Справа № 742/2048/23
Суддя: Ільченко О. І.
Дата ухвалення: 2023-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/742/17/23
Єдиний унікальний № 742/2048/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року місто Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого - судді Ільченка О.І., за участю секретаря судового засідання - Голушко Н.А., представника позивача - адвоката Марковича А.Ю., представниці відповідача - Чернової Валерії Володимирівни, розглянувши у відкритому судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанов про накладення на нього адміністративних стягнень по справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі серії АА №00007170 від 11.04.2023, АА№00007171 від 11.04.2023 та АА №00007179 від 12.04.2023, про притягнення ОСОБА_1 за ч.2 ст.1321 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафута закриття справ про адміністративне правопорушення. А також просив стягнути з відповідача судові витрати.

Позов мотивований тим, що постановами серії АА №00007170 від 11.04.2023, АА№00007171 від 11.04.2023 та АА №00007179 від 12.04.2023 в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого в автоматичному режимі, ОСОБА_1 було визнано винним в порушенні вимог п.22.5 ПДР та притягнуто до відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП до штрафу в розмірі 8500,00 грн, 17000,00 грн та 17000,00 грн відповідно.

Зі змісту оскаржуваних постанов вбачається, що 16.03.2023 о 21 год. 43 хв. за адресою: Н-03 Житомир - Чернівці, км 246+654, відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п.22.5 ПДР: навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 9,266 % (1,066 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11,5 тон; 16.03.2023 о 22 год. 42 хв. за адресою: Н-03, км 210+500 Хмельницька область, відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених п.22.5 ПДР: навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 12,151 % (1,397 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11,5 тон; 17.03.2023 о 8 год. 19 хв. за адресою: М-21 Виступовичі-Житомир-Могилів-Подільський, км 247+432, відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених п.22.5 ПДР: навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 11,399 % (1,311 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11,5 тон;

Позивач вважає, що вказані постанови є необґрунтованими, оскільки складені без урахування приведених вимог у Додатку № 1 до Інструкції, а саме: не містять інформації про категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу, повна маса транспортного засобу, ширина, висота, довжина, розподіл навантаження за осями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі, виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги.

Вказані постанови містять лише інформацію про масу перевищення вагової норми та її відсоток, тобто, величину, що підлягає обчисленню, шляхом порівняння граничної допустимої фактичної маси типу транспортного засобу з інформацією про фактичну масу транспортного засобу в момент зважування, однак, відповідач належним чином не обґрунтував відповідність розміру процентного перевищення нормативного навантаження, зазначеному розміру перевищення навантаження визначеному в тонах.

Тобто, відповідач не подав доказів щодо вимірювання фактичного навантаження на здвоєні осі транспортного засобу, та доказів перевищення встановлених законодавством вагових норм під час руху великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами і відповідних висновків після проведення замірів.

Із вказаних постанов не можливо з`ясувати, на підставі чого відповідач зробив висновок про перевищення навантаження на одинарну вісь транспортного засобу.

Встановлені у справі фактичні обставини свідчать, що всупереч вимогам наведених норм КУпАП, Порядку № 117 та Інструкції № 512 оскаржувані постанови не містять інформації щодо категорії транспортного засобу, їх типу, повної маси, а також виміряних з урахуванням похибки вагових та габаритних параметрів транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, та нормативних габаритно-вагові параметрів транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

На думку позивача, не зазначення в оскаржуваних постановах вказаних вище даних є істотним порушенням з боку відповідача, оскільки така інформація безпосередньо впливає на правильність визначення наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 та ч. 2 ст.132-1 КУпАП, її відсутність позбавляє можливості встановити, які вагові параметри транспортного засобу застосовані відповідачем при розрахунку при прийнятті рішення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності.

21.06.2023 до суду надійшов відзив від Державної служби України з безпеки на транспорті, згідно з яким представниця відповідача заперечила проти задоволення позову, мотивуючи це тим, що здійснення державного нагляду за безпекою на автомобільному транспорті здійснюється за допомогою встановлених на автомобільних дорогах автоматичних пунктів - комплексів технічних засобів, що здатні в автоматичному режимі вимірювати загальну масу транспортного засобу, визначати кількості осей транспортного засобу, вимірювати навантаження, що припадають на кожну вісь транспортного засобу. Суть процесу авто фіксації правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті полягає у забезпеченні прозорості фіксації порушень, зменшення участі посадових осіб у вказаному процесі, що спрямовано на об`єктивну оцінку обставин та фактів вчинення правопорушення.

