Справа № 260/5523/22
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2023-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

27 вересня 2023 року м. Ужгород№ 260/5523/22
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Іванчулинця Д.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі - відповідач), в якій просить:

1) поновити позивачеві строк на звернення до суду, який пропущений останнім з поважних причин;

2) прийняти даний адміністративний позов до розгляду та відкрити провадження по ньому;

3) визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачеві у призначенні пенсії;

4) зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію по віку згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення» з часу звернення із заявою про призначення пенсії;

5) звільнити позивача в порядку ст. 133 КАС України від сплати судового збору (а.с.1-5).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до управління ПФУ в Закарпатській області із заявою про призначення пенсії за віком, до якої були додані всі документи, які вимагалися відповідачем. Відповіді позивачу не надходило, тому червні 2022 року вона повторно звернулася до відповідача, та їй було роздруковано лист від 08 грудня 2021 року, яким позивачеві відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи. Згідно відповіді Головного управління ПФУ в Закарпатській області за попереднім прорахунком загальний стаж роботи ОСОБА_1 на підставі наданих документів становить 26 років 10 місяців 15 днів. Рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії позивачу не надано. Однак під час обчислення її трудового стажі не взято до уваги наявний у неї стаж роботи згідно трудової книжки від 31.07.1978р.. Позивач вважає, що вищезазначене рішення, прийняте за відсутності підстав для прийняття такого, а тому відповідно підлягає скасуванню, у зв`язку з чим і звернувся з даним позовом до суду.

Ухвалою судді Закарпатського окружного адміністративного суду було відкрито провадження у даній справі (а.с.18-21).

На виконання вимог ухвали суду про відкриття провадження у справі відповідачем скеровано до суду документи: лист-відмову у при значенні пенсії від 08 грудня 2021 року за № 0700-0306-8/48183 та Витяг зі службової записки № 3966/03-16 від 07.10.2021 р. (а.с.23-25).

Станом на день розгляду справи, відповідач суб`єкт владних повноважень відзиву на позовну заяву не подав, що в силу вимог ч.4 ст.159 КАС України, кваліфіковано судом, як визнання позову.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду було відмовлено позивачеві у задоволенні клопотання про розгляд даної справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Дослідивши подані сторонами документи та матеріали справи, розглянувши доводи сторін, наведені ними в письмових заявах, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що у грудні 2021 року ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі ГУ ПФУ в Закарпатській області) із заявою про призначення пенсії за віком, до якої долучила ряд правовстановлюючих документів.

Однак відповіді на звернення позивача не отримала, у зв`язку з чим в червні 2021 року повторно звернулася до ГУ ПФУ в Закарпатській області та отримала лист від 08 грудня 2021 року за № 0700-0306-8/48183, згідно якого їй відмовлено у призначені пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного стажу.

Не погоджуючись із зазначеними діями органу Пенсійного фонду України, вважаючи їх такими, що порушують передбачене законодавством право на пенсію, ОСОБА_1 звернулася з даним адміністративним позовом до суду.

Приймаючи рішення по суті спірних правовідносин, суд виходить з наступного.

Зі змісту частини третьої статті 23 Загальної Декларації прав людини, п. 4 частини першої Європейської соціальної хартії випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Статтею 46 Конституції України також передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Питання виникнення та реалізації права громадян на пенсійне забезпечення врегульоване положеннями Законів України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991 (далі - Закон №1788) та «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058).

Згідно частини першої статті 26 Закону 1058, жінки, які народилися у період з 01.04.1961 р. по 31.12.1961 р. особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу у період з 01.01.2021 р. по 31.12.2021 р. не менше 28 років.

Згідно частини першої статті 24 Закону №1058 страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до частини другої статті 24 Закону №1058, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частини четверта статті 24 Закону №1058).

Під «страховим стажем» згідно частини першої статті 24 Закону №1058 розуміють період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до частини другої статті 24 Закону №1058, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону №1058).

Згідно до частини першої статті 56 Закону №1788 до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Положеннями ст. 62 Закону №1788 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Вказане кореспондується також з положеннями п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993р. (далі Інструкція) та п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 р.

П. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 №301 «Про трудові книжки працівників» визначено, що заповнення трудової книжки вперше провадиться адміністрацією підприємства, установи, організації в присутності працівника, а відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Відповідно до п. 2.2 Інструкції, до трудової книжки вносяться наступні відомості: про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіхи в роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Згідно п. 2.3 Інструкції записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Відповідно до п. 2.14 Інструкції, у графі 3 розділу «Відомості про роботу» як заголовок пишеться повне найменування підприємства. Під цим заголовком у графі 1 ставиться порядковий номер запису, що вноситься, у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу.

Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення (2.4 Інструкції).

Вказане кореспондується також з положеннями Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.74 №162 (що була чинна на момент видачі трудових книжок позивача).

З матеріалів справи вбачається та не заперечується відповідачем, що позивач при зверненні за призначенням пенсії подав всі необхідні документи, які підтверджують її страховий стаж.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_1 надала до органу Пенсійного фонду України всі необхідні для зарахування страхового стажу документи та призначення пенсії за віком, однак ГУ ПФУ в Закарпатській області протиправно відмовило позивачу в призначенні пенсії.

Більше того, суд звертає, що відповідач при обчисленні загального стажу ОСОБА_1 , безпідставно не врахував стаж згідно записів трудової книжки № 7-11. Даний період роботи підтверджено довідками про стаж та заробітну плату № Л-236/01-13 від 03.08.2021 р. та № Л-236/01-13 від 05.08.2021 р. Крім цього безпідставно проставлено ознаку «підприємець внески» на період 1998 р. Вважаємо за необхідне період здійснення підприємницької діяльності розрахувати у відповідності до довідки № 1151/Л/07-16-61-02-09 від 14.04.2021 р. та даних персоніфікованого обліку. Вищезазначені обставини підтверджуються Витягом зі службової записки № 3966/03-16 від 07.10.2021 року щодо перевірки головними спеціалістами відділу застосування пенсійного законодавства ЕПС, по яким прийнято рішення про призначення пенсії, який самостійно надіслано представником відповідача на адресу суду та долучено до матеріалів справи (а.с.25).

Відтак, враховуючи вищезазначене, суд з отриманих доказів вбачає, що відповідач самостійно визнав, що ним безпідставно не враховано стаж позивача. Відсутність в матеріалах справи відзиву на позовну заяву, суд також розцінює, як визнання позову.

Тому враховуючи вищезазначене, за результатами розгляду даної адміністративної справи судом встановлено протиправність дій відповідача те, що сукупний страховий стаж позивачки становить понад 28 років, що є достатнім для призначення їй пенсії за віком, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону №1058, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 досяг 60-річного віку ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд вважає, що пенсію позивачу слід призначити в порядку п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону №1058, тобто з 27 травня 2021 року. З огляду на що, враховуючи положення ст. 9 КАС України, суд вважає за можливе вийти в цій частині за межі позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн., що підтверджується квитанцією від 03.03.2023р. (а.с.28). Отже, у зв`язку із задоволенням позовних вимог дана суму судового збору підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 241, 243, 255, 257, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії- задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо відмови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у призначенні пенсії за віком.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пенсію за віком з моменту настання права на пенсію за віком, тобто з 27 травня 1961 року.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяД.В. Іванчулинець