Справа № 380/22346/21
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2023-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення заяви

28 вересня 2023 року

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Костецький Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду у справі № 380/22346/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

на розгляді Львівського окружного адміністративного суду перебувала справа №380/22346/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 06.01.2022 у справі №380/22346/21 позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 під час її перерахунку з 90% від відповідних грошових сум грошового забезпечення на 70% від відповідних грошових сум грошового забезпечення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01.01.2018 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 в розмірі 90% від відповідних грошових сум грошового забезпечення, із врахуванням раніше проведених виплат.

19.09.2023 до суду від позивача надійшла заява в порядку статті 383 КАС України. Позивач у заяві просить визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області з непроведення на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06.01.2022 у справі №380/22346/21 перерахунку та виплати з 01.04.2019 пенсії за вислугу років ОСОБА_1 в розмірі 90% від відповідних сум грошового забезпечення (передбачених у новій довідці Управління Держспецзв`язку у Львівській області від 27.08.2020 за №13/08 про розмір грошового забезпечення в аналогічній посаді станом на 05.03.2019, відповідно до рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01.02.2021 у справі №380/10084/20), із врахуванням раніше проведених виплат; зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06.01.2022 №380/22346/21 перерахунок та виплату з 01.04.2019 пенсії за вислугу років ОСОБА_1 в розмірі 90% від відповідних сум грошового забезпечення (передбачених у новій довідці Управління Держспецзв`язку у Львівській області від 27.08.2020 за №13/08 про розмір грошового забезпечення в аналогічній посаді станом на 05.03.2019, відповідно до рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01.02.2021 у справі №380/10084/20), із врахуванням раніше проведених виплат та їх індексації.

В обґрунтування заяви зазначає, що з 01.04.2019 по сьогодні відповідач надалі розраховує пенсію позивачу в розмірі 70% від відповідних грошових сум грошового забезпечення, всупереч рішенню Львівського окружного адміністративного суду від 06.01.2022 у справі №380/22346/21, що набрало законної сили, яким таке зменшення пенсії було визнане протиправним. На думку заявника, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06.01.2022 у справі №380/22346/21 повинне виконуватися з урахуванням рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01.02.2021 у справі №380/10084/20 таким чином, що пенсія позивача розраховується з 90% сум грошового забезпечення з 01.01.2018, а з 01.04.2019 з 90% сум грошового забезпечення, передбачених довідкою Управління Держспецзв`язку у Львівській області від 27.08.2020 за №13/08 про розмір грошового забезпечення, по сьогодні та надалі. Тому розрахунок та виплата пенсії з 01.04.2019 у розмірі 70%, а не 90% від відповідних сум грошового забезпечення, а також нарахування доплати на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06.01.2022 у справі №380/22346/21 лише по 31.03.2019 є протиправними та є невиконанням рішення суду, що набрало законної сили.

Позивач вказує, що він 19.08.2022 з оригіналом виконавчого листа від 06.05.2022, виданого Львівським окружним адміністративним судом, звернувся до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). 30.08.2022 постановою головного державного виконавця було відкрито виконавче провадження № 69732705. У заяві позивач виклав хронологію дій у виконавчому провадженні № 69732705 та вказав, що постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень від 25.04.2023 виконавче провадження № 69732705 було закінчено. У мотивувальній частині постанови державний виконавець зазначив: «Відповідно до положень частини 3 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження».

