Справа № 440/8796/23
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2023-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/8796/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

судді Супруна Є.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання Лисака С.В.,

представника позивача Плахотної Л.Р.,

представника відповідача Браудо Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу №440/8796/23 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька ТЕЦ" до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

22.06.2023 адвокат Плахотна Любов Романівна, здійснюючи представництво інтересів позивача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька ТЕЦ" (надалі - ТОВ "Кременчуцька ТЕЦ", Товариство), звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (надалі - ПМУДПС, відповідач), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача №110/ від 20.03.2023, яким платнику нараховано штрафні (фінансові) санкції у сумі 970 556,80 грн за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі - ЄРПН).

Наявність обставин, які свідчать про порушення прав добросовісного платника податків, заявник пов`язує з фактом протиправності та необґрунтованістю висновків відповідача за наслідками камеральної перевірки з питання своєчасності реєстрації податкових накладних в ЄРПН у період липень-серпень 2022 року. Зауважує, що відповідач не взяв до уваги п. 521 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, яким встановлено, що за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній місяць (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються. Вказував, що чинним законодавством станом на час виникнення обов`язку з реєстрації позивачем податкових накладних, які були предметом перевірки, не було врегульовано питання щодо можливості чи неможливості виконання платником податкових обов`язків. Порядок підтвердження не / можливості виконання платником податків обов`язків, визначених підпунктом 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України та переліків документів на підтвердження, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 29.07.2022 №225, набрав чинності 06.09.2022, у зв`язку з чим платник вже наступного дня зареєстрував податкові накладні, що були предметом камеральної перевірки. Таке недолуге правове регулювання позбавило позивача права, у разі необхідності, довести неможливість виконання обов`язків, визначених підпунктом 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 03.07.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження із проведенням підготовчого судового засідання 18.07.2023.

Ухвалою суду від 13.07.2023 задоволено клопотання представника позивача щодо проведення судового засідання 18.07.2023 за участю представника позивача в режимі відеоконференції.

Підготовче засідання, призначене на 18.07.2023, протокольною ухвалою відкладено на 31.08.2023.

18.07.2023 до суду надійшов відзив на позов, в якому представник відповідача, аргументуючи свої заперечення зазначив, що у спірних правовідносинах платник податків допустив порушення строку реєстрації в ЄРПН, передбаченого п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, а тому цілком правомірно був притягнутий до відповідальності у вигляді штрафу за п. 1201.1 ст. 1201 Податкового кодексу України. Вказував на п.п. 69.2 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України в редакції Закону України від 12.05.2022 №2260-ІХ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану", відповідно до якого, у разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок до платників податків застосовується відповідальність згідно з цим Кодексом, законами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, з урахуванням обставин, передбачених підпунктом 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 цього Кодексу, що звільняють від фінансової відповідальності. При цьому вимоги законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), не застосовуються. Вважає безпідставними посилання позивача на відсутність можливості своєчасного виконання своїх податкових обов`язків, оскільки Товариство заяву про неможливість виконання платником податків обов`язків, визначених п.п. 69.1 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, до ПМУДПС не надавало (а.с. 52-54).

Ухвалою суду від 19.07.2023 задоволено чергове клопотання представника позивача щодо проведення судового засідання, призначеного на 31.08.2023, за участю представника позивача в режимі відеоконференції.

У відповіді на відзив представник позивач навів доводи аналогічні тим, що приведені у позовній заяві (а.с. 78-80).

31.08.2023 підготовче засідання за клопотанням представника позивача відкладено до 12.09.2023, задоволено клопотання представника відповідача щодо проведення підготовчого засідання 12.09.2023 в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 31.08.2023 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів.

У запереченнях представник відповідача навів доводи аналогічні попереднім (а.с. 88-89).

Протокольною ухвалою суду від 12.09.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 19.09.2023 за участі представника відповідача в режимі відеоконференції.

У судовому засіданні 19.09.2023 представники сторін примирення не досягли, кожен наполягаючи на своєму.

