Справа № 740/4584/23
Суддя: Шевченко І. М.
Дата ухвалення: 2023-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 740/4584/23
Провадження № 2-а/740/44/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2023 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Шевченко І. М.,

за участю секретаря судового засідання Гусєвої Я. А.,

учасники справи:

- позивач ОСОБА_1 ,

- представник позивача - адвокат Луєнко Юрій Васильович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , поданим представником - Луєнком Юрієм Васильовичем, до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, поліцейського ВРПП Ніжинського районного відділу поліції ГУ НП в Чернігівській області - Коромисел Олександра Михайловича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

установив:

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД № 255384 від 13.07.2023, прийняту поліцейським ВРПП Ніжинського РВП ГУ НП в Чернігівській області сержантом поліції Коромисел О. М., якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, закрити провадження у справі та стягнути судові витрати зі сплати судового збору та на професійну правничу допомогу.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що вказана постанова є протиправною та підлягає скасуванню судом із закриттям справи про адміністративне правопорушення. Зазначив, що в той день дійсно керував транспортним засобом IVECO, 30.8.1, р. н. НОМЕР_1 , який зупинили поліцейські, мотивуючи тим, що забруднений задній номерний знак, та зобов`язали його негайно помити чи витерти, на що позивач повідомив, що не має при собі необхідних засобів для цього, але він рухається до території підприємства за місцем стоянки т/з, що знаходиться неподалік (по вул. Коцюбинська у м. Ніжин), де номерний знак буде помито. Однак поліцейський почав вимагати мити номерний знак на місці, сказавши, що хотів «по-хорошому», а якщо ні - «по-поганому». Позивач звернув увагу, що номерний знак хоч і мав забруднення (вкритий пилом), але на відстані 20 метрів всі його символи та буквенно-числові знаки читаються, однак поліцейський дістав офіційний бланк та почав складати постанову. У цей час позивач запросив двох свідків, які разом з ним на відстані не менше 20 метрів визначили, що номерний знак повністю читається. Позивач наполягав, щоб поліцейський визначив відстань, з якої неможливо визначити символи або буквенно-числову комбінацію номерного знаку автомобіля за допомогою мірного засобу, але поліцейський цього не зробив, не зважаючи на свідків, які не підтверджували факту правопорушення. Вважав, що поліцейський порушив процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, не роз`яснив позивачу його права, не взяв до уваги його пояснення та пояснення свідків, не вжив жодних заходів для встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, дійсної відстані, з якої забрудненість номерного знаку не давала можливості чітко визначити його символи або буквенно-числову комбінацію, та відмовився це робити на вимогу позивача, а тому вказане провадження підлягає закриттю за відсутності складу та події правопорушення.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 липня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження; судове засідання призначено на 11 серпня 2023 року 11-00 год., яке відкладено, востаннє - на 18 вересня 2023 року 15-00 год.

У відзиві на позов відповідач - поліцейський Коромисел О. М. просив відмовити в задоволенні позову з підстав необґрунтованості вимог. Пояснив, що 13.07.2023 близько 19 год. 50 хв. нарядом ГРПП Ніжинського ВРП під час патрулювання м. Ніжина по вул. Челюскіна згідно з ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» зупинений автомобіль IVECO, 30.8.1., р. н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався із забрудненими номерним знаком, що не дає змогу чітко визначити символи номерного знаку на відстані 20 м, чим порушив п. 30.2 ПДР України. Поліцейським було надано змогу водію усунути вказану несправність. Оскільки водій не усунув недолік автомобіля на місці, поліцейський розглянув справу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення за участю водія транспортного засобу, за результатами якого прийняв постанову серії БАД № 255384 від 13.07.2023. При розгляді та оформленні адміністративного матеріалу стосовно ОСОБА_1 усі вимоги закону дотримані. Постанова складена за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці його вчинення, за участю водія транспортного засобу, в порядку та на підставі чинного законодавства. Доказом учинення правопорушення є відеозапис з місця події, зафіксований на боді-камеру поліцейського, фото фіксація адміністративного правопорушення.

Відповідач - ГУ НП в Чернігівській області відзиву на позов не подало, не забезпечило участі свого представника в судовому засіданні.