25.09.2023 до суду від представника Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області надійшло заперечення на вказану заяву позивача, у якому просить відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 . В обґрунтування заперечень представник зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 383 КАС України, заяву, зазначену у частині першій цієї статі, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався, або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду. Ухвалою суду від 26.05.2023 у справі № 380/22346/21 повернуто позивачу заяву, подану в порядку ст. 383 КАС України. 25.04.2023 головним державним виконавцем винесено постанову №69732705 про закінчення виконавчого провадження в порядку п.11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». Повторно із заявою в порядку статті 383 КАС України, позивач звернувся до суду 17.09.2023. На думку представника відповідача, позивачем пропущений десятиденний строк звернення до суду із заявою згідно з ст.383 КАС України, тобто вона не відповідає частині 4 статті 383 КАС України. Крім цього представник відповідача зазначає, що Головним управлінням листами від 14.11.2022 №1300-5902-8/106337, 19.10.2022 №1300-5308-8/95904, 26.06.2022 №7800-6968/П-1300-1300/22, 23.06.2022 №1300- 5902-8/54116, 28.07.2022 №9715-9026/П-52/8-1300/22 повідомлено про виконання судових рішень. Вказує, що згідно положень ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статі 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердженого повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення. На думку представника, заявником не надано доказів, що дії вчинені державним виконавцем не дали належного результату. Крім цього, згідно із ст. 287 КАС України рішення, дії або бездіяльність органу державної виконавчої служби може бути оскаржено до адміністративного суду. При цьому, відповідно до ч. 8 ст. 382 КАС України, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу. Тобто, виконавче провадження є по суті способом контролю за виконанням рішення суду. Таким чином, на думку представника, не може бути одночасно застосовано два заходи контролю щодо виконання одного судового рішення. Зазначає, що перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 проводився на підставі довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.03.2018. Тоді , як перерахунок з 01.04.2019 провадився на підставі довідки про розмір грошового забезпечення за нормами станом на 05.03.2019. Зазначені перерахунки є окремими діями щодо пенсійного забезпечення ОСОБА_1 . Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 06.01.2022 у справі № 380/22346/21 зобов`язань щодо здійснення перерахунку ОСОБА_1 з врахуванням рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01.02.2021 у справі № 380/10084/20 на Головне управління не покладено. Зазначене покликання відсутнє як в мотивувальній, так і в резолютивній частині судового рішення. Представник звертає увагу, що застосування відсоткового значення 90% розміру пенсії не було предметом судового розгляду в межах адміністративної справи № 380/10084/20 щодо здійснення перерахунку з 01.04.2019 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 13.09.2021 за №С/5205 про розмір грошового забезпечення (надбавки, премія) станом на 05.03.2019, а тому не може розглядатися в контексті визнання протиправними дій та бездіяльності відповідача на виконання судового рішення у справі № 380/22346/21. З врахуванням вищевикладеного, на думку представника, відсутні підстави вважити дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області протиправними з приводу виконання вищезазначеного судового рішення, оскільки останні вчинені на підставі, в межах і у спосіб визначений законодавством.

Керуючись приписами ч.9 ст.205 КАС України та ч.5 ст.383 КАС України, суд вважає за можливе розглянути заяву позивача по суті без участі представників сторін в порядку письмового провадження та на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів.

При вирішенні заяви суд керується таким.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Згідно із ч. 2 ст. 383 КАС України, у такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

Відповідно до ч.4 ст. 383 КАС України, заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

Суд зазначає, що перебіг десятиденного строку на звернення до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України починається із дати, коли особа - позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів діями або бездіяльністю відповідача, пов`язаними із примусовим виконанням судового рішення, яке набрало законної сили.

При цьому, норми КАС України у разі пропуску десятиденного строку не передбачають процесуальної можливості залишення заяви без руху чи поновлення строку звернення до суду з такою заявою.

Порівняльний аналіз термінів «дізнався» та «повинен був дізнатись», що містяться у статті 383 КАС України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав.

При визначенні початку перебігу строку звернення до суду, суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Суд звертає увагу, що ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 26.05.2023 у справі № 380/22346/21 повернуто заяву представника ОСОБА_1 про визнання протиправними дій вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду.

У вказаній ухвалі суд зазначив, що позивачем пропущений десятиденний строк звернення до суду із заявою згідно з статтею 383 КАС України, тобто вона не відповідає частині 4 статті 383 КАС України. Із долучених представником позивача документів, судом встановлено, що 25.04.2023 головним державним виконавцем винесено постанову № 69732705 про закінчення виконавчого провадження в порядку п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». Водночас, із заявою в порядку статті 383 КАС України позивач звернувся до суду лише 23.05.2023. Крім цього, позивачем не було сплачено судовий збір за подання до суду заяви про визнання протиправними дій вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду.

