Справа № 522/11400/23
Суддя: Суворова О. В.
Дата ухвалення: 2023-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/267/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2023 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Суворової О.В.,

за участі секретаря судового засідання Довгань Ж.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі матеріали адміністративної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

16.06.2023 року позивач звернувся до суду з позовом до Департаменту транспорту зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради про визнання дій протиправними та скасування постанови від 10.02.2023 року, серії ОДП 3557428 по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в сумі 680 грн. Просив провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, зобов`язати Департамент транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради скласти подання до Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів платежів та інших доходів бюджету штрафу у сумі 1360 грн., за постановою серії ОДП № 3557428 від 10.02.2023 та витрати виконавчого провадження - 369 грн., виконавчий збір - 136 грн. всього на суму - 1865 грн. та комісію банку 27,98 грн. за примусове стягнення коштів в межах виконавчого провадження №71928612 за передбаченою чинним законодавством формою на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , які були перераховані згідно квитанції № 3_589 від 02.06.2023. Судові витрати просить стягнути з відповідача.

В обґрунтування позову зазначено, що Постановою ОДП № 3557428 від 10.02.2023 інспектор з паркування Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Бондарь Володимир Михайлович прийняв рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП , та накладення стягнення у виді штрафу в сумі 1360 грн. Із зазначеної постанови вбачається, що 10 лютого 2023 року об 11 годині 10 хвилин в м.Одеса, на вул. Катериненська, 22 водій транспортного засобу VOLKSWAGEN TOURAN, номерний знак НОМЕР_2 , здійснив зупинку, стоянку безпосередньо в місці виїзду з прилеглої території, чим порушив ч. 3 ст. 122 КУпАП; п. 15.9 и ПДР та до нього було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 гривень. ОСОБА_1 вважає, що постанова ОДП № 3557428 від 10.02.2023 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП є протиправною та підлягає скасуванню з огляду на наступне. Про існування оскаржуваної постанови ОСОБА_1 дізнався лише 02.06.2023, коли отримав повідомлення на мобільний телефон про заблокування його банківських рахунків постановою про арешт коштів № 71928612 від 02.06.2023 Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) державного виконавця Положай В.Є. Постановою про відкриття виконавчого провадження № 71928612 від 02.06.2023 Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) державного виконавця Положай В.Є., відкрито виконавче провадження. Після відкриття провадження позивач сплатив штраф - 1360 грн., витрати виконавчого провадження - 369 грн. та виконавчий збір - 136 грн. всього на суму - 1865 грн. Однак, позивач не був належним чином повідомлений про розгляд адміністративної справи , копія постанови йому направлена не була, що підтверджується копією самої постанови, де відсутня відмітка про надсилання її рекомендованим листом. Вважає, що його транспортний засіб VOLKSWAGEN TOURAN, номерний знак НОМЕР_2 , 10 лютого 2023 року об 11 годині 10 хвилин в м. Одеса, по вул. Катериненська, 22 був припаркований в спеціально облаштованому місці для паркування (кармані) та не перешкоджав проїзду, в тому числі виїзду з прилеглої території. Вважає, що викладені обставини у сукупності свідчать про неповноту та однобічність розгляду даної адміністративної справи та відсутність у діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП, тому постанова ОДП № 3557428 від 10.02.2023 Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради підлягає скасуванню, а справа повинна бути закрита на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою суду від 19.06.2023 року відкрито провадження по справі.

26.06.2023 року від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

29.06.2023 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у відповідності до якого в задоволенні позовних вимог відповідач просить відмовити, вважає , що дії інспектора з паркування відділу контролю за безпекою дорожнього руху та паркуванням управління розвитку транспортної інфраструктури Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Бондара В.М. під час виявлення адміністративного правопорушення та винесення постанови про адміністративне стягнення є цілком правомірними і такими, що відповідають діючому законодавству, а дії позивача такими, що порушують ПДР України , відповідальність за них передбачена ч. 3 ст. 122 КУпАП, позов безпідставним та необґрунтованим. Згідно з п. 15.9 ПДР України заборонено зупинку безпосередньо в місці виїзду з прилеглої території, що підтверджується фотофіксацією. Порушення даного пункту правил саме вказано в постанові про адміністративне правопорушення. Своїми діями позивач порушив правила зупинки, стоянки, чим створив загрозу безпеці дорожньому руху, що передбачено ч. 3 ст. 122 КУпАП. Відповідно до п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Відповідно до п. 1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган. Відповідно до п. 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Ствердження не направлення постанови про накладання адміністративного стягнення ОДП 3557428 не відповідає дійсності, так як вищезазначена постанова 03.03.2023 року була направлена на адресу позивача за адресою: АДРЕСА_1 , а власник транспортного засобу ідентифікувався за допомогою Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

11.09.2023 року від представника позивача адв.Батуріної Г.О. надійшли письмові пояснення на відзив відповідача, у відповідності до яких вважає, що зупинка транспортного засобу біла не більше як на 5 хвилин, також не зрозуміло із фото щодо місця виїзду з прилеглої території, з фотоматеріалів неможливо встановити місце в`їзду /виїзду, там лише зображено суцільний фасад будинку, натомість транспортний засіб сфотографований на тротуарній плитці, яка відрізняється від асфальтованої проїзної частини, але це вже є іншим пунктом ПДД України (а.с.59-63).

