Справа № 334/7733/23
Суддя: Коломаренко К. А.
Дата ухвалення: 2023-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 25.09.2023
Справа № 334/7733/23
Провадження № 2-а/334/68/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2023 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Коломаренко К.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) /зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 /, представник позивача адвокат Рогозін Олексій Вікторович (діє на підставі Ордеру серії АР №1136224 від 01.09.2023) до Управління патрульної поліції в Запорізькій області /69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 96/, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В:

04 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернулася з позовною заявою, поданою за підписом представника адвоката Рогозіна Олексія Вікторовича, до Управління патрульної поліції в Запорізькій області, про скасування постанови від 30 серпня 2023 року серії ЕАТ №7628503 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 .

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 30 серпня 2023 року інспектором лейтенантом поліції 3 батальйону 1 роти УПП в Запорізькій області Глущенко Вікторією Іванівною було складено постанову серії ЕАТ №7628503 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 , накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510, 00 гривень. Постанова винесена у зв`язку з тим, що позивач 30 серпня 2023 року о 05 годині 10 хвилин, керуючи транспортним засобом, виїхала на призначений для зустрічного руху бік дороги, на дорозі з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, чим порушила п. 11.4 ПДР, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП. Позивач вважає оспорювану постанову незаконною, оскільки вона винесена без підтвердження обставин порушення нею вимог ПДР. Зокрема, ОСОБА_1 стверджує у позові, що не вчиняла вказане адміністративне правопорушення, а докази нібито вчинення адміністративного правопорушення у відповідача відсутні. Наявна у справі постанова не может бути беззаперечним доказом провини ОСОБА_1 та не дає підстав зробити висновок про те, що позивач вчинила правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП. дій, які є порушенням ПДР.

Враховуючи вищевикладене, вважає, що постанова від 30 серпня 2023 року по справі про адміністративне правопорушення відносно неї є незаконною, необґрунтованою та безпідставною, а тому підлягає скасуванню.

Ухвалою судді від 04.09.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, визначено сторонам строк подання заяв по суті спору, витребувано у відповідача докази.

Ухвалу суду разом з позовною заявою та доданими до неї документами направлено відповідачу.

Від представника відповідача Управління патрульної поліції в Запорізькій області Назаренка Миколи Миколайовича (діє на підставі довіреності №138/41/3/01-2023 від 02.01.2023 р.) 20 вересня 2023 року надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просив відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування своїх заперечень представник зазначає, що 30.08.2023 року під час несення служби інспектором управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , яка керуючи транспортним засобом, виїхала на призначений для зустрічного руху бік дороги, на дорозі з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, чим порушили 11.4 ПДР України. Зупинивши автомобіль під керування позивача, представившись згідно ч.3 ст. 18 ЗУ «Про Національну поліцію», була наголошена причина звернення, а саме те, що водій порушив вимоги ПДР України. В ході розгляду справи, було роз`яснено та дотримано права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, згідно статті 63 Конституції України та статті 268 КУпАП. Позивач будь-яких клопотань не заявляв. Враховуючи вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відносно неї була винесена постанова серії ЕАТ №7628503 за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Представник відповідача вказує у відзиві, що обставини, зазначені в адміністративному позові, не відповідають дійсності. До відзиву долучено диск із відповідним відеозаписом.

Суд, вивчивши й дослідивши матеріали справи, доходить наступних висновків.

Згідно з частиною п`ятою статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Як встановлено дослідженими по справі доказами, постановою серії ЕАТ № №7628503, винесену інспектором 3 батальйону 1 роти УПП в Запорізькій області ДПП лейтенантом поліції Глущенко Вікторією Ігорівною 30.08.2023 року позивача ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн.

Відповідно до вказаної постанови, позивач ОСОБА_1 визнана винною в тому, що 30.08.2023 року о 04 годині 21 хвилини в м. Запоріжжі, по вул. Товариська, буд. 76, керуючи транспортним засобом виїхала на призначений для зустрічного руху бік дороги на дорозі з двостороннім рухом, які мають щонайменше 2 смуги в одному напрямку, чим порушила п. 11.4 ПДР України (а.с. 8).

Вирішуючи питання про наявність в діях позивача ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 має правовий статус спеціального суб`єкта водія, що підтверджується відміткою в протоколі про адміністративне правопорушення про наявність посвідчення водія серії НОМЕР_1 .

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги цих правил, а також бути взаємно ввічливими.

Вказаний нормативний акт встановлює презумпцію знання водієм транспортного засобу його положень та однозначного обов`язку їх виконання.

За приписами п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди та тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП вбачається, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Водночас, згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 Постанови № 14 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, яка притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В силу положень статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.

Відповідно до п.п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

На підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення відповідачем до суду надано диск з відеозаписом.

Дослідженим судом відеозаписом встановлено, що відеозапис зроблено 30.08.2023 року. На відеозаписі зафіксовано як транспортний засіб "RENAULT MEGANE", державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , виїжджає на призначений для зустрічного руху бік дороги на дорозі з двостороннім рухом, що вбачається і з того, що на зустріч вказаному автомобілю рухається інший транспортний засіб. Автомобіль під керуванням ОСОБА_1 зупинений співробітниками поліції, після зупинки транспортного засобу співробітник поліції підходить до водія, який перебуває за кермом ( ОСОБА_1 ), представляється та повідомляє про порушення правил дорожнього руху, а саме: рух транспортного засобу по зустрічній смузі та ставить питання до водія, чи все з нею гаразд. Таким чином, суд вважає доведеним, що позивач ОСОБА_1 дійсно 30.08.2023 року в м. Запоріжжі, по вул. Товариська, буд. 76, керуючи транспортним засобом виїхала на призначений для зустрічного руху бік дороги на дорозі з двостороннім рухом, які мають щонайменше 2 смуги в одному напрямку, чим порушила п. 11.4 ПДР України.

Твердження позивача про те, що вона порушень вимог Правил дорожнього руху не вчиняла спростовується повністю дослідженим в судовому засіданні відеозаписом події, а також поведінкою самої ОСОБА_1 під час оформлення відносно неї адміністративних матеріалів. Зокрема, під час роз`яснення працівником поліції про порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху та винесення постанови про накладення адміністративного стягнення, вона відповіла: «Так, я знаю, штраф заплачу.» (відеофайл «Мартинова 2.mp4», 01 хв. 30 сек. 01 хв. 40 сек.), тобто в момент зупинки транспортного засобу позивач усвідомлювала, що здійснювала рух по зустрічній смузі та в момент винесення постанови вказаного факту не заперечувала.

Відповідно до п. 11.4 ПДР України, на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги.

На підставі викладеного, оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 дійсно порушила Правила дорожнього руху України (а саме п. 11.4 ПДР України), в її діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КпАП України, жодні правові підстави для скасування постанови інспектора відсутні, суд приходить до висновку про безпідставність твердження позивача про наявність підстав для скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КпАП України.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 122, 222, 245, 247, 251, 252, 258, 280 КУпАП, ст.ст. 2, 5, 6, 72-77, 242-246, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі- відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Коломаренко К. А.