Справа № 147/975/23
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2023-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 147/975/23

Головуючий у 1-й інстанції: Мудрак А.М.

Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.

26 вересня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Смілянця Е. С. Драчук Т. О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області на рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 15 серпня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

25 липня 2023 року представник позивача адвокат Дудін Л.В. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з адміністративним позовом про скасування постанови серії ЕАС №7346351 від 16.07.2023.

Рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 15.08.2023 позов задоволено частково.

Постанову серії ЕАС №7346351 від 16 липня 2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, на ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 3400 гривень скасовано.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст. 126 КУпАП направлено на новий розгляд до Відділу поліції №3 (смт Летичів) Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи доводи своєї скарги, апелянт посилається на те, що позивач керував транспортним засобом MERSEDES BENZ ном.знак НОМЕР_1 , буксирував причіп BORO ном. знак НОМЕР_2 , повна маса якого 2000кг, не маючи відповідної категорії ВЕ, чим порушив п. 2.1.а ПДР. Зазначає, що відеофіксація містить процедуру розгляду поліцейським факту виявленого правопорушення щодо позивача, в тому числі факт роз`яснення прав і обов`язків ОСОБА_1 . У апеляційній скарзі апелянт просить прийняти до уваги диск з відеофіксацією, який надається до апеляційної скарги, оскільки відзив на адміністративний позов надсилався через підсистему Електронний суд, при завантаження відеофайлів максимальний розмір одного 95,8 МВ, тому через технічні збої в роботі підсистеми Електронний суд надійслані відеофайли були доставлені не в повному обсязі.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. 20.09.2023 до суду надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність позивача та його представника.

Відповідно до ч.2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, у системному зв`язку із положеннями чинного законодавства, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, з урахуванням такого.

Як встановлено судом першої інстанції, 16 липня 2023 року інспектором відділу поліції №3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області старшим лейтенантом поліції Возним І.Б. винесено постанову серії ЕАС №7346351 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.2 ст.126 КУпАП. (а.с.12).

Зі змісту оскаржуваної постанови слідує, 16.07.2023 18:43:15 керуючи автомобілем MERSEDES BENZ ном.знак НОМЕР_1 , буксирував причіп BORO ном. знак НОМЕР_2 , повна маса якого 2000кг, не маючи відповідної категорії ВЕ, чим порушив п. 2.1.а ПДР керування т/з особою, яка немає права керування таким т/з. За що відповідно до ч.2 ст.126 КУпАП накладено штраф в сумі 3400 грн.

Не погодившись з вказаною постановою, позивач оскаржив її до суду.

Приймаючи оскаржуване рішення про часткове задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, що в даному випадку в матеріалах справи відсутні докази які б зафіксували процедуру розгляду справи, зокрема роз`яснення прав та обов`язків особі, яка притягується до відповідальності.

Разом з тим, вказане не можна розуміти таким чином, що позивач взагалі звільнений від обов`язку доказування своїх вимог, тому обов`язок доказування розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Суд першої інстанції послався на п.2 ч.3 ст. 286 КАС України та дійшов висновку про необхідність скасування постанови від 16 липня 2023 року серії ЕАС № 7346351 про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу та направлення справи на новий розгляд до компетентного органу, тобто до Відділення поліції №3 (смт Летичів) Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області.

Здійснюючи перегляд справи в апеляційному порядку колегія суддів зазначає таке.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища Законом України «Про дорожній рух» визначено правові та соціальні основи дорожнього руху.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За правилами п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил .

Пунктом 1.1 Правил дорожнього руху визначено, що ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.1.9. Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, у пп. "а", "б" п.2.1 Правил дорожнього руху зазначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб.

