Справа № 480/12737/21
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2023-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2023 р. Справа № 480/12737/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Кононенко З.О. , Мінаєвої О.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 21.04.2022, головуючий суддя І інстанції: С.М. Глазько, м. Суми, по справі № 480/12737/21

за позовом ОСОБА_1

до Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, яким просила суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення одинадцятої сесії восьмого скликання Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області від 22.09.2021 про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0543 площею 3,9760 га, як члену фермерського господарства у власність, для ведення фермерського господарства;

- зобов`язати Миколаївську селищну раду Сумського району Сумської області затвердити ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0543 площею 3,9760 га, як члену фермерського господарства у власність, для ведення фермерського господарства.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 21.04.2022 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії відмовлено.

Не погодившись з вищевказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосуванням норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить рішення Сумського окружного адміністративного суду від 21.04.2022 скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що відповідач в силу ч. 9 ст. 118 ЗК України, отримавши проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки повинен прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою, а прийняття рішення про залишення проекту землеустрою без розгляду законодавством не передбачено. Також апелянт стверджує, що чинне законодавство не позбавляє можливості отримати у приватну власність земельну ділянку членом фермерського господарства, що не має земельної ділянки у користуванні.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи, що справа судом першої інстанції розглянута за правилами спрощеного провадження, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі, яка відноситься до незначної складності, не вимагають витребування нових доказів та проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, то за таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання позивача про розгляд справи з викликом сторін та вважає за необхідне розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 31.08.2021 між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено договір (декларацію) про створення сімейного фермерського господарства, який посвідчений приватним нотаріусом Висєканцевою Т. С.

18.09.2020 на підставі відповідних заяв, доданих до них графічних матеріалів та договору про створення фермерського господарства, Миколаївською селищною радою було прийнято рішення «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність в розмірі земельної частки (паю) членам сімейного фермерського господарства « ОСОБА_2 » для ведення фермерського господарства».

На підставі цього рішення було розроблено один проект землеустрою щодо відведення у власність трьох земельних ділянок з кадастровими номерами: :02:001:0544, :02:001:0543, :02:001:0545 громадянам - членам сімейного фермерського господарства: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4

24.06.2021 від ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 надійшли заяви про затвердження цього проекту землеустрою.

27.07.2021 ОСОБА_2 зареєструвався як фізична особа - підприємець.

27.08.2021 Миколаївська селищна рада надіслала повідомлення позивачеві про необхідність надання інформації щодо перебування земельної ділянки, яку вона просить передати у власність, в користуванні у неї, чи у фермерського господарства, з наданням відповідних правовстановлюючих документів за наявності.

Як зазначає відповідач у, відповіді на вищевказане повідомлення не надійшло, правовстановлюючі документи надані не були, натомість 07.09.2021 надійшли повторні заяви про затвердження проекту землеустрою.

22.09.2021 відповідачем було прийнято оскаржуване рішення, яким залишено всі три заяви, в тому числі і заяву позивача про затвердження проекту землеустрою без розгляду, через не встановлення факту перебування земельних ділянок у користуванні громадян - членів фермерського господарства, чи в користуванні фермерського господарства.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням відповідача, позивач звернулася до суду з позовом у цій справі.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що набуття громадянином - членом фермерського господарства права власності на земельну ділянку для ведення фермерського господарства здійснюється на підставі п. «а» ч. 3 ст. 116 ЗК України, а не на підставі п. «в», тобто виключно за рахунок земельної ділянки раніше наданої в користування. Також суд першої інстанції зауважив, що оскільки позивачу не було відмовлено у затвердженні проекту землеустрою, остання не позбавлена можливості звернутися до відповідача повторно з клопотанням про затвердження вищезазначеного проекту землеустрою за наявності доказів перебування зазначеної земельної ділянки у неї у власності або в користуванні, або у фермерського господарства.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель регламентуються Земельним кодексом України.

Згідно з п. "а" ч. 2 ст. 22 ЗК України до земель сільськогосподарського призначення належать, зокрема, сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги).

За правилами п. "а" ч. 3 ст. 22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Згідно зі ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Пунктом "б" ч. 1 ст. 121 ЗК України визначено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Відповідно до п.п. 1, 2, 3 ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність особи, якій належить право власності на об`єкт нерухомості (жилий будинок, іншу будівлю, споруду), розташований на такій земельній ділянці, або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, які є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Згідно ч. 9 ст. 118 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Отже, порядок безоплатного одержання громадянами у власність земельної ділянки з земель державної або комунальної власності врегульовано ч. 6-11 ст. 118 ЗК України, системний аналіз змісту якої свідчить про те, що порядок безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадянами передбачає реалізацію таких послідовних етапів: звернення громадянина з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; надання дозволу відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування; розробка суб`єктами господарювання за замовленням громадянина проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в порядку, передбаченому статтями 118 та 186 Земельного кодексу України; затвердження відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Повноваження відповідних органів виконавчої влади щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені статтею 122 ЗК України.

