Справа № 466/5259/23
Суддя: Кавацюк В. І.
Дата ухвалення: 2023-08-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/5259/23
Провадження № 2-а/466/111/23
РІШЕННЯ

іменем України

«24» серпня 2023 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Кавацюка В.І.

при секретарі Хомляк О.П.

учасники справи: позивач ОСОБА_1

відповідач УПП у Львівській області ДПП

представник позивача Назарко А.Р.

представник відповідача Чабан Я.С.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

у с т а н о в и в:

23 травня 2023 року ОСОБА_1 звернувся в Шевченківський районний суд м. Львова з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП (далі УПП у Львівській області, відповідач) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обґрунтування позову зазначив, що 13 травня 2023 року поліцейським 2 батальйону 4 роти УПП у Львівській області старшим лейтенантом поліції Троць Р.В. відносно нього, позивача, винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАС №6987921 (далі - постанова).

Відповідно до винесеної постанови він, позивач, визнаний винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510,00 грн.

В цій постанові зазначено, що він, ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу марки «ВАЗ-2106», д.н.з. НОМЕР_1 , 13.05.2023 року 21:15:05. м. Львів вулиця Земельна,3. керував ТЗ обладнаним засобом пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3.в ПДР порушення правил користування ремнями безпеки.

Зі змісту оскаржуваної постанови випливає, що до неї не долучено жодного доказу, який би підтверджував викладені в ній обставини.

Вважає, що обставини, зазначені в оскаржуваній постанові не відповідають фактичним обставинам справи, а постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Приписами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

Відповідно до положень ч.2 ст.19 Конституції України органи державної владика органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто це може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Приписами ст. 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Приписами п. 10 розділу III «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», передбачено, що поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Приписи ст. 280 КУпАП передбачають обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом вилучення речей, документів та іншими документами.

Згідно п.1 розділу II «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності; акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання; акт огляду на стан сп`яніння у разі проведення огляду на стан сп`яніння; інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

З графи 7 оскаржуваної постанови вбачається, що до неї не додається жодного документу, в тому числі фото- чи відеозйомки.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (ПДР), затверджені постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

В пункті 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п.2.3 в) Правил дорожнього руху, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів

Зазначає, що він неухильно дотримується вимог Правил дорожнього руху в тому числі й вимог п. 2.3.в.

13 травня 2023 року о 21:15 год. він не виконував функцій водія, а автомобіль марки «ВАЗ 2106», д.н.з. НОМЕР_1 , був нерухомий (припаркований). Даний факт може бути підтверджений відеозаписом із нагрудної камери поліцейського та відео реєстратора встановленого на службовому автомобілі.

Зазначає також, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності не є беззаперечними доказом вчинення правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, вважає оскаржувану незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

З огляду на такі факти, просить ухвалити рішення, яким скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАС №6987921, яка винесена інспектором роти №4 батальйону №2 УПП у Львівській області Троць Р.В. 13 травня 2023 року, про притягнення його, ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності та накладення на адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. (п`ятсот десять гривень) за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП, та провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 травня 2023 року справу передану для розгляду судді Шевченківського районного суду м. Львова Кавацюку В.І.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова Кавацюка В.І. від 24 травня 2023 року вказані матеріали адміністративної справи прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду.

16 червня 2023 року представник відповідача УПП у Львівській області ДПП Чабан Я.С. подала на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому, зокрема, зазначено, що відповідач проти задоволення позову заперечує з огляду на наступне.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-ХІІ.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлено Правилами дорожнього руху.

Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає «Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», яка затверджена наказом МВС України від 07 листопада 2015 року №1395 (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 4 Розділу І Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно п.2 Розділу III Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена ч.5 ст.121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Щодо твердження позивача про ймовірні, на його думку, процедурні порушення, вважає, що навіть при наявності такого порушення, воно не повинно сприйматись як безумовне свідчення протиправності прийнятого за наслідками розгляду справи про адміністративні правопорушення рішення. Натомість, вчинені суб`єктом владних повноважень процедурні порушення підлягають оцінці з огляду на те, наскільки ці порушення вплинули на можливість порушника захистити свої права та чи призвели процедурні порушення на встановлення обставин порушення та на наслідки.

Зазначає, що аргументи позивача, зазначені у позовній заяві, за своєю суттю спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності та не спростовують його вини.

Керуючись ч.1 ст.11, ч.2 ст.69, ст.72 КАС України, УПП у Львівській області надає відеозапис з нагрудного відеореєстратора, як доказ правомірності дій поліцейського під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також доказ вчинення позивачем правопорушення, яке ставиться йому у вину.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ст. 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Зазначає, що долучені відеоматеріали в повній мірі відповідають вимогам ч. 1 ст. 72 КАС України, у зв`язку з чим є належними доказами, тому відсутні підстави вважати наведені вище докази неналежними.

