Справа № 440/339/22
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2023-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2023 р. Справа № 440/339/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Рєзнікової С.С. , Мельнікової Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 06.09.2022, головуючий суддя І інстанції: Є.Б. Супрун, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 06.09.22 по справі № 440/339/22

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якому просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку його пенсії з урахуванням періоду роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі (м. Сєверодвінську Архангельської області) з 20.02.1987 по 19.02.1990 на ВАТ "Завод "Полярна Зірка" у 1,5 кратному розмірі, зобов`язавши відповідача здійснити такий перерахунок і виплату пенсії з розрахунку один рік роботи за півтора роки.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що відповідач всупереч вимог пункту 5 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" протиправно відмовив у перерахунку пенсії, не зарахувавши період роботи з 20.02.1987 по 19.02.1990 до стажу його роботи в районах Крайньої Півночі з розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців, чим порушив право на справедливий розмір пенсії.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2022 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишено без задоволення.

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 06.09.2022 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що він перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області з 08.12.2016 року та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення" При зверненні до органів пенсійного фонду із завою про призначення пенсії ОСОБА_1 повіомляв, що в період з 20.02.1987 по 19.02.1990 він працював на підприємтсві ВАТ "Завод Полярна Зірка", що знаходився у м. Сєвєродвінську Архангельської області, та вказаний період його роботи мав зараховуватися у 1,5 кратному розмірі. На підтвердження вказаних обставин позивачем, зокрема надавалась трудова книжка серії НОМЕР_1 .

Проте органами Пенсійного фонду не враховано, що при обчисленні стажу роботи, що дає право на отримання пенсії за віком та по інвалідності, один рік роботи за договором рахувати за рік та шість місяців на підставі Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 року.

Таким чином, органами Пенсійного фонду не вживалось жодних заходів для перевірки інформації стосовно роботи ОСОБА_1 на підприємстві ВАТ "Завод Полярна Зірка", зокрема, направлення відповідних запитів для з`ясування та підтвердження необхідних відомостей, і зарахування вказаного періоду у кратному розмірі до стажу роботи пенсіонера.

Апелянт посилався на той факт, що відповідачем перерахунок розміру пенсії з урахуванням періоду його роботи на підприємстві ВАТ "Завод Полярна Зірка", яке знаходилося в районах Крайньої Півночі, проведений не з моменту його звернення за призначенням пенсії, тобто з 08.12.2016 року, а лише з 01.07.2021 року, що є порушенням його права на соціальний захист, гарантованого Конституцією України.

Окрім того, судом першої інстанції жодним чином не враховано того, що при проведенні позивачу перерахунку пенсії (з урахуванням періоду його роботи в районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до районів Крайної Півночі в кратному розмірі) розмір його пенсії ніяким чином не збільшився, що в принципі є неможливим.

Відповідач надав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що рішенням №87 від 09.08.2021 ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії та враховано період роботи позивача з 20.02.1987 по 19.02.1990 в 1,5 кратному розмірі. Отже фактично Управління здійснило перерахунок пенсії позивача за його бажанням враховуючи заробітну плату за період з 01.02.1985 по 28.02.1990 (в т.ч. за період його роботи на підприємстві ВАТ "Завод Полярна Зоря", що знаходився у м. Сєвєродвінську Архангельської області), але врахування спірного періоду не вплинуло на розмір пенсії позивача, що становив 1854,00 грн до перерахунку 01.07.2021 та залишився незмінним після такого.

Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення без змін.

Колегія суддів зазначає, що з огляду на ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду з 08.12.2016, де отримує державну пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

16 червня 2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок його пенсії з урахуванням 1,5 кратного розміру періоду роботи з 20.02.1987 по 19.02.1990 та збільшеного заробітку на підприємстві ВАТ "Завод Полярна Зірка", що знаходився у м. Сєвєродвінську Архангельської області.

До заяви позивач додав трудову книжку серії НОМЕР_1 , в якій міститься інформація наступного змісту: 18.02.1987 позивач прийнятий до цеху №1 майстром виробничої дільниці І групи згідно з наказом №126/к, 01.06.1988 переведений до цеху 06 майстром виробничої дільниці згідно з наказом №801/к від 01.06.1988, 19.02.1990 звільнений за закінченням строку дії договору п. 2 ст. 29 КЗпП РСФРР згідно з наказом №22/к від 15.02.1990. Тут же міститься допис про те, що з 20.02.1987 по 19.02.1990 ОСОБА_1 працював за договором. При обчисленні стажу роботи, що дає право на отримання пенсії за віком та по інвалідності, один рік роботи за договором рахувати за рік та шість місяців на підставі Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960.

Крім цього, позивач надав пенсійному органу архівну довідку Адміністрації Сєвєродвінська міського округу Архангельської області "Сєвєродвінськ" від 05.06.2020 №14-04-122/881 з перекладом, архівну довідку Адміністрації Сєвєродвінська міського округу Архангельської області "Сєвєродвінськ" від 05.06.2020 №14-04-122/882, довідку Управління встановлення пенсій Державної установи - відділення Пенсійного фонду російської федерації по Архангельській області та Ненецькому автономному округу №412 від 13.07.2021 про перевірку документів архівного фонду по особовому складу ВАТ "Завод "Полярна Зірка".

Як зазначив відповідач після проведення відповідних перевірок наданих позивачем до заяви документів Управлінням самостійно здійснено перерахунок його пенсії з 01.07.2021 та враховано період роботи в районах Крайньої півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі (м. Сєвєродвінськ Архангельської області) з 20.02.1987 по 19.02.1990 із розрахунку 1 рік роботи