Крім цього, представниця відповідача зазначила, що Інструкцією з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затверджено лише форму, а не вимоги до змісту постанови. Дана форма визначає перелік інформаційних даних, які можуть міститися в постанові, в залежності від обставин вчинення правопорушення.

У судовому засіданні представник позивача - адвокат Маркович А.Ю. підтримав позов та просив його задовольнити. Пояснив, що ОСОБА_1 було тричі притягнуто до відповідальності одного виду за одне й те ж правопорушення - рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, визначених п.22.5 Правил дорожнього руху України, яке є триваючим, що суперечить ст.61 Конституції України, оскільки з товарно-транспортної накладної вбачається, що автомобіль було завантажено в с.Кульчіївці Кам`янець-Подільського району, а розвантаження відбулося в м.Прилуки Чернігівської області.

Представниця відповідача - Чернова В.В. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на обставини, викладені у відзиві.

Вислухавши думку представників сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з копією постанови серії АА №00007170 від 11.04.2023, 16.03.2023 о 21 год. 43 хв. за адресою: Н-03 Житомир - Чернівці, км 246+654, відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених п.22.5 ПДР: навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 9,266 % (1,066 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11,5 тон (а.п.10а).

Відповідно до копії постанови серії АА №00007171 від 11.04.2023, 16.03.2023 о 22 год. 42 хв. за адресою: Н-03, км 210+500 Хмельницька область, відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених п.22.5 ПДР: навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 12,151 % (1,397 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11,5 тон (а.п.9).

Згідно з копією постанови серії АА №00007179 від 12.04.2023, 17.03.2023 о 8 год. 19 хв. за адресою: М-21 Виступовичі-Житомир-Могилів-Подільський, км 247+432, відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених п.22.5 ПДР: навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 11,399 % (1,311 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11,5 тон (а.п.10).

З товарно-транспортної накладної №309973 від 16.03.2023 вбачається, що автомобіль Мерседес, р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 було завантажено в с.Кульчіївці Кам`янець-Подільського району, а розвантаження відбулося в м.Прилуки Чернігівської області (а.п.59).

Згідно з копією інформаційної картки, перше порушення за участю автомобіля з реєстраційним номером НОМЕР_1 було зафіксовано 16.03.2023 о 21 год. 43 хв. за адресою: Н-03 Житомир - Чернівці, км 246+654, за допомогою приладу WIM 14.14 (а.п.31-32, 34).

Відповідно до копії інформаційної картки, порушення за участю автомобіля з реєстраційним номером НОМЕР_1 було зафіксовано 16.03.2023 о 22 год. 42 хв. за адресою: Н-03, км 210+500 Хмельницька область, за допомогою приладу Q-Free HI TRAC TMU4 WIM (а.п.28, 30).

Згідно з копією інформаційної картки, порушення за участю автомобіля з реєстраційним номером НОМЕР_1 було зафіксовано 17.03.2023 о 8 год. 19 хв. за адресою: М-21 Виступовичі-Житомир-Могилів-Подільський, км 247+432, за допомогою приладу Q-Free HI TRAC TMU4 WIM (а.п.36-38, 39).

За приписами статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з частиною другою статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 (далі - Положення) Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно підпункту 1 пункту 4 Положення одним з основних завдань Укртрансбезпеки є реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті.

Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю та стягнення, у тому числі в судовому порядку, плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування з транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (підпункти 15, 27 пункту 5 Положення).

Відтак, саме на Укртрансбезпеку покладені повноваження щодо реалізації державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування.

В силу вимог статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Диспозицією частини 2 статті 132-1 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Частиною другою статті 29 Закону України від 30.06.1993 №3353-XII «Про дорожній рух» встановлено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно із частиною четвертою статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

У свою чергу, згідно із пунктом 16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 198 від 30 березня 1994 року, перевезення великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначені окремими актами законодавства.