Суд, здійснивши розгляд справи в порядку загального позовного провадження, заслухав пояснення учасників справи, дослідив письмові докази, з`ясував фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

17.01.2023 посадовою особою ГУДПС на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 та в порядку ст. 76 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку ТОВ "Кременчуцька ТЕЦ" з питання своєчасності реєстрації податкових накладних в ЄРПН, виписаних у періоді липень-серпень 2022 року та зареєстрованих у вересні 2022 року.

За наслідками камеральної перевірки складено акт від 17.01.2023 №25/35-00-04-01-14/42225136 (а.с. 59-60), за висновком якого встановлені перевіркою дані свідчать про несвоєчасну реєстрацію Товариством податкових накладних за період липень-серпень 2022 року в ЄРПН на суму ПДВ 5551830,91 грн, чим порушено вимоги абз. 14 п. 201.10 ст. 201 розділу V Податкового кодексу України.

Зокрема, податкові накладні №№66, 83, 78, 82, 87, 77, 92, 91, 90, 73, 79, 70, 88, 68, 71, 67, 76, 93, 81, 63, 85, 64, 86, 74, 80, 89, 69, 72, 75, 84 складені 31.07.2022, а зареєстровані 07.09.2022 (кількість днів прострочення 23); податкові накладні №№2, 1, 3 складені 01.08.2022, а зареєстровані 07.09.2022 (кількість днів прострочення 7); податкова накладна №4 складена 02.08.2022, а зареєстрована 07.09.2022 (кількість днів прострочення 7); податкові накладні №№6, 5 складені 03.08.2022, а зареєстровані 07.09.2022 (кількість днів прострочення 7); податкова накладна №7 складена 04.08.2022, а зареєстрована 07.09.2022 (кількість днів прострочення 7); податкова накладна №8 складена 05.08.2022, а зареєстрована 07.09.2022 (кількість днів прострочення 7); податкові накладні №9, 27 складені 09.08.2022, а зареєстровані 07.09.2022 (кількість днів прострочення 7); податкові накладні №№12, 10, 11 складені 12.08.2022, а зареєстровані 07.09.2022 (кількість днів прострочення 7); податкові накладні №№13, 14 складені 15.08.2022, а зареєстровані 07.09.2022 (кількість днів прострочення 7); податкова накладна №33 складена 12.08.2022, а зареєстрована 14.09.2022 (кількість днів прострочення 14).

23.02.2023 позивач подав заперечення до акту камеральної перевірки №05/597 (а.с. 63-64), за наслідками розгляду яких висновки акту залишено незмінними.

На підставі акту камеральної перевірки ГУДПС прийнято податкове повідомлення-рішення форми "Н" від 20.03.2023 №110/ про застосування до позивача штрафних (фінансових санкцій) у сумі 970 556,80 грн за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних/розрахунків корегування в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с. 70).

Згідно з розрахунком штрафу за порушення термінів реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, доданого до податкового повідомлення-рішення, до позивача застосовано штраф у розмірі 2%, 10%, 20% від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних.

Не погоджуючись із правомірністю висновків податкової перевірки та прийнятим на підставі таких висновків податковим повідомленням-рішенням, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних міркувань.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VІ (надалі - ПК України).

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Так, пунктом 1201.1 статті 1201 ПК України установлено, зокрема, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість; податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою; податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами «а» - «г» цього пункту, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 і 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Позивач не заперечує факту прострочення реєстрації податкових накладних, натомість стверджує про неприпустимість притягнення за це платника до відповідальності у спірні періоди з огляду на чинне законодавство.

Так, 24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 був введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та триває до нині.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 12.05.2015 №389-VIII "Про правовий режим воєнного стану" (далі - Закон №389-VIII), воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ст. 9 Закону №389-VIII, в умовах воєнного стану Президент України та Верховна Рада України діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією та законами України. Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Законом України від 12.05.2022 №2260-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану" (надалі - Закон №2260-IX), який набрав чинності 27.05.2022, внесено зміни до пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України, згідно з яким тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 р. №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 р. № 2102-IX, установлено особливості для справляння податків і зборів.