20.09.2023 року на електронну пошту суду від представника позивача адв.Батуріної Г.О. надійшла заява з уточненнями, в якій представник позивача просить вірними вважати вимоги в частині зазначення розміру штрафу , а саме 680 грн.

В судове засідання 21.09.2023 року з`явились: представник позивача та представник відповідача. Представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник відповідача просив суд відмовити в позові з підстав, викладених у відзиві. Клопотань від сторін не надійшло.

Суд, дослідивши доводи учасників справи та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що постановою ОДП № 3557428 від 10.02.2023 інспектор з паркування Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Бондарь Володимир Михайлович прийняв рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в сумі 680 грн.(а.с.7).

Постановою № 71928612 від 02.06.2023 Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) державного виконавця Положай В.Є., відкрито виконавче провадження (а.с.10).

Постановою № 71928612 від 02.06.2023 Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) державного виконавця Положай В.Є. накладено арешт на кошти боржника ОСОБА_1 (а.с.11).

Згідно наданої роздруківки ОСОБА_1 направлено постанову ОДП № 3557428 від 10.02.2023 (а.с.45-46).

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно до ч. 3 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, що тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (680 грн.).

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

У відповідності до п. 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно п. 15.9 ПДР України зупинка забороняється:

а) на залізничних переїздах;

б) на трамвайних коліях (крім випадків, обумовлених пунктом 15.8 цих Правил);

в) на естакадах, мостах, шляхопроводах і під ними, а також у тунелях;

г) на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі;

ґ) на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга;

д) у місцях, де відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смугою чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 м;

е) ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків;

є) ближче 10 м від позначеного місця виконання дорожніх робіт і в зоні їх виконання, де це створить перешкоди технологічним транспортним засобам, що працюють;

ж) у місцях, де буде неможливим зустрічний роз`їзд або об`їзд транспортного засобу, що зупинився;

з) у місцях, де транспортний засіб закриває від інших водіїв сигнали світлофора або дорожні знаки;

и) ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

За порушення, передбачене п. 15.9 «и» ПДР України відповідачем відносно позивача було винесено постанову про застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 680 грн. за порушення вимог ч.3 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (в даному випадку відповідач) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона притягненню до адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП та п. 10 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 р., поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Статтею 254 КУпАП визначено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Статтею 258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення. Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно КУпАП, Закону України «Про національну поліцію», з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853, затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Вказана Інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (п.1 р.І Інструкції №1395).

У відповідності до п.1 розділу ІІІ Інструкції № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення.

При цьому у відповідності до п. 2 розділу ІІІ Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема частинами другою і третьою статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Наведене відповідає положенням ст. 276 КУпАП, за правилами частини 1 якої справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Таким чином під час винесення оскаржуваної постанови відповідач мав право розглянути справу на місці зупинки автомобілю та винести постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, відповідачем, при винесенні постанови інспектором не було вчинено дій щодо порушення вимог щодо процедури розгляду справи та не було проігноровано порядку встановленого ст.ст. 278, 279 КУпАП.

Позивач не згоден з відповідною постановою, оскільки ніяких доказів щодо перебування його автомобіля ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду з боку позивача немає, а відтак застосування ч. 3 ст. 122 КУпАП вважає безпідставним. Однак, таке твердження позивача не відповідає дійсності та спростовується матеріалами справи, з огляду на наступне.

Факт скоєння правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП , є наявним та підтверджується наданим стороною відповідача доказом у вигляді фото фіксації з місця події (а саме неналежної стоянки автомобіля VOLKSWAGEN TOURAN, номерний знак НОМЕР_2 ). Водночас, з наданих до суду фотографій вбачається спосіб паркування вищевказаного транспортного засобу ближче 10 м. від в`їзду / виїзду з прилеглої території, чим було порушено п. 15.9 и) ПДР України, в зв`язку з чим, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП.

Згідно ст. 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Згідно з ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 160 КАС України встановлено, що в позовній заяві зазначаються, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Разом з тим, оспорюючи факт вчинення адміністративного правопорушення в обґрунтування власної правої позиції позивачем не було надано жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували наявність в його діяннях складу адміністративного правопорушення , передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, а наведені доводи не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду справи.

Судом при розгляді справи встановлено, що посадова особа відповідача дотрималася порядку притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченого діючим КУпАП.

У зв`язку з цим, суд, враховуючи все вищевикладене, вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення законна та обґрунтована і є такою, що відповідає вимогам ст.ст. 283-284 КУпАП.

За таких обставин, суд доходить висновку про необґрунтованість вимог позивача, а тому відмовляє у їх задоволенні.

Керуючись ст.ст. 122, 245, 251, 256, 280 КУпАП ст.ст. 139, 242-246, 286, 293 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду виготовлений 26.09.2023 року.

Суддя О.В.Суворова