Ухвала позивачем не оскаржена.

Суд в чергове зауважує, що позивачем пропущений десятиденний строк звернення до суду із заявою згідно з статтею 383 КАС України, тобто вона не відповідає частині 4 статті 383 КАС України.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.07.2023 у справі № 9901/988/18 зробила висновок про те, що визначальним для вирішення питання про дотримання позивачем строку звернення до суду із заявою, зазначеною у частині першій цієї статті, за позицією суду, є дата, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Подання до суду заяви у порядку, передбаченому статтею 383 КАС України, пов`язане саме з оскарженням дій та бездіяльності відповідача при примусовому виконанні судового рішення, на користь чого свідчать приписи пунктів 6-8 частини другої статті 383 КАС України, за якими позивач має зазначити у заяві, зокрема: відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; інформацію про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; інформацію про хід виконавчого провадження. Тобто перебіг десятиденного строку на звернення до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України починається із дати, коли особа-позивач дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів діями або бездіяльністю відповідача, пов`язаними з примусовим виконанням судового рішення, яке набрало законної сили. Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У разі пропуску строку звернення до суду підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами. Отож, якщо особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду, то таку заяву ця особа повинна подати виключно в межах строку пред`явлення до виконання виконавчого листа з дотриманням десятиденного строку з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, оскільки встановлення й дотримання цього строку зумовлено не тільки і не стільки діями, зокрема, органів та/чи осіб, які здійснюють примусове виконання рішень, скільки передбаченими процесуальним законом додатковими особливими «спонуками», які можуть бути застосовані до суб`єкта владних повноважень для належного, повного та вчасного виконання судового рішення. Тобто коли заявник вирішив звернутися до суду в порядку статті 383 КАС України, він, окрім дотримання вимог самої заяви, зобов`язаний зважати на строки звернення, пропуск яких унеможливлює прийняття судом до розгляду такої заяви та розгляд її по суті.

З матеріалів заяви судом встановлено, що постанова про закінчення виконавчого провадження № 69732705 прийнята державним виконавцем 25.04.2023.

Позивачем така постанова не оскаржувалася.

Позивач, в чергове звертається до суду 19.09.2023 із заявою про визнання протиправними дій вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду, не зважаючи на висновки суду, зроблені в ухвалі від 26.05.2023 щодо пропуску ним десятиденного строку на звернення до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України. Крім цього позивач не зазначає коли саме дізнався про порушене право, не навів мотивів та обставин, які б свідчили з якого часу він уважає що порушені його права, свободи та інтереси.

Позивач не вказав на обставини непереборного і об`єктивного характеру, що перешкодили йому дізнатись про порушення своїх прав та існування, яких значною мірою утруднило або ж унеможливило реалізацію права на судовий захист у межах встановленого для цього строку звернення до суду. Доказів, які б підтверджували поважність причин пропуску строку звернення до суду з цією заявою заявник не надав.

Таким чином, суд висновує, що ОСОБА_1 подана заява, яка не відповідає вимогам частини четвертої статті 383 КАС України.

Відповідно до частини другої пункту 5 статті 383 КАС України у разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

Суд звертає увагу на те, що частина п`ята статті 383 КАС України є нормою прямої дії, яка передбачає безумовні наслідки у вигляді повернення заяви, у разі невідповідності заяви вимогам зазначеним у цій статті, без попереднього залишення такої заяви без руху.

Аналогічний правовий висновок зробив Верховний Суд у постанові від 31.01.2023 у справі №9901/988/18.

З урахуванням викладеного суд робить висновок про те, що заява ОСОБА_1 підлягає поверненню.

Керуючись статтями 241, 248, 256, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статями 294, 295, 297, 383 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали виготовлено 28.09.2023 року.

Суддя Костецький Н.В.