Відповідно до ч.2 ст.90 КАС України жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

В ч.1 ст.77 КАС України вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Разом з тим, із аналізу положення ст.77 КАС України вбачається, що обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Тобто, обов`язок відповідача доказування правомірності винесеного ним рішення не слід розуміти, як те, що позивач повністю звільнений від обов`язку доказування своїх вимог, в свою чергу наведені позивачем аргументи жодним чином не спростовують його вини.

На підставі викладеного, просить відмовити повністю у задоволенні позову у зв`язку з його безпідставністю.

В судовому засіданні 23 серпня 2023 року позивач ОСОБА_1 , який був допитаний за його клопотанням у якості свідка, та його представник - адвокат Назарко А.Р., позов підтримали, зіславшись на обставини, викладені у позовній заяві.

В судове засідання, яке після оголошення перерви було призначене на 24 серпня 2023 року о 10.30 год. позивач ОСОБА_1 та його представник Назарко А.Р. не з`явились та адвокатом Назарко А.Р. подано до суду заяву з проханням завершувати розглядати справу без їх участі.

Представник відповідача УПП у Львівській області в судові засідання не з`явився, хоч про час і місце розгляду справи повідомлявся в установленому порядку, та у відзиві на позовну заяву зазначив про те, що просить проводити розгляд справи без його участі.

У відповідності до положень ч.4 ст. 229 КАС України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання 24 серпня 2023 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши показання позивача ОСОБА_1 , допитаного в судовому засіданні у якості свідка, пояснення його представника адвоката Назарка А.Р., з`ясувавши обставини, на які сторони покликаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У відповідності до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до приписів ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч.5 ст. 121 КУпАП, порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В судовому засіданні встановлено, що 13 травня 2023 року службовою особою - інспектором роти №4 батальйону №2 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Троць Р.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАС №6987921, згідно з якою позивач ОСОБА_1 був визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 121 КУпАП, та притягнутий до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 510,00грн.

В цій постанові, зокрема, зазначено, що водій ОСОБА_1 , 13 травня 2023 року о 21.15 год по вул. Земельній, 3 у м. Львові, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2106», д.н.з. НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.2.3.в. ПДР порушення правил користування ремнями безпеки, чим скоїв адміністративне правопорушення, яке передбачено ч.5 ст. 121 КУпАП.

Вищевказані обставини підтверджуються показаннями позивача ОСОБА_1 , поясненнями його представника Назарка А.Р., копією вищевказаної постанови в справі про адміністративне правопорушення серія ЕАС №6987921 від 13 травня 2023 року та про ці обставини також зазначила у своєму відзиві представник УПП у Львівській області Чабан Я.С.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка позивач ОСОБА_1 , пояснив, що автомобіль марки «ВАЗ 2106», д.н.з. НОМЕР_1 , який зазначений в оскаржуваній постанові йому не належить та вказаним автомобілем користується його товариш ОСОБА_2 . 13 травня 2023 року він зустрівся зі своїм товаришем ОСОБА_3 , а також знайомим на ім`я ОСОБА_4 , вони гуляли, а пізніше направились в напрямку вул. Земельної в м. Львові, де ОСОБА_5 залишає свій автомобіль «ВАЗ 2106», д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки в цьому районі його батько має гараж. Коли вони підійшли до цього автомобіля, то ОСОБА_5 зауважив, що він забув вдома ключі від автомобіля, а тому пішов за ключами. Оскільки в автомобілі ОСОБА_5 дверки не зачиняються, він, позивач, дійсно сів в салон автомобіля на місце водія. Коли він сидів у вищевказаному автомобілі, приїхали працівники патрульної поліції, які в подальшому винесли оскаржувану постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності. Коли вже були працівники поліції, то до автомобіля повернувся його товариш ОСОБА_2 і з ним прийшли також дві дівчини. Вищевказаним автомобілем він не керував, а просто сидів в салоні автомобіля на місці водія. Він, ОСОБА_1 , має свій автомобіль марки «Ніссан Піксо», яким періодично користується.

Під час розгляду справи судом було переглянуто відеозапис з DVD-диску, який долучений відповідачем до відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 , однак на цьому відеозаписі відсутні переконливі відомості, які б підтверджували, що позивач ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 2106», д.н.з. НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч.1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Положеннями ч. 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача.

Відповідно до ч.ч.3-5 ст. 77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами ст. 90 КАС України, відповідно до приписів якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Згідно до ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за такої обставини, як відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів на спростування позовних вимог позивача, а тому позовні вимоги про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованими, законними, а постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 10, 72, 73, 74, 75, 77, 229, 242, 243, 244, 245, 246, 286 КАС України, ст. ст. 7, 9, 33, 122, 245, 247, 251, 254, 256, 258, 268, 278, 279, 280, 287, 288, 289, 293 КУпАП, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАС №6987921, яка винесена інспектором роти №4 батальйону №2 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Троць Романом Васильовичем 13 травня 2023 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення на адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн. (п`ятсот десять гривень) за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП, та провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору в розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 01 вересня 2023 року.

Суддя В. І. Кавацюк