Справа № 380/14931/23
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2023-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2023 рокусправа № 380/14931/23
Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Гулкевич І.З., розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , в якому просить:

визнати протиправними дій військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування ОСОБА_1 грошового забезпечення за серпень та вересень 2022 року та додаткової грошової винагороди за серпень та вересень 2022 року;

зобов`язати військову частину НОМЕР_2 виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за серпень та вересень 2022 року та додаткову грошову винагороду за серпень та вересень 2022 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді кулеметника у військовому званні рядовий. На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.07.2022 ОСОБА_1 відбув у КАПД ВМКЦ Західного регіону для проходження військово-лікарської комісії. Після проходження лікування та військово-лікарської комісії у КАПД ВМКЦ Західного регіону позивач з`явився 02.10.2022 у пункт постійної дислокації м. Самборі та повідомив командира частини та написав рапорт з проханням надати останньому скерування на госпіталізацію у КАПД ВМКЦ Західного регіону у зв`язку з погіршенням стану здоров`я та необхідності проведення хірургічної операції у нейрохірургічному відділенні. 12.10.2022 відповідачем було надано ОСОБА_1 направлення на стаціонарне лікування у нейрохірургічне відділення ВМКЦ Західного регіону. Однак, всупереч Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затвердженої наказом Міністерства оборони України №250 від 11.06.2008 позивачу не було виплачено грошове забезпечення за серпень, вересень 2022 та додаткової винагороди встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 за серпень, вересень 2022 року. Незважаючи на висновок Західного територіального управління Військової служби правопорядку (лист №674/1/5208 від 25.10.2022) про відсутність у ОСОБА_1 ознак правопорушень грошове забезпечення за серпень, вересень 2022 року та додаткова грошова винагорода за серпень, вересень 2022 року позивачу не виплачена по даний час. Враховуючи вищенаведене, відповідачами протиправно не нараховано в належному розмірі та невиплачено позивачу грошове забезпечення та додаткову грошову винагороду за серпень та вересень 2022 року.

Ухвалою судді від 05.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Представник відповідача 1 (Військової частини НОМЕР_1 ) подав відзив на позовну заяву. На спростування позовних вимог зазначено, що позивач не виконав наказу прямого командира, був усунений від виконання службових обов`язків у серпні та вересні 2022 року, з 06.07.202 по 07.08.2022 не проходив військово-лікарську комісію з метою визначення ступеня придатності до військової служби у Збройних Силах України та не повернувся у цей період до військової частини НОМЕР_1 , проводив час на власний розсуд, чим ухилявся від проходження ВЛК та виконання обов`язків військової служби в умовах воєнного стану, відповідно останній немає права на отримання додаткової винагороди передбаченої Постановою №168 за серпень та вересень 2022 року. Нарахування та виплата грошового забезпечення за серпень та вересень 2022 року здійснено виходячи з розміру посадового окладу за останньою займаною посадою, окладу за військовим званням і надбавки за вислугу років відповідає вимогам Порядку №260.

Представник відповідача 2 (Військова частина НОМЕР_2 ) подав відзив на позовну заяву, в якому представник позову не визнав з посиланням на аналогічні обставини, які вказані представником відповідача-1 у відзиві на позов. Стверджує, що Позивачу нараховані та виплачені наступні види грошового забезпечення: посадовий оклад; оклад за військове звання, надбавка за вислугу років, що підтверджується довідкою-розрахунком, яка долучена позивачем до позовної заяви. Вважає, що відповідачі при нарахуванні та виплаті позивачу грошового забезпечення та додаткової винагороди на період дії воєнного стану за серпень та вересень 2022 року діяли на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Просив у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами відповідно до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши письмові докази, судом встановлено таке.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.03.2022 №14 ОСОБА_1 призваного по мобілізації, зараховано до списків військової частини НОМЕР_1 та на всі види забезпечення, призначено на посаду кулеметника стрілецького відділення. В подальшому наказом командира військової частини НОМЕР_1 ( по стройовій частині) від 16.06.2022 №106 позивача призначено на посаду водія зенітного кулеметного відділення зенітного ракетно-артилерійського взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 .

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05.07.2022 №125 у КАПД ВМКЦ Західного регіону солдата ОСОБА_1 , водія зенітного кулеметного відділення зенітного ракетно-артилерійського взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 направлено для проходження військово-лікарської комісії з метою визначення ступеня придатності до військової служби у Збройних Силах України з 06.07.2022.