Відповідно до абзаців 2, 3 підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідних положень" ПК України, у разі відсутності можливості у платника податків щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, такий платник податків звільняється від відповідальності, визначеної цим Кодексом, у межах діяльності, що провадиться через такі філії, представництва, відокремлені чи інші структурні підрозділи, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України.

Платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових накладних, розрахунків коригування, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24.02.2022 року до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану" за умови реєстрації такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування у ЄРПН до 15.07.2022, подання податкової звітності до 20.07.2022 та сплати податків та зборів у строк не пізніше 31.07.2022.

При цьому підпунктом 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України визначено, що порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у цьому підпункті, та перелік документів на підтвердження затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

В той же час пунктом 521 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України було передбачено, що за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 01.03.2020 до останнього календарного дня місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за: порушення вимог до договорів довгострокового страхування життя чи договорів страхування в межах недержавного пенсійного забезпечення, зокрема страхування додаткової пенсії; відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, без згоди контролюючого органу; порушення вимог законодавства в частині: обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального, спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального; здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку; порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку, рентної плати.

Перелік порушень податкового законодавства, за які контролюючим органом нараховуються штрафні санкції в період дії карантину на території України є вичерпним та не включає застосування штрафних санкцій за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних у період з 01.03.2020 і до останнього календарного дня місяця (включно), в якому завершується дія карантину.

У свою чергу Кабінет Міністрів України постановою від 09.12.2020 №1236 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (з усіма подальшими змінами) запровадив з 19.12.2020 на території України карантин, який тривав аж до 30.06.2023.

Відтак штрафні санкції за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в ЄРПН у період з 01.03.2020 і до 30.06.2023 не застосовуються.

Правове значення у контексті пункту 521 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України має саме факт вчинення відповідного порушення, складом якого в даному випадку є порушення строку реєстрації податкової накладної у ЄРПН. Податкове правопорушення щодо несвоєчасної реєстрації податкових накладних у ЄРПН є триваючим порушенням, початком якого є наступний день за останнім (граничним) днем реєстрації податкової накладної, а припиняється таке порушення в день фактичної реєстрації податкової накладної. Обставини щодо періоду вчинення правопорушення мають значення для визначення розміру нарахованих штрафних санкцій, а не у цілях встановлення застосовності вказаної норми закону у правовій кваліфікації такого правопорушення, як триваючого.

Саме такий висновок сформульований у постанові Верховного Суду від 10.12.2021 у справі №420/10367/20.

При вирішенні даного публічно-правового спору суд наголошує на тому, що згідно з п. 69.2 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України у разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок до платників податків застосовується відповідальність згідно з цим Кодексом, законами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, з урахуванням обставин, передбачених підпунктом 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 цього Кодексу, що звільняють від фінансової відповідальності.

Торгово-промислова палата України через військову агресію РФ на своєму сайті 28.02.2022 розмістила офіційний лист щодо засвідчення факту настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) з 24.02.2022.

Цим листом Торгово-промислова палата України підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/якого настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/якого стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

У зв`язку з цим суд зазначає, що штраф, передбачений пунктом 1201.1 статті 1201 ПК України за своєю правовою природою є фінансовою відповідальністю платника податків за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування, а тому може бути застосований за умови наявності його вини.

Аналізуючи наведені норми законодавства, суд констатує висновок, відповідно до якого починаючи з 27.05.2022 у Податковому кодексі України існує дві протилежні норми з приводу відповідальності за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних, виписаних під час дії карантину та починаючи з 24.02.2022 (початку дії воєнного стану).

Внаслідок такого правового регулювання платники податків по виписаних накладних починаючи з 24.02.2022 до 27.05.2022 зобов`язані забезпечити реєстрацію податкових накладних до 15.07.2022 включно, тоді як строки реєстрації накладних, виписаних під час карантину, вказаним законом не визначені.

