Справа № 531/1752/23
Суддя: Попов М. С.
Дата ухвалення: 2023-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

єдиний унікальний номер справи 531/1752/23
номер провадження 2-а/531/6/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2023 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Попова М.С.,

за участю секретаря Клименко Т.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Єгоріхіна С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Полтавського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним адміністративним позовом та просить суд визнати протиправною та скасувати постанову №158 від 16.06.2023 по справі про адміністративне правопорушення та закрити провадження у справі.

У позові посилається на те, що 21.06.2023 на адресу позивачки надійшла постанова №158 від 16.06.2023, відповідно до якої ОСОБА_1 , інспектора з кадрів ПП «Бурякорадгосп цукрокомбінату імені Халтуріна» притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.120-1 КУпАП та накладено адмінстагнення у вигляді штрафу у розмірі 5100,00 грн. З даною постановою позивачка не погоджується, вважає її незаконною, прийнятою без повного з`ясування усіх обставин та є такою, що підлягає скасуванню. Постанова обґрунтована порушенням стану військового обліку військовозобов`язаних і призовників ПП «Бурякорадгосп цукрокомбінату імені Халтуріна». Зокрема 07.06.2023 офіцером четвертого відділу Полтавського РТЦК та СП ОСОБА_2 , в результаті виявлених недоліків у веденні військового обліку на підприємстві складено протокол про адмінправопорушення за ст. 210-1 КУпАП : - при оформленні документів, необхідних для бронювання, військово-облікові документи військовозобов`язаних не приймалися; - відсутній запис в журналі перевірок про проведення звірки з Мартинівською сільрадою; - відсутні копії військово-облікових документів військовозобов`язаних у справах зі списками персонального військового обліку; - відсутня відомість оперативного обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів; - повідомлення про зміну облікових даних надіслані не на всіх військовозобов`язаних працівників підприємства. Ні оскаржувана постанова ні протокол не містять суті вищевказаних правопорушень, не зазначено конкретно, щодо кого не надіслані повідомлення про зміну облікових даних та не зазначено, яку норму закону порушено. Окрім того, постановою зазначено порушення, що станом на 07.06.2023 у військовозобов`язаного працівника ОСОБА_3 відсутній військово-обліковий документ встановленого зразка. В наявності довідка №228, видана на заміну військового квитка ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач вважає дану постанову незаконною, оскільки на час її винесення закінчився строк накладення адмінстягнення, передбачений ст.38 КУпАП. ОСОБА_3 прийнятий на посаду водія автотранспортних засобів відповідно до наказу ПП «Бурякорадгосп цукрокомбінату імені Халтуріна» від 23.10.2020 №214-К. 27.10.2020 підприємством направлено повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_2 про зміну облікових даних звільнених та прийнятих у жовтні 2020 військовозобов`язаних та призовників, в т.ч. з відомостями про ОСОБА_3 . Згідно поданих даних, ОСОБА_3 перебуває на військовому обліку в Карлівському РВК на підставі довідки №228, яка видана на заміну військового квитка ІНФОРМАЦІЯ_1 . Тобто, ІНФОРМАЦІЯ_2 , а в подальшому Територіальному центру комплектування та соціальної підтримки (правонаступник) було відомо про відсутність у працівника ОСОБА_3 належного військово-облікового документа, щонайменше з 27 жовтня 2020. 19.08.2021 Карлівським районним військовим комісаріатом проведено перевірку та в результаті зроблено відповідний запис. Під час перевірки було відомо про наявність у ОСОБА_3 довідки №228, яка видана на заміну військового квитка, але орган перевірки не зазначив про даний недолік, не визначив його як порушення, оскільки після перевірки вказав, що військовий облік в хорошому стані. Про вказане порушення військового обліку було відомо як під час прийняття ОСОБА_3 на роботу (27.10.2020), так і в подальшому, під час перевірки ( 19.08.2021). На час винесення постанови 16.06.2023 закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст.38КУпАП. Предметом перевірки є відомості, передбачені п.31 Постанови КМУ №921 від 07.12.2016, дія якої припинилась 04.01.2023, у зв`язку з набранням чинності 05.01.2023 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів №1487. 10.02.2023 ОСОБА_3 було повідомлено, під особистий підпис, про необхідність надання військово-облікового документу (тимчасове посвідчення або військовий квиток) у відділ кадрів підприємства. На сьогодні, ОСОБА_4 проводяться відповідні заходи для виготовлення належних військово-облікових документів. З боку посадових осіб підприємства було здійснено всі належні заходи, щодо оформлення працівником ОСОБА_4 військово-облікових документів. Під час чергової перевірки, органом ТЦК та СП військового обліку на підприємстві 20.04.2023, позивачем було зазначено про наявність вказаного вище повідомлення, однак даний факт не було враховано та в журналі перевірок стану обліку військовозобов`язаних і призовників 20.04.2023 зазначено про наявність порушення п.20 Порядку щодо ОСОБА_3 .

