Справа № 420/9643/23
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2023-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9643/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Попова В.Ф.,

секретар Стрезєва А.В.,

за участю:

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки адвоката Сокалюка В.П.,

представнка відповідача Половенка В.Ю.,

представника третьої особи Осадчого А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в оформленні посвідки,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ГУ ДМС в Одеській області в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області від 20.12.2022 року за №0511 про відмову в оформленні (видачі) громадянці російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідки на тимчасове проживання в Україні.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та пояснила, що з 2014 року разом зі своїм чоловіком, громадянином України переїхали на постійне проживання в Україну. Отримала посвідку на проживання яку систематично продовжувала. За цей час народилось дві доньки які є громадянками України. У зв`язку із закінченням терміну посвідку звернулась до ГУ ДМС із заявою про продовження строку перебування в Україні. Рішенням ГУ ДМС відмовлено в оформлені посвідки на підставі пп. 9 п. 61 Порядку №322, що є протиправним, оскільки жодних дій які б могли бути підставою для відмови в оформленні або видачі посвідки не вчиняла документи які подала до відповідача не мають дефектів. Просить задовольнити позовні вимоги.

Представник ГУ ДМС в Одеській області позовні вимоги не визнав та зазначив, що при розгляді заяви ОСОБА_1 до УСБУ в Одеській області було направлено запит щодо наявності чи відсутності інформації відносно вказаної особи. Від Управління СБУ надійшла відповідь, відповідно до якої вони заперечували стосовно обміну/видачі посвідки на тимчасове проживання позивачці. У зв`язку з цим було прийняте оскаржуване рішення. Просять відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи - УСБУ в Одеській області просив відмовити у задоволенні позовних вимог і зазначив, що в Управлінні відсутня формація відносно позивачки, щодо вчинення нею дій які б свідчили про те, що вона може загрожувати національній безпеці, громадського порядку, здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян України. Але в той же час, працівники УСБУ в Одеській області не змогли провести спілкування з позивачкою в силу відсутності інформації про засоби зв`язку з нею, що унеможливило надання іншого висновку ніж заперечення проти продовження посвідки.

Судом встановлені такі обставини по справі.

23.07.2014 року ОСОБА_1 громадянка російської федерації уклала шлюб з громадянином України ОСОБА_2 та в цьому ж році переїхала разом з чоловіком у м. Одесу про що отримала посвідку на тимчасове проживання, яку щорічно продовжувала.

У 2104 та 2016 році позивачка народила двох доньок які є громадянками України та яких виховують разом із чоловіком.

13.08.2021 року ОСОБА_1 отримала посвідку на тимчасове проживання строком дії до 12.08.2022.

28.11.2022 позивачка звернулась із заявою до ГУ ДМС в Одеській області для здійснення обміну посвідки на тимчасове проживання.

01.12.2022 року ГУ ДМС в Одеській області направило до УСБУ в Одеській області запит щодо наявності або відсутності підстав для відмови в обміні посвідки на тимчасове проживання громадянці російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В запиті ГУ ДМС в Одеській області просило УСБ України в Одеській області здійснити перевірку щодо наявності або відсутності інформації про те, що дії зазначеного іноземця можуть загрожувати національній безпеці, громадського порядку, здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні, та відповідно до підпункту 7 пункту 61 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування,пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою КМУ № 322 від 25.04.2018 є підставою для відмови в обміні посвідки на тимчасове проживання. (а.с. 57)

УСБУ в Одеській області листом від 08.12.2022 №10504/1/5101-22 зазначило, що Управлінням було проведено перевірку відомостей, які б перешкоджали видачі/обміну іноземним громадянам посвідки на тимчасове проживання в Україні. За результатами перевірки, на підставі підпунктів 7 та 9 пункту 61 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та | знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою КМУ № 322, УСБУ в Одеській області заперечує стосовно обміну/видачі посвідки на тимчасове проживання громадянці російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.56)

На підставі відповіді на запит УСБУ в Одеській області від 08.12.2022 р. ГУ ДМС в Одеській області прийняло рішення від 20.12.2022 №0511 про відмову в оформлення (видачі) посвідки на тимчасове проживання громадянці російської федерації ОСОБА_1 , яке є предметом оскарження у цій справі.

Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази надані сторонами та оцінивши їх, враховуючи приписи діючого законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ст. 26 Конституції України іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначає Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець - особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав.

Відповідно до ч. 14 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою возз`єднання сім`ї з особами, які е громадянами України, або під час перебування на законних підставах на території України у випадках, зазначених у частинах третій - тринадцятій цієї статті, уклали шлюб з громадянами України та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період до отримання посвідки на постійне проживання чи набуття громадянства України.

Відповідно до ч. 14 ст. 5 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» підставою для видачі посвідки на тимчасове проживання у випадку, передбаченому частиною чотирнадцятою статті 4 цього Закону, є заява іноземця або особи без громадянства і документ, що підтверджує факт перебування у шлюбі з громадянином України, дійсний поліс медичного страхування.. Якщо шлюб між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства було укладено за межами України відповідно до права іноземної держави, дійсність такого шлюбу визначається згідно із Законом України "Про міжнародне приватне право".

Постановою Кабінету Міністрів України №322 від 28.04.2018 затверджено Порядок оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання (надалі - Порядок №322).

