Справа № 569/18593/23
Суддя: Кучина Н. Г.
Дата ухвалення: 2023-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2023 року м. Рівне

Рівненський міський суду Рівненської області в особі головуючого судді Кучиної Н.Г., перевіривши виконання вимог ст.160,161 КАС України по справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Рівненської міської ради в особі адміністративної комісії виконкому про визнання неправомірною та скасування постанови адміністративної комісії виконкому Рівненської міської ради № 202 від 21 червня 2023 року,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Твердого М. звернулася до суду з позовом до Виконавчого комітету Рівненської міської ради в особі адміністративної комісії виконкому про визнання неправомірною та скасування постанови адміністративної комісії виконкому Рівненської міської ради № 202 від 21 червня 2023 року.

Позивач, звертаючись до суду, одночасно в позові просить поновити строк для звернення до суду з адміністративним позовом, мотивуючи тим, що вона оскаржила постанову до виконкому Рівненської міської ради як незаконну, просила ії скасувати, а адміністративне провадження закрити.

Виконавчим комітетом листом № K-1384/23 від 06.07.2023 ОСОБА_1 повідомлена, що підготовлено проект рішення «Про розгляд скарги на постанову адміністративної комісії», який буде винесено на розгляд найближчого засідання виконавчого комітету Рівненської міської ради, однак до сьогодні таке рішення виконкому не прийняте, тобто до сьогодні скарга ОСОБА_1 на постанову адміністративної комісії не розглянута. Натомість листом № 12-578 від 25.08.2023 Голови адміністративної комісії постанова адміністративної комісії № 202 від 21.06.2023 була направлена до ДВС м. Рівне для примусового стягнення із ОСОБА_1 штрафу у подвійному його розмірі у сумі 1700,00 гривень, на підставі якої ДВС м. Рівне 31.08.2023 була винесена Постанова про відкриття виконавчого провадження ВП 72649446 про стягнення на користь держави із ОСОБА_1 штрафу в сумі 1700,00 грн.

Із матеріалами виконавчого провадження ОСОБА_1 ознайомилась

07.09.2023. Вважає, що зазначені обставини свідчать про незаконність оскаржуваної постанови адмінкомісії, про порушення нею права ОСОБА_1 , про наявність підстав оскаржити її до суду та про поважність пропуску нею 10-тиденного строку оскарження постанови у судовому порядку.

Вивчивши подані позивачем матеріали, суд приходить до такого.

Згідно з ч.1, ч.2 ст. 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до реалізації своїх прав та виконання обов`язків.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Згідно з ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Отже законом встановлено десятиденний строк звернення до суду з адміністративним позовом з дня ухвалення відповідного рішення та протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Оскільки предметом оскарження є постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП, застосуванню підлягає десятиденний строк звернення до суду з позовом з дня ухвалення відповідного рішення.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Як слідує з матеріалів справи, оскаржувана постанова винесена 21 червня 2023 року, однак позов направлено до суду 28 вересня 2023 року, тобто поза встановленого чинним законодавством строку для оскарження даного виду рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Позивач, зазначаючи поважність причин пропуску, вказує на те, що вона оскаржила постанову до виконкому Рівненської міської ради, однак вказана скарга станом на сьогодні не розглянута. Натомість листом № 12-578 від 25.08.2023 Голови адміністративної комісії постанова адміністративної комісії № 202 від 21.06.2023 була направлена до ДВС м. Рівне для примусового стягнення із ОСОБА_1 штрафу у подвійному його розмірі у сумі 1700,00 гривень, на підставі якої ДВС м. Рівне 31.08.2023 була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП 72649446 про стягнення на користь держави із ОСОБА_1 штрафу в сумі 1700,00 грн.

Із матеріалами виконавчого провадження ОСОБА_1 ознайомилась

07.09.2023.

Так, позивач 07 вересня 2023 року довідалася про порушене її право, а до суду з позовом звернулася 28 вересня 2023 року, тобто також поза встановленого чинним законодавством строку для оскарження, який закінчився 18 вересня 2023 року.

Суд зазначає, що право на звернення до суду не є абсолютними та може піддаватися встановленим законом обмеженням, зокрема у частині пов`язаній із способом їх реалізації (в тому числі строки і процесуальна форма звернення до суду).

Рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011від 13 грудня 2011 року визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Суд наголошує, що визнання позивачем факту пропуску строку звернення до суду з позовною заявою і не доведення суду обставин об`єктивно непереборних, які не залежали від волевиявлення позивача і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення позивачем процесуальної дії, унеможливлює поновлення судом такого процесуального строку.

Верховний Суд у постанові від 31 березня 2021 року по справі № 240/12017/19 зазначив, що аналіз практики Європейського суду з прав людини свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних причин, внаслідок непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Виходячи із системного аналізу норм КАС України у контексті практики ЄСПЛ, слід зазначити, що державою встановлено доступні, чіткі та передбачувані процесуальні правила (обмеження), за дотримання яких особа може реалізувати право на судовий захист.

Таких правил позивач не дотрималася, а тому вважається, що нею не надано суду доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Згідно із п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу (якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними).

Проаналізувавши встановлені обставини, суд приходить до висновку, що причини, на які посилається позивач, не можуть бути прийняті судом до уваги та визнані як поважні, тому десятиденний строк для подання позову був пропущений з неповажних причин, в поновленні цього строку потрібно відмовити, а позов повернути.

Керуючись ст. 121, 122, 123, 169, 248, 256, 295 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні пропущеного строку звернення до суду.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Рівненської міської ради в особі адміністративної комісії виконкому про визнання неправомірною та скасування постанови адміністративної комісії виконкому Рівненської міської ради № 202 від 21 червня 2023 року - повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали шляхом подачі апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Ухвалу складено та підписано 29 вересня 2023 року.

Суддя Н.Г. Кучина