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності Про переміщення особового складу з метою підвищення бойової готовності від 28.07.2022 №33 позивачу наданий наказ прямого начальника відповідно до якого останній має повернутися у район ведення воєнних (бойових) дій військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 у строк до 30.07.2022.

У зв`язку з невиконанням позивачем наказу військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 28.07.2022 №33 наказом військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 01.08.2022 №128 призначено службове розслідування з метою встановлення причин та умов, що сприяли невиконанню наказу командира військової частини позивачем та усунено ОСОБА_1 від виконання службових обов`язків на час проведення службового розслідування.

Наказом командира військової частин НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 31.08.2022 №47 строк проведення розслідування продовжено до 30.09.2022. Службове розслідування завершено 30.09.2022, про що свідчить наказ №59 Про результати проведення службового розслідування за фактом невиконання наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 28.07.2022 №33 військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 .

Наказом військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 30.09.2022 №59 Про результати проведення службового розслідування за фактом невиконання наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 28.07.2022 №33 військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення догана.

Вказаним наказом зобов`язано повернутися до виконання обов`язків за посадою з 01.10.2022; встановлено, додаткову винагороду в розмірі 30000,00 грн. за липень 2022 року та пропорційно часу усунення від виконання службових обов`язків на час проведення службового розслідування за період з 01.08.2022 по 30.09.2022 не виплачувати.

Позивач протягом з 06.07.2022 по 07.08.2022 не проходив військово-лікарську комісію з метою визначення ступеня придатності до військової служби у Збройних Силах України та не повернувся у цей період до військової частини НОМЕР_1 , проводив час на власний розсуд, чим ухилився від проходження ВЛК та виконання обов`язків військової служби в умовах воєнного стану.

Окрім цього, ОСОБА_1 з 09.05.2023 призупинено військову службу відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 №23-РС від 13.05.2023 на підставі ч.2 ст.24 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, у зв`язку з внесенням відомостей до ЄРДР щодо вчинення ним діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.408 КК України Дизертирство-відсутність на службі.

За відповідним фактом Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Полтаві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні від 09.05.25.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 16.05.2023 3136 ОСОБА_1 виключено зі списків військової частини НОМЕР_1 з 09.05.2023.

З урахуванням викладених обставин, позивачу ненарахована та невиплачена додаткова винагорода на період дії воєнного стану за серпень та вересень 2022 року (невиконання наказу прямого командира, усунення від виконання службових обов`язків з 01.08.2022 по 30.09.2022, з 06.07.2022 по 07.08.2022 не проходив військово-лікарську комісію з метою визначення ступеня придатності до військової служби у Збройних Силах України та не повернувся у цей період до військової частини НОМЕР_1 , проводив час на власний розсуд, чим ухилився від проходження ВЛК та виконання обов`язків військової служби в умовах воєнного стану).

Позивач вважає протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування грошового забезпечення за серпень та вересень 2022 року та додаткової грошової винагороди за серпень та вересень 2022 року у зв`язку з чим звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Завданням адміністративного судочинства України відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом (ч. 2 ст. 2 Закону №2232-XII).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей №2011-ХІІ від 20.12.1991 (далі - Закон №2011-ХІІ) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з ч. 2 ст. 1-2 Закону №2011 у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону №2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим перебуванням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, що мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення тривалого залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з ч. 4 ст. 9 Закону №2011-ХІІ, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 2,3 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

Грошове забезпечення складається із: посадового окладу; окладу за військовим званням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії); одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до ст. 9 Закону №2011-XII, Постанови №704 наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок №260).

Приписами абз. І розділу XXIX Порядку №260 встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовцям, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України усунені від виконання службових обов`язків, відсторонені від виконання службових повноважень або повноважень на посаді, виплачується виходячи з розміру посадового окладу за останньою займаною посадою, окладу за військовим званням і надбавки за вислугу років із дня, наступного після дня усунення від виконання службових обов`язків (відсторонення від виконання службових повноважень або повноважень на посаді), і до дня повернення до виконання службових обов`язків за посадою.

Згідно з п. 15 розділу І Порядку №260 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) грошове забезпечення не виплачується, зокрема, за час відсутності на службі без поважних причин одну добу і більше. Військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення.

Приписами п. 5 розділу XVI Порядку №260 встановлено, що військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються в таких випадках, зокрема, за невихід на службу (навчання) без поважних причин - за місяць, у якому здійснено таке порушення.