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позов та просили суд його задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Зазначили, що позивачка 15.05.2023 направляла до відділу №4 РТЦК та СП виправлені недоліки. У червні ОСОБА_5 була ознайомлена з виправленим недоліками, але у серпні отримали Акт перевірки за червень місяць та постанову про накладення адміністративного стягнення.

Представник відповідача до суду не з`явився, надано письмову заву про розгляд справи без участі уповноваженого ними представника. Також надано заперечення щодо позову, у якому просять відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 з підстав у ньому викладених.

Заслухавши пояснення позивачки та її представника, вивчивши та дослідивши подані письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків.

27.01.2016 позивачка була прийнята на роботу до ПП «Бурякорадгосп цукрокомбінату імені Халтуріна» інспектором з кадрів (а.с.10).

07.06.2023 Полтавським районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки відносно позивачки складено протокол №158 про адміністративне правопорушення за ст.210-1 ч.2 КУпАП (а.с.14-15).

Згідно протоколу, посадовою особою ПП «Бурякорадгосп цукрокомбінату імені Халтуріна» відповідальною особою за ведення військового обліку ОСОБА_1 , порушено вимоги ст.16 ЗУ «Про оборону України», ст.21 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст.38 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», п.34 Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ від 30.12.2022 №1487, щодо належного ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів з числа працюючих.

До матеріалів справи додано Журнал перевірок стану обліку військовозобов`язаних і призовників ПП «Бурякорадгосп цукрокомбінату імені Халтуріна», де 20.04.2023 зазначено про наявність порушення п.20 Порядку щодо ОСОБА_3 (а.с.16-18).

04.05.2023 в результаті проведеної перевірки було складено Акт, який затверджено начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником ОСОБА_6 , у якому зазначено висновок про те, що військовий облік ведеться на низькому рівні. Визначено необхідність усунення зазначених недоліків до 15.05.2023.

Вказана перевірка стану військового обліку та бронювання здійснювалася відповідно до Припису на виконання завдання від 04.05.2023, яким старшого офіцера обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_3 капітана ОСОБА_7 відряджено до ПП «Бурякорадгосп цукрокомбінату імені Халтуріна».

16.06.2023 Полтавським районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки винесено постанову №158 про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 5100,00 грн. за вчинення правопорушення передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП (а.с.12-13).

Копію даної постанови було направлено на адресу позивачки 16.06.2023 з роз`ясненням про необхідність сплати штрафу на вказані реквізити (а.с.11).

Також у матеріалах справи мається довідка №228, видана ОСОБА_3 на заміну військового квитка (а.с.21) та особова картка працівника ОСОБА_3 (а.с.22).

27.10.2020 підприємством направлено повідомлення Карлівському районному військовому комісаріату про зміну облікових даних звільнених та прийнятих у жовтні 2020 військовозобов`язаних та призовників, в т.ч. з відомостями про ОСОБА_3 . Згідно поданих даних, ОСОБА_3 перебуває на військовому обліку в Карлівському РВК на підставі довідки №228, яка видана на заміну військового квитка ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.24,25).

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закріплений у ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні; жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних сил України від 23.12.2019 №Д-322/1/11дск «Про формування територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у Збройних Силах України» та Директиви командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_4 » від 26.12.2019 №Д-11дск пройшло переформування військових комісаріатів на територіальні центри комплектування та соціальної підтримки без зміни функціональних обов`язків та організаційно - правової форми, тобто без зміни статусу юридичної особи.

