те, що відповідач, заперечуючи проти позову, не довів належними доказами факт вчинення позивачем зазначеного в оскаржуваній постанові адміністративного правопорушення.

Суд зауважує, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності.

Аналогічна правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 751/4821/17.

Суд також погоджується із доводами позивача, що відповідачем не дотримано визначеної законом процедури розгляду справи та прийняття постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальностівиходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП,у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Згідно із ст. 279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

З аналізу наведеної норми випливає, що при прийнятті рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності посадова особа повинна дотримуватися процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченої нормами закону, а саме: представитися особам, які беруть участь у розгляді справи, оголосити, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснити особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки, заслухати таких осіб, дослідити докази і вирішити клопотання.

Верховний Суд зазначив, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

Дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі № 524/5536/17, від 30.05.2018 у справі № 337/3389/16, від 17.07.2019 у справі № 295/3099/17, від 05.05.2020 у справі № 607/7987/17.

З пояснень позивача вбачається, що процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення та прийняття (винесення) постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності поліцейським не були дотримані, оскільки такого розгляду по факту взагалі не було здійснено відповідачем.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що відповідачами не доведено належними та допустимими доказами те, що позивач вчинив інкриміноване адміністративне правопорушення, в судове засідання відповідачі (їх представники) не з`явились, тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження, а тому підлягають до задоволення.

Таким чином, є всі підстави вважати, що постанова по справі про адміністративне правопорушення винесена незаконно, з порушенням норм законодавства, відомчих актів МВС України, порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КУпАП, без належних та допустимих доказів, що призвело до незаконного притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення, а тому її слід скасувати.

За змістом п.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративні правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема при встановленні відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень, зокрема скасовує постанову і закриває справу.

Враховуючи те, що суд встановив відсутність складу адміністративного правопорушення, поставленого у провину ОСОБА_1 , скасовуючи оскаржувану постанову слід закрити провадження у справі за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позов ОСОБА_1 задоволено повністю, тому за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір, що підлягав сплаті за подання позовної заяви та апеляційної скарги в загальному розмірі 2576,64 грн. (429,44 + 2147,20).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 20, 72, 73-77, 90, 241, 246, 250-251, 255, 286 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Огойко Андрій Анатолійович , до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, інспектора відділу поліцейської діяльності №1 (м.Нетішин) Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області Тіщенка Сергія Ігоровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі- задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАР № 6053898 від 20.10.2022, винесену інспектором відділу поліцейської діяльності №1 (м. Нетішин) Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, старшим лейтенантом поліції Тіщенком Сергієм Ігоровичем, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,якою ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності зач. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 2576,64 (дві тисячі п`ятсот сімдесят шість) гривень 64 копійки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області, місцезнаходження: вул. Зарічанська, 7, м. Хмельницький, Хмельницька область, .

Відповідач: ОСОБА_3 , місце перебування: АДРЕСА_2 .

Суддя Р.М.Стасюк