Нормами Закону №2260-IX платникам податків не було надано перехідного періоду, достатнього для реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування, що не були своєчасно зареєстровані у зв`язку із запровадженням карантину та відносно реєстрації яких до 27.05.2022 поширювалася дія мораторію, встановленого на період дії карантину.

Така ситуація є законодавчою прогалиною, що призводить до різного регулювання одних і тих же правовідносин.

Фактично норми підпункту 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України суперечать нормам пункту 521 підрозділу 10 розділу XX ПК України.

Тож застосування до позивача за таких обставин штрафних санкцій на переконання суду є порушенням принципу стабільності, що передбачений підпунктом 4.1.9 пункту 4.1 статті 4 ПУ України, яким встановлено, що зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

Виходячи із системного тлумачення норм Податкового кодексу України, а також принципів застосування норм Конвенції з прав людини Європейським судом з прав людини, принцип стабільності передбачає, що окрім того, що норми права повинні бути чіткими та точними, вони повинні бути передбачуваними для суб`єкта на якого вони розповсюджуються.

В окремих ситуаціях, коли цього вимагають принципи правової визначеності та захисту законних очікувань, може виникнути необхідність запровадити перехідні положення відповідно до обставин, чого у зазначеній ситуацій законодавцем зроблено не було і у позивач постав перед ситуацією об`єктивної неможливості виконати свої обов`язки своєчасно з метою уникнення негативних наслідків.

При прийнятті оскаржуваного рішення відповідачем був порушений принцип правової визначеності та захисту законних очікувань платника на звільнення від відповідальності, тому що Законом №2260-IX було скасовано право, яким Товариство користувалося до того моменту.

Принцип стабільності податкового законодавства слугує реалізації правової визначеності. Стабільність податкового законодавства передбачає законні очікування платника податку щодо незмінності правового режиму оподаткування.

Також при оцінці оскаржуваного рішення суд звертає увагу на положення пп. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 ПК України, яким запроваджено презумпцію правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Відповідно до п.п. 56.21 п. 56.2 ст. 56 ПК України, у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

У Постанові Верховного Суду від 10.02.2021 у справі №380/671/20 вказано, що сама юридична конструкція норми пункту 56.21 статті 56 ПК України дає підстави стверджувати, що презумпція застосовна не лише у ситуації прямої суперечності норм, але й у будь-якій іншій ситуації невизначеності в процесі правозастосування. Для її застосування необхідно і достатньо виявлення двох або більше альтернативних варіантів правомірної поведінки, обравши найвигідніший для себе з яких платник має почуватися захищеним від можливих негативних наслідків як з боку контролюючого органу, так і суду.

Вищенаведеною нормою охоплюються не лише очікування платника почуватися захищеним, а й відповідний таким очікуванням обов`язок вибору визначеного варіанту поведінки і контролюючим органом, і судом. При цьому тягар доведення хибності (відсутності правових підстав) обраного платником варіанту поведінки покладається законом на контролюючий орган.

Тож оцінюючи спірне податкове повідомлення-рішення на відповідність критеріям, передбаченим частиною другою статті 2 КАС України, суд дійшов висновку про те, що відповідач діяв необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для вчинення дій, без урахуванням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав позивача і цілями, на досягнення яких спрямована така дія, а тому визнає спірний акт індивідуальної дії протиправним, у зв`язку з чим скасовує його.

Відтак, позов слід задовольнити у повному обсязі у спосіб, обраний позивачем.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України, сплачена позивачем сума судового збору в розмірі 14558,36 грн підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька ТЕЦ" до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків №110/ від 20.03.2023.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька ТЕЦ" за рахунок бюджетних асигнувань Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків судові витрати, що пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 14 558 (чотирнадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят вісім) грн 36 коп.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька ТЕЦ" (; вул. Свіштовська, 2, м. Кременчук, Полтавська область, 39600);

Відповідач: Північне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (; вул. Благовіщенська, буд. 30, м. Харків, 61052)

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 29.09.2023.

Суддя Є.Б. Супрун