Згідно Закону України №3553 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення окремих питань виконання військового обліку» систему військових комісаріатів було реорганізовано в територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Статтею 235 КУпАП передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 2101, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Статтею ст. 210-1 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Вказана норма права є бланкетною, тобто закріплює лише загальні ознаки правила поведінки, а для встановлення цих ознак необхідно звертатися до норм іншого нормативного акту.

Частиною 1 ст. 42 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що керівники, інші посадові особи органів виконавчої влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також підприємств, установ, організацій та закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності та громадяни України, винні в порушенні правил військового обліку громадян України, допризовної підготовки, приписки до призовних дільниць, призову на строкову військову службу, проходження служби у військовому резерві, проходження зборів, мобілізаційної підготовки та мобілізаційної готовності, призову на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, прибуття за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України, а також у вчиненні інших порушень законодавства про військовий обов`язок і військову службу, несуть відповідальність згідно із законом.

Оскаржувана Постанова винесена уповноваженою на те посадовою особою, а також за формою і змістом відповідає вимогам ст. ст. 255, 256, 283 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу накладене на позивача в межах розміру, передбаченого санкцією ч.2 ст. 210-1 КУпАП.

Щодо посилання позивача на закінчення строку накладення адміністративного стягнення під час винесення постанови, суд зазнає наступне.

Відповідно до ст. 38 КУПАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше ніж через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушення - два місяці з дня його виявлення.

Триваючим адміністративним правопорушенням є порушення, пов`язані з довготривалим, безперервним невиконанням обов`язків, передбачених правовою нормою. Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила які-небудь встановлені дії або бездіяльність, і далі перебуває в стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан триває протягом значного часу, і весь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків.

Таким чином, оскаржувана постанова винесена в межах строків накладення адміністративного стягнення передбачених ч.1 ст. 38 КУпАП, оскільки недоліки мали місце та не усувалися протягом 2020-2023 р.р.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення, суд може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитися усним зауваженням. При цьому, в кожному конкретному випадку має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Малозначним є правопорушення, яке не становить великої суспільної шкідливості й не завдало значних збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадянам.

Встановлено, що 10.02.2023 ОСОБА_3 було повідомлено, під особистий підпис, про необхідність надання військово-облікового документу (тимчасове посвідчення або військовий квиток) у відділ кадрів підприємства (а.с.23).

Слід зазначити, що позивачка позитивно характеризується за місцем роботи, за час роботи проявила себе як професійний і відповідальний працівник (а.с.16), має на утриманні малолітню дитину (а.с.20), також вона надала довідку про отримані нею доходи за період з 01.06.2022 по 31.05.2023 (а.с.14)

15.05.2023 на адресу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковнику ОСОБА_8 підприємством було направлено лист з інформацією про усунення недоліків, виявлених в результаті перевірки з додатками на підтвердження (копії яких додано позивачем до матеріалів справи).

27.06.2023 ОСОБА_3 було видано тимчасове посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_1 .

Тож, з досліджених доказів, судом вбачається, що з боку посадових осіб підприємства було здійснено всі належні заходи, щодо оформлення працівником ОСОБА_4 військово-облікових документів та усунення інших недоліків, виявлених в ході перевірки.

Проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, враховуючи, що невдовзі після перевірки та виявлення порушень та на час розгляду справи позивачем усунуто майже всі виявлені при перевірці недоліки, суд приходить до висновку, що при накладенні стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, відповідачем не було у повній мірі враховано особу позивачки, наявність на утриманні малолітньої дитини, матеріальний стан, ступінь вини у вчиненні адміністративного правопорушення, яке не завдало значних збитків суспільним або державним інтересам, прав та свобод інших осіб не порушило.

За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість зміни заходу стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з урахуванням, щоб стягнення не було посилено, тобто постанову про накладення адміністративного стягнення №158 від 16 червня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 2101 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 5100 гривень слід змінити в частині накладення адміністративного стягнення та звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, оголосивши їй усне зауваження.

Керуючись ст. ст. ст. 2, 72-77, 90, 192, 241-246, 250, 255, 286КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення №158 від 16 червня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 2101 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 5100 гривень змінити в частині накладення адміністративного стягнення та звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП, оголосивши їй усне зауваження.

В задоволенні решти позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Карлівський районний суд Полтавської області.

Повний текст рішення виготовлено 26.09.2023.

Суддя