За змістом підпункту 3 пункту 2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, № 879 від 27.06.2007, великовагові та великогабаритні транспортні засоби транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, 3,75 м), за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах 4,35 м), за довжиною 22 м (для маршрутних транспортних засобів 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах до 46 т), навантаження на одиночну вісь 11 т (для автобусів, тролейбусів 11,5 т), здвоєні осі 16 т, строєні 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь 11 т, здвоєні осі 18 т, строєні 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 16 т, строєні осі понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 18 т, строєні осі понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Відповідно до п.п. 2, 16 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174, посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли, тобто упорядковану сукупність відомостей про транспортний засіб; відповідальну особу, визначену статтею 14-3 КУпАП; наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні; метадані, сформовані автоматичним пунктом.

За змістом частини 1 статті 14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені, зокрема, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначений Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою КМУ від 27.12.2019 № 1174 (далі - Порядок № 1174).

Так, відповідно до п. 17 Порядку № 1174 у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи (п. 12 Порядку № 1174).

Представником відповідача разом з відзивом надано суду матеріали стосовно габаритно-вагового обладнання (а.п. 30, 34-35, 39-40, 44-47).

У постанові Верховного Суду від 05 вересня 2018 року в справі № 569/15894/15-а, зазначено, що триваюче правопорушення це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Таким чином, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків.

Як вбачається з досліджених постанов, за одну добу, протягом незначного проміжку часу: 16.03.2023 о 21 год. 43 хв. за адресою: Н-03 Житомир- Чернівці, км 246+654, 16.03.2023 о 22 год. 42 хв. за адресою: Н-03, км 210+500 Хмельницька область, 17.03.2023 о 8 год. 19 хв. за адресою: М-21 Виступовичі-Житомир-Могилів-Подільський, км 247+432, автоматичними пунктами фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб Mercedes-benz Atego 1528, р.н. НОМЕР_1 , вагові параметри якого перевищили нормативно-вагові параметри транспортних засобів, що визначені пунктом 22.5 ПДР України.

Отже, вказане правопорушення слід вважати триваючим, а тому суд дійшов висновку, що позивача, всупереч положенням частини першої статті 61 Конституції України, тричі притягнуто до відповідальності одного виду за одне й те ж правопорушення.

Слід зазначити, що позивач у справі об`єктивно не мав можливості усунути вчинене правопорушення з часу його вчинення. При цьому, відповідачем не надано доказів того, що відповідальну особу було попереджено про подальшу заборону руху.

До того ж, відповідно до вимог Порядку здійснення габаритно-вагового контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007 «Про заходи збереження автомобільних доріг загального користування», транспортний засіб, що належить позивачу, не було затримано.

Доводи представниці відповідача про те, що дане правопорушення не є триваючим, оскільки вважається вчиненим у момент фіксації адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 КУпАП, суд відхиляє, як безпідставні.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом частини першої статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

За приписами частини першої статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відтак, оскільки постановою по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого в автоматичному режимі серії АА №00007170 від 11.04.2023, ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за вчинення триваючого правопорушення передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП, однак всупереч положенням частини першої статті 61 Конституції України, ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності одного виду за одне й те ж правопорушення постановами АА №00007171 від 11.04.2023 та серії АА №00007179 від 12.04.2023, відтак постанови АА №00007171 від 11.04.2023 та серії АА №00007179 від 12.04.2023 є незаконними і підлягають скасуванню.

Згідно з вимогами пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Пунктом 3 частини третьої статті 286 КАС України закріплено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, судові витрати підлягають стягненню пропорційно задоволеним вимогам в розмірі 715,74 грн.

Керуючись вищевикладеним, на підставі ст.12, 19, 72, 90, 241, 243, 286, 293, 295 КАС України,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), представник позивача - адвокат Маркович Андрій Юрійович (юридична адреса: вул.Київська, буд.210, м.Прилуки, Чернігівська область, 17500) до Державної служби України з безпеки на транспорті (код ЄДРПОУ-39816845, юридична адреса: вул.Антоновича, буд.51, м.Київ, 03150) про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі - задовольнити частково.

Скасувати постанови серії АА №00007171 від 11.04.2023 та серії АА №00007179 від 12.04.2023, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП та справи про адміністративні правопорушення в цій частині - закрити.

У решті, в задоволенні позову - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Державної служби України з безпеки на транспорті, код ЄДРПОУ-39816845, на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , понесені по справі судові витрати в розмірі 715 (сімсот п`ятнадцять) гривень 74 копійки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 25.09.2023.

Суддя Олександр ІЛЬЧЕНКО