У судовому засіданні позивач підтримав позов з викладених в ньому обставин та просив задовольнити. Пояснив, що в той день він їхав на машині, яка була вкрита пилом, його зупинили працівники поліції. Поліцейський сказав усунути недоліки - протерти брудний номерний знак ззаду, але під рукою не було засобів, щоб це зробити, і він повідомив, що їде на місце стоянки по вул. Коцюбинського , де авто буде помите. З метою встановлення обставин справи, запросив свідків, проте коли повернувся з ними, то постанова вже була складена. Навіть привезли рулетку, однак відстань, з якої, зі слів поліцейського, не читався номерний знак, ніхто не вимірював. Для нього це питання принципове. Зазначив, що фактично поліцейський прийняв постанову, а вже потім слухав пояснення та доводи свідків. Вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Представник позивача - адвокат Луєнко Ю. В. у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, зазначив, що ОСОБА_1 не були роз`яснені права, не допитано свідків, не заміряно відстань, поліцейський відразу виніс постанову, не розібравшись в ситуації, хоча позивач заявив про намір надати пояснення, виклик свідків та вимірювання відстані, однак поліцейський не відреагував.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засідання показав, що батько прийшов додому, попросив бути свідком. Коли він підійшов, то номер було видно, знак був брудний, але читався. Відходили з подругою і поліцейським, номерний знак читався. Відстань поліцейським рулеткою не вимірювалася, хоча рулетку привезли. Вони пропонували, але поліцейський сказав, що немає сенсу, і в постанові відстань вказав «на око».

Сідок ОСОБА_3 у судовому засідання показала, що була в друга ОСОБА_2 , прийшов його батько та попросив, щоб вони вийшли подивитися чи видно номерний знак. Коли в неї поліцейський запитав, вона повідомила, що номерний знак бачить. Зауважила, що в її присутності ніхто відстань рулеткою не вимірював.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, показання свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази кожного окремо та в сукупності, керуючись своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов таких висновків.

Суд установив, що згідно з оскаржуваною постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 13 липня 2023 року серії БАД № 255384, 13 липня 2023 о 19 год. 50 хв. у м. Ніжині по вул. Челюскіна, 62, водій ОСОБА_1 керував автомобілем IVECO, 30.8.1, р. н. НОМЕР_1 , в якого був забруднений номерний знак, що не дає чітко визначити символи номерного знаку на відстані 20 м, чим порушив п. 30.2 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121-3 КУпАП. Поліцейським ВРПП Ніжинського РВП ГУ НП в Чернігівській області Коромисел О. М. прийнято постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1190 грн.

Частиною 2 ст. 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Порядок дорожнього руху на території України визначається Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Пунктом 1.3 ПДР України зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Частина 1 ст. 121-3 КУпАП передбачає відповідальність за керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

Згідно зі ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення які стосуються правил дорожнього руху, зокрема частини перша і друга статті 121-3 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За приписами ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАСУ у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Такими обставинами у справах про накладення адміністративних стягнень є, крім іншого, докази вчинення особою адміністративного правопорушення.

Отже, перевірці в такому випадку підлягають дії суб`єкта владних повноважень саме під час прийняття рішення та врахування ним усіх обставин також саме на час прийняття рішення.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

У розумінні ст. 72 КАСУ доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 77 КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25.06.2020 у справі № 520/2261/19 вказала, що визначений статтею 77 КАСУ обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Статтею 106 КАСУ встановлено, що на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази.

Доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, є фотокартки та відеозапис з місця події, на якому зафіксовано порушення позивачем вимог ПДР, і таких обставин позивач не спростував під час розгляду справи в суді.

Зокрема, наданими відповідачем фотокартками та відеозаписом з місця події, які досліджені в судовому засіданні, поза розумним сумнівом підтверджується обставина про те, що номерний знак автомобіля IVECO, яким керував ОСОБА_1 , забруднений, що не дає чітко визначити символи номерного знаку навіть на меншій, ніж 20 м відстані (до 10 м).

Посилання позивача та його представника на те, що насправді номерний знак був читабельним і видимість спостерігалася залежно від кута зору і світла - не підтверджено належними і допустимими доказами, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Також судом ураховано, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02).

Крім цього, слід зазначити таке.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 4 КАС України відповідач - це суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Згідно з положеннями ст. 46 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому обов`язком суду є встановлення належності відповідачів та їх заміна у разі необхідності. Указана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.09.2020 року № 742/2298/17. Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідачем у справах з приводу оскарження постанов інспектора патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності, які розглядаються судом в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, є саме орган Національної поліції - суб`єкт владних повноважень, а не підрозділ Національної поліції або ж особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення. Правову позицію з цього питання висловлено Верховним Судом у постанові від 26 грудня 2019 року в справі № 724/716/16-а (провадження № К/9901/12750/18).

З урахуванням вищевказаного суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову до відповідача ГУ НП в Чернігівській області у зв`язку з недоведеністю та необґрунтованістю позовних вимог, та відмову в задоволенні позову до поліцейського ВРПП Ніжинського РВП ГУ НП в Чернігівській області - Коромисел О. М., який є неналежним відповідачем за вказаними вимогами.

За таких обставин суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. У такому разі понесені позивачем судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст. 5, 77, 139, 244, 245, 286 КАС України, суд

ухвалив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , поданого представником - Луєнком Юрієм Васильовичем, до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, поліцейського ВРПП Ніжинського районного відділу поліції ГУ НП в Чернігівській області - Коромисел Олександра Михайловича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. М. Шевченко