Згідно із п.2.4 "а" Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до п. 2.13 вказаного Розділу «Обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів» Правил дорожнього руху України, транспортні засоби належать до таких категорій:

А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт;

А - мотоцикли, у тому числі з боковим причепом, та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом 50 куб. см і більше або електродвигун потужністю 4 кВт і більше;

В1 - квадро- і трицикли, мотоколяски та інші триколісні (чотириколісні) мототранспортні засоби, дозволена максимальна маса яких не перевищує 400 кілограмів;

В - автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми, состав транспортних засобів з тягачем категорії В та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;

С1 - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких становить від 3500 до 7500 кілограмів (від 7700 до 16500 фунтів), состав транспортних засобів з тягачем категорії С1 та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;

С - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких перевищує 7500 кілограмів (16500 фунтів), состав транспортних засобів з тягачем категорії С та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;

D1 - призначені для перевезення пасажирів автобуси, у яких кількість місць для сидіння, крім сидіння водія, не перевищує 16, состав транспортних засобів з тягачем категорії D1 та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;

D - призначені для перевезення пасажирів автобуси, у яких кількість місць для сидіння, крім сидіння водія, більше 16, состав транспортних засобів з тягачем категорії D та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;

ВЕ, С1Е, СЕ, D1E, DE - состави транспортних засобів з тягачем категорії В, С1, С, D1 або D та причепом, повна маса якого перевищує 750 кілограмів;

Т - трамваї та тролейбуси.

Аналогічні положення містяться у п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 року № 340 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 511), якою затверджено Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач 16.07.2023 керуючи автомобілем MERSEDES BENZ номерний знак НОМЕР_1 , буксирував причіп BORO номерний знак НОМЕР_2 , повна маса якого 2000 кг.

Згідно посвідчення водія ОСОБА_1 № НОМЕР_3 , у нього наявні такі категорії для керування транспортними засобами: «В1», «В» «С», «С1», «D», «СЕ» (а. с. 43).

Таким чином, 16.07.2023 ОСОБА_1 мав посвідчення водія № НОМЕР_3 , яке не дозволяє йому керувати ТЗ з причепом BORO номерний знак НОМЕР_2 , повна маса якого 2000 кг.

Позивачем не наведено обгрунтувань на спростування вказаного порушення вимог Правил дорожнього руху України, зазначених в постанові.

Водночас, приймаючи оскаржуване рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що в даному випадку в матеріалах справи відсутні докази які б зафіксували процедуру розгляду справи, зокрема роз`яснення прав та обов`язків особі, яка притягується до відповідальності.

Однак, колегія суддів із вказаним висновком суду не погоджується, оскільки із наданого відповідачем до апеляційної скарги відеозапису, посилання на який міститься в постанові від 16.07.2023 серії ЕАС №7346351, слідує, що встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення: порушення вимог п. 2.1. (а) ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 126 КУпАП України, водію було роз`яснено права особи, яка притягується до відповідальності відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП та ст.63 Конституції України. Також, позивачу було роз`яснено право оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення в судовому порядку. (година зйомки 18:37:36).

Отже, посилання суду першої інстанції та позивача щодо недотримання відповідачем норм КУпАП при винесенні оскаржуваної постанови та розгляду справи про адміністративне правопорушення не знайшли своє підтвердження під час розгляду справи.

Разом з тим, статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Аналіз наведених норм процесуального права дає підстави для висновку, що суд апеляційної інстанції має право досліджувати нові докази, якщо неподання таких доказів до суду першої інстанції зумовлене поважними причинами (поважність причин повинен довести заявник).

Колегія суддів приймає до уваги посилання апелянта на те, що відзив на адміністративний позов з додатками був надісланий через підсистему Електронний суд, в тому числі відеофайли, однак вони були доставлені не в повному обсязі, оскільки максимальний розмір одного файлу 95,8 МВ, а тому, на думку суду апеляційної інстанції, слід врахувати наданий відповідачем разом з апеляційною скаргою відеозапис, як доказ у справі.

За таких обставин судова колегія вважає, що докази порушення відповідачем процедури винесення постанови про накладання адміністративного стягнення відсутні.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувана позивачем постанова серії ЕАС №7346351 від 16.07.2023 є правомірною і підстави для задоволення позову відсутні.

Враховуючи, що судом першої інстанції ухвалено рішення за неповно встановлених обставин та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в цілому, колегія суддів, керуючись п.п.1, 4 ч.1 ст. 317 КАС України вважає необхідним, скасовуючи рішення суду першої інстанції, ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області задовольнити повністю.

Рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 15 серпня 2023 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття і не може бути оскаржена відповідно до частини 3 статті 272 КАС України.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Смілянець Е. С. Драчук Т. О.