Пунктом 16 розділу І Порядку №260 встановлено, що виплата додаткових видів грошового забезпечення, не передбачених цим Порядком, здійснюється відповідно до чинного законодавства України.

З 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України №64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Наступними Указами Президента України воєнний стан продовжено та діє на момент розгляду цієї справи в суді.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 Про введення воєнного стану в Україні та №69 Про загальну мобілізацію Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв постанову №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (далі - Постанова №168).

Пунктами 1 та 2-1 Постанови №168 встановлено, зокрема, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Міністр оборони України на виконання делегованих повноважень, які надані Урядом пунктом 2-1 Постанови №168, прийняв окреме доручення (рішення) від 23.06.2022 №912/з/29 (далі - Рішення №912/з/29), яким врегулював порядок виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України відповідно до Постанови №168. Рішення №912/з/29 підлягало застосуванню з 24.02.2022 по 31.01.2023.

Пунктом 2 Рішення №912/з/29 встановлено виплачувати на період дії воєнного стану військовослужбовцям (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам вищих військових навчальних закладів і військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти) встановлювати виплату щомісячної додаткової винагороди (пропорційно із розрахунку на місяць) в розмірах:

100000 гривень - військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (пропорційно часу участі у таких діях або заходах);

30000 гривень - іншим військовослужбовцям (із дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу військової частини у зв`язку зі звільненням з військової служби.

Виплата зазначеної додаткової винагороди за минулий місяць здійснюється на підставі наказів командирів військових частини, які видаються до 5 числа місяця на підставі рапортів командирів підрозділів (п.п. 5, 6 Рішення №912/з/29).

До наказів про виплату додаткової винагороди не включаються військовослужбовці, які:

1) самовільно залишили військові частини, місця служби (дезертирували),- за місяць, у якому здійснено порушення, та за весь період самовільного залишення військової частини або місця служби (дезертирства), включаючи місяць повернення, оголошеного наказом командира (начальника) (підп. 9.4. п. 9 Рішення №912/з/29);

2) усунені від виконання службових обов`язків, відсторонені від виконання службових повноважень або відсторонені від посади,- з дня усунення або відсторонення, оголошеного наказом командира (начальника), до дня фактичного завершення усунення або відсторонення, оголошеного наказом командира (начальника) (підп. 9.6. п. 9 Рішення №912/з/29);

3) відмовились виконувати бойові накази (розпорядження),- за місяць, у якому здійснено таке порушення, оголошене наказом командира (начальника) (пп. 9.7. п. 9 Рішення №912/з/29).

З доказів у справі суд встановив, що відповідно до наказу прямого начальника від 28.07.2022 №33 позивач мав повернутися у район ведення воєнних (бойових) дій військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 у строк до 30.07.2022. У зв`язку з невиконанням позивачем наказу, наказом від 01.08.2022 №128 призначено службове розслідування, усунено ОСОБА_1 від виконання службових обов`язків на час його проведення.

Наказом від 30.09.2022 №59 солдата ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення догана; встановлено, додаткову винагороду в розмірі 30000,00 грн. за липень 2022 року та пропорційно часу усунення від виконання службових обов`язків на час проведення службового розслідування за період з 01.08.2022 по 30.09.2022 не виплачувати.

Зазначені накази є чинними та у встановленому законом порядку не скасовані.

Отже, позивачу правомірно не нарахована та невиплачена відповідачами додаткова винагорода на період дії воєнного стану за серпень та вересень 2022 року за невиконання наказу прямого командира, усунення від виконання службових обов`язків, відсутність на службі.

З огляду на викладене, позовна вимога про визнання протиправним дій щодо не нарахування додаткової грошової винагороди за серпень та вересень 2022 року задоволенню не підлягає.

Стосовно позовної вимоги про визнання протиправним дій щодо не нарахування грошового забезпечення за серпень та вересень 2022 року суд зазначає наступне.

Відповідно до довідки-розрахунку виданої на ім`я ОСОБА_1 , позивачу нараховані та виплачені наступні види грошового забезпечення: посадовий оклад; оклад за військове звання, надбавка за вислугу років.

Суд зазначає, що позивач не надав жодного належного, допустимого та достовірного доказу того, що йому не нараховано грошове забезпечення за серпень та вересень 2022 року.

З огляду на викладене, зазначена позовна вимога також задоволенню не підлягає.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 72-77, 90, 139, 243-246, 255, 262, 293, 295 КАС України, суд

вирішив:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяГулкевич Ірена Зіновіївна