Згідно з пунктом 1 Порядку №322 посвідка на тимчасове проживання (далі - посвідка) є документом, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні.

Пунктом 61 Порядку №322 визначено, що територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС відмовляє іноземцю або особі без громадянства в оформленні або видачі посвідки, у разі, коли: …

7) отримано від Національної поліції, СБУ, іншого державного органу інформацію про те, що дії іноземця або особи без громадянства загрожують національній безпеці, громадському порядку, здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні, чи іноземець або особа без громадянства вчинили злочин проти миру, воєнний злочин або злочин проти людяності, як їх визначено в міжнародному праві, або розшукуються у зв`язку з учиненням діяння, що відповідно до законів України визнається тяжким злочином;…

9) встановлено факт подання іноземцем або особою без громадянства завідомо неправдивих відомостей або підроблених документів; …

Відповідно до п. 37 Порядку № 322 рішення про оформлення посвідки приймається територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС за результатами ідентифікації іноземця або особи без громадянства, перевірки поданих документів та відсутності підстав для відмови в її видачі.

Саме з посиланням на п.п. 9 п.61 Порядку №322 відповідачем прийнято рішення про відмову у оформленні/видачі посвідки.

Суд зазначає, що покладений в основу оскаржуваного рішення висновок відповідача про те, що ОСОБА_1 подано завідомо неправдиві відомості або підроблені документи не знайшов свого підтвердження в ході розгляду даного спору, оскільки на підтвердження існування обставин та фактів, з якими відповідач пов`язує такий висновок, не надано суду жодного доказу та не зазначено який документ чи відомості є неправдивими.

Посилання представника відповідача, що позивачка не проживала за зазначеною у заяві заявою не знайшло свого підтвердження та не є обставиною, що свідчить про неправдиві відомості, оскільки позивачка заперечує проти цього і вказує на те, що зацікавлена в отриманні посвідки на проживання, а тому зазначила всі правильні відомості.

Крім того, позивачка пояснила, що жодним чином не уникала спілкування, співбесіди як з працівниками ГУ ДМС так і УСБУ в Одеській області, оскільки протиправних дій не вчиняла та діяльністю яка може свідчити про загрозу національній безпеці України не займалась.

Даючи оцінку наведеним фактам та підставам відмови у видачі посвідки на проживання, суд зазначає, що відповідач на виконання вимог ч. 2 ст. 77 КАС України повинен був навести обставини та факти, які мають відношення до позивачки та дають обґрунтовані підстави для таких висновків, але таких доказів суду не надано.

Суд зазначає, що сам по собі факт дотримання відповідачем процедури прийняття оскаржуваного рішення без його належного обґрунтування не може бути достатньою та безумовною підставою для висновку про правомірність оскаржуваного рішення.

Суд вважає, що оскаржуване рішення не відповідає всім критеріям, які визначені ч.2 ст.2 КАС України, зокрема, критерію обґрунтованості, який відображає принцип обґрунтованості рішення або дії суб`єкта владних повноважень. Цей критерій вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи які він вважає такими, що у них викладені неправдиві відомості зазначивши при цьому в чому неправдивість цих відомостей, тощо. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Відповідно до п. 6 «Положення про Державну міграційну службу України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року №360, ДМС для виконання покладених на неї завдань має право: користуватися відповідними інформаційними базами даних державних органів, державною системою урядового зв`язку та іншими технічними засобами; проводити перевірки стану додержання органами виконавчої влади, громадянами, органами реєстрації, підприємствами, установами та організаціями вимог законодавства у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів і вносити пропозиції щодо усунення причин порушення таких вимог.

Суд зазначає, що будь-яка інформація (в тому числі органів СБУ) може бути підставою для проведення міграційною службою перевірки та збору доказів щодо конкретної особи.

Без проведення відповідної перевірки вказаних обставин, прийняття ДМС рішення про відмову в оформленні посвідки на тимчасове проживання є лише формальністю та суперечить як діючому законодавству у даній сфері, так і вимогам статті 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, на час прийняття оскаржуваного рішення ГУ ДМС в Одеській області не мало належних та допустимих доказів подання іноземцем/позивачкою завідомо неправдивих відомостей або підроблених документів, що свідчить про протиправність рішення від 20.12.2022 року за №0511 про відмову в оформленні (видачі) громадянці російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідки на тимчасове проживання в Україні.

Суд зазначає, що у відповідності до ч. 1. ст. 77 КАС України позивачкою доведені ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В той же час, відповідач не надав суду належні та допустимі докази, та не виклав правові обґрунтування правомірності прийнятого рішення, яке на думку суду не відповідає вимогам зазначеним у ч. 2 ст. 2 КАС України.

Сплачений судовий збір підлягає стягненню на користь позивачки. Від стягнення витрат на правову допомогу позивачка відмовилась.

Керуючись ст. 242- 246 КАС України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області від 20.12.2022 року за №0511 про відмову в оформленні (видачі) громадянці російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідки на тимчасове проживання в Україні.

Зобов`язати ГУ ДМС України в Одеській області видати громадянці російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( АДРЕСА_1 ) посвідку на тимчасове проживання в Україні.

Стягнути з Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (вул. Преображенська, 44, м. Одеса, 65045, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1073 гривні.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст виготовлено та підписано 28.09.2023 р.

Суддя Попов В.Ф.