Частиною 1 ст. 122 ЗК України встановлено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Вказані норми кореспондуються зі ст. 12 ЗК України, згідно з якою до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить розпорядження землями комунальної власності територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 34 ч. 1 ст. 26 Закону № 280/97-ВР встановлено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень (ч. 1 ст. 59 Закону № 280/97-ВР).

Колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 118 ЗК України відповідач зобов`язаний або надати погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, або відмовити у наданні такого погодження, але на законних підставах. При цьому, ці повноваження та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу - затвердити проект землеустрою або відмовити в його затвердженні, якщо для цього є законні підстави.

Чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від вимог статті 118 Земельного кодексу України.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постановах Верховного Суду, викладеному у постановах від 28.05.2020 у справі № 819/654/17, від 18.06.2020 у справі № 802/1827/17-а.

Таким чином, обов`язковим є прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування за наслідками розгляду поданого клопотання про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки вмотивованого рішення про надання погодження або відмову в його погодженні із наведенням усіх підстав такої відмови.

Тобто, за результатами розгляду, зокрема, заяв про надання погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки Миколаївською селищною радою Сумського району Сумської області повинно прийматися відповідне мотивоване рішення про надання погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або про відмову в його наданні.

Судовим розглядом встановлено, що позивачка звернулась до відповідача із заявою щодо надання погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Проте, за результатами розгляду вищевказаної заяви про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, прийнято рішення одинадцятої сесії восьмого скликання Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області від 22.09.2021 про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0543 площею 3,9760 га, як члену фермерського господарства у власність, для ведення фермерського господарства.

Тобто, відповідачем не прийнято передбачене чинним законодавством рішення про надання погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивованого рішення про відмову в наданні такого погодження.

Доводи відповідача, що при прийнятті оскаржуваного рішення він керувався ч. 11 ст. 118 ЗК України, якою встановлено, що у разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду питання вирішується в судовому порядку, суд апеляційної інстанції вважає помилковими.

Згідно із ч. 11 ст. 118 ЗК України, у разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Частиною 9 статті 118 ЗК України встановлений двотижневий строк для суб`єкта владних повноважень протягом якого цей суб`єкт повинен прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Аналіз вищевказаної норми законодавства вказує, що нею не передбачена можливість прийняття суб`єктом владних повноважень рішення про залишення клопотання без розгляду, оскільки в розумінні цієї норми предметом оскарження є залишення без розгляду клопотання, у зв`язку з відсутністю протягом двотижневого строку будь-якого рішення суб`єкта владних повноважень (про задоволення або про відмову в задоволенні клопотання особи).

Оскільки клопотання позивача відповідачем було розглянуто, однак рішення про надання погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивованого рішення про відмову в наданні такого погодження, відповідачем прийнято не було, колегія суддів доходить висновку, що відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Земельним кодексом України, без дотримання вимог ч. 2 ст. 2 КАС України, що свідчить про допущення відповідачем як суб`єктом владних повноважень протиправної бездіяльності стосовно розгляду поданої позивачем заяви.

Оскільки протиправна бездіяльність відповідача полягає у неприйнятті ним жодного з тих рішень, які передбачені ЗК України у визначений законом строк, то належним способом захисту прав позивачки є зобов`язання відповідача на найближчому пленарному засіданні сесії Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області розглянути заяву ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення фермерського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, яка розташована на території Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області та прийняти рішення за наслідками її розгляду, передбачене діючим законодавством

Суб`єкт владних повноважень повинен сам виправляти свої помилки і відновлювати права осіб, що звернулися до нього, і щодо яких мали місце порушення. Тим більше після того, як неправомірність рішення (дії, бездіяльності) встановлено судом.

Метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ст. 2 КАС України).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення

Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Таким чином, з огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 21.04.2022 по справі № 480/12737/21, прийнято з помилковим застосуванням норм матеріального права та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 21.04.2022 по справі № 480/12737/21 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області щодо неприйняття рішення за заявою ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення фермерського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, яка розташована на території Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області.

Зобов`язати Миколаївську селищну раду Сумського району Сумської області на найближчому пленарному засіданні сесії Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області розглянути заяву ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення фермерського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, яка розташована на території Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області та прийняти рішення за наслідками її розгляду, передбачене діючим законодавством.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в іншій частині - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) З.О. Кононенко О.М. Мінаєва