Справа № 120/14846/23
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

28 вересня 2023 р. Справа № 120/14846/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Жданкіної Наталії Володимирівни, розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, -

в с т а н о в и в :

26.09.2023 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом:

- заборони Виконавчому комітету Вінницької міської ради та будь-яким іншим особам (органам) вчиняти будь-які дії щодо демонтажу чи знесення тимчасових споруд (зблоковані стаціонарні споруди для провадження підприємницької діяльності з вивісками «Канцтовари» та «Віденська кава») за адресою АДРЕСА_1 до набрання законної сили рішенням, ухваленим за результатами судового розгляду адміністративної справи по суті.

Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, представник заявника зазначив, що відповідно до рішення від 20.07.2023 за № 1806, вирішено рекомендувати, зокрема, позивачу здійснити демонтаж зблокованих стаціонарних споруд для провадження підприємницької діяльності з вивісками «Канцтовари» та «Віденська кава» за адресою АДРЕСА_1 до 01.10.2023, а у разі невиконання - здійснити відключення ТС від електропостачання 01.10.2023 та доручити здійснити демонтаж відповідних споруд КП «Вінницька спеціалізована монтажно-експлуатаційна дільниця з організації дорожнього руху» до 01.12.2023. Разом із тим, позивач вказує на наявність очевидних ознак протиправності п. 2.3 рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 20.07.2023 за № 1806, адже нежитлова будівля, щодо якої прийнято відповідне рішення, не є тимчасовою спорудою, а має всі ознаки об`єкту нерухомого майна, яке не введено в експлуатацію (самочинне будівництво). Крім того, представник заявника зазначив, що знесення нежитлової будівлі, яка належить, зокрема, його довірителю, можливо виключно за рішенням суду.

Також, представник заявника вказав, що у разі невиконання вимог оскаржуваного рішення до 01.12.2023, відповідач може демонтувати будівлю власними силами, а оскільки переміщення даної будівлі неможливе без її знецінення та зміни призначення, невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить поновлення порушених прав позивача, або і взагалі унеможливить.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

В даному ж випадку, дослідивши викладенні у заяві мотиви, а також матеріали позовної заяви, на думку суду, наявні підстави для розгляду заяви про забезпечення позову в порядку письмового провадження.

Розглянувши подану позивачем заяву про забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку.

Положеннями ч. 1 ст. 150 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, або до якого буде подано адміністративний позов, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову. Для задоволення судом поданого позивачем клопотання про забезпечення адміністративного позову останній має обґрунтувати необхідність задоволення такого клопотання та довести, що незадоволення клопотання призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених ч. 2 ст. 150 КАС України.

Так, положення ст. 150 КАС України передбачають, що передумовою вжиття заходів для забезпечення позову, є клопотання сторони, в тому рахунку, із зазначенням очевидних ознак можливості заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача. Тобто, у випадку звернення позивача з клопотанням про забезпечення позову він повинен обґрунтувати причини звернення з таким клопотанням. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Тобто, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів позивача в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

В даному ж випадку, обґрунтовуючи необхідність забезпечення даного адміністративного позову, представник заявника вказав на наявність очевидних ознак протиправності п. 2.3 рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 20.07.2023 за № 1806, адже нежитлова будівля, розташована за адресою АДРЕСА_1 , не є тимчасовою спорудою, а має всі ознаки об`єкту нерухомого майна, яке не введено в експлуатацію (самочинне будівництво), а тому його знесення є можливим виключно за рішенням суду.

Разом з цим, варто зазначити, що сам лише факт наявності в позивача наміру звернення до суду з приводу оскарження рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 20.07.2023 за № 1806, а також перебування на розгляді в Вінницькому окружному адміністративному суді справи №120/10331/23 за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Вінницької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 06.04.2017 №800 «Про викладення рішення виконавчого комітету міської ради від 12.06.2014 №1349 «Про демонтаж самовільно встановлених тимчасових споруд» в новій редакції, не може свідчити про його очевидну протиправність.

З огляду на викладене, суд критично оцінює викладені у заяві про забезпечення позову посилання щодо очевидної протиправності рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 20.07.2023 за № 1806, оскільки оцінку спірному рішенню буде надано у разі звернення позивача до суду з позовом щодо його оскарження, а не на стадії розгляду заяви про забезпечення позову.

Щодо аргументів представника заявника про те, що для відновлення прав його довірителя необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, у разі незастосування заходів забезпечення позову, оскільки переміщення даної будівлі неможливе без її знецінення та зміни призначення, то суд зазначає наступне.

Так, дійсно, підпунктом 2.1 рішення від 20.07.2023 за № 1806, вирішено рекомендувати позивачу здійснити демонтаж зблокованих стаціонарних споруд для провадження підприємницької діяльності з вивісками «Канцтовари» та «Віденська кава» за адресою АДРЕСА_1 до 01.10.2023.

В той же час, підпунктом 2.3 рішення від 20.07.2023 за № 1806 передбачено, що у разі невиконання п. 2.1 призначити уповноваженою особою на виконання демонтажу КП «Вінницька спеціалізована монтажно-експлуатаційна дільниця з організації дорожнього руху», термін проведення демонтажу до 01.12.2023.

Посилаючись на зміст наведених вище пунктів рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 20.07.2023 за № 1806, представник заявника зазначив, що у разі не виконання нею вимог рішення до 01.12.2023, відповідач може демонтувати будівлі власними силами.

Разом із тим, вказані посилання представника заявника ґрунтуються виключно на його власних припущеннях щодо можливого проведення робіт з демонтажу будівлі ще до вирішення по суті адміністративної справи, у разі звернення ОСОБА_1 до суду з відповідним позовом.

Із наведеного слідує, що зміст заяви про забезпечення адміністративного позову не дозволяє дійти переконливого висновку про існування обставин, які згідно положень ст. 150 КАС України є підставою для забезпечення позову, оскільки позивачем не наведено жодних належних та достатніх доводів в підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Враховуючи вище викладене та здійснивши оцінку обґрунтованості доводів представника заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, з урахуванням співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам, суд приходить до висновку, що подана заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 150-154, 156, 248, 256, 294 КАС України, -

у х в а л и в :

В задоволенні заяви про забезпечення позову, поданої адвокатом Загороднім Віталієм Сергійовичем від імені та в інтересах ОСОБА_1 , - відмовити.

Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання).

Суддя Жданкіна Наталія Володимирівна