Справа № 465/6571/22
Суддя: Величко О. В.
Дата ухвалення: 2023-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

19.09.2023 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Величка О.В.

з участю секретаря судових засідань Сподар І.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАР № 6087697 від 28.10.2022 року.

В обґрунтування своїх вимог вказав, що 28.10.2022 року о 12 год. 58 хв. старший лейтенант поліції УПП у Львівській області Тарнавський Василь Богданович виніс постанову серії EAP № 6087697 від 28.10.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за ч.2 ст.122 КУпАП, зазначивши, що останній 28.10.2022 року о 12 год. 31 хв. у м. Львові на перехресті вул. Вашингтона вул. Пасічна керував транспортним засобом Honda Accord, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та проїхав на заборонений червоний сигнал, або миготливий, або два червоних миготливих сигнали заборони руху, чим порушив п.8.7.3.е. ПДР України. 3 даною постановою позивач не погоджується, оскільки жодного правопорушення не вчиняв. Вважає, що постанова є протиправною, викладені в ній дані безпідставними та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Оскаржувана постанова складена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, без належного з`ясування всіх обставин справи і дослідження доказів та без підтвердження наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Як зазначено в оскаржуваній постанові, відповідач о 12:31 год. 28.10.2022 року здійснив адміністративне правопорушення, а саме проїзд на заборонений червоний сигнал світлофора. У позовній заяві ОСОБА_1 вказує, що станом на 12:31 позивач перебував у авто в якості пасажира та сидів на задньому сидінні за водієм. Під час зупинки Т3 вийшов з авто, після чого, підійшовши до інспектора поліції ОСОБА_2 , на його вимогу пред`явив йому своє водійське посвідчення для встановлення особи та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, яке йому передав водій Т3 в момент виходу з ТЗ. Після чого на його ім`я була винесена постанова серії EP № 6087697 від 28.10.2022 року про вчинення адміністративного правопорушення. Позивач наполягає, що жодного доказу керування позивачем ТЗ Honda Accord, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час розгляду справи відповідач не пред`явив. А тому, просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 22.11.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву. В обґрунтування своєї позиції вказує, що інспектор чітко спостерігав факт допущення позивачем вимог ПДР, а тому, зобов`язаний був відреагувати на вказаний факт шляхом винесення постанови. Зазначає, що аргументи позивача в позовній заяві спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності та не спростовують його вини. Жодних доказів на підтвердження зазначених в позовній заяві аргументів суду не надано. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи. У відзиві на позовну заяву просила суд справу розглядати за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Так, згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Судом встановлено, що 28.10.2022 року інспектором УПП у Львівській області винесено постанову серії ЕАР № 6087697, якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Згідно оскаржуваної постанови правопорушення полягало в тому, що 28.10.2022 року о 12 год. 31 хв. у м. Львові на перехресті вул. Вашингтона вул. Пасічна ОСОБА_1 керував транспортним засобом Honda Accord, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3.е. ПДР України.

Частиною ч.2 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Пунктом 8.7.3.е ПДР України встановлено, що сигнали світлофора мають значення, зокрема червоного сигналу, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали, які забороняють рух.

Позивачем заперечується факт вчинення ним правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, при цьому, представником відповідача докази вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення у постанові про притягнення позивача до відповідальності не зазначені, відеозапису вчиненого правопорушення до відзиву не долучено. Поданий представником відповідача відзив на позовну заяву не містить належних та допустимих доказів вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, натомість в ньому міститься лише посилання на оформлену постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАР № 6087697 від 28.10.2022 року, яка оскаржується позивачем.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд звертає увагу на те, що представником відповідача не надано жодного належного чи допустимого доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі "Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії" Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15.05.2008 року зазначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення(п. 21 рішення).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Отже, суд вважає, що зазначені принципи і положення Закону при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не були дотримані, оскільки докази вини позивача в матеріалах справи відсутні.

Згідно вимог ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Складення самої постанови про адміністративне правопорушення не може бути належним та допустимим доказом вчинення особою правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що адміністративний позов є обґрунтованим, тому постанову серії ЕАР № 6087697 від 28.10.2022 року, якою позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, слід скасувати, а також у відповідності до ст. 286 КАС України закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно із ч. 5 ст. 139 КАС України судові витрати слід стягнути з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 205, 241-246, 255, 286, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 251, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАР № 6087697 від 28.10.2022 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.122 КУпАП, скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.122 КУпАП, - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. судових витрат на відшкодування судового збору.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції, адреса: м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, .

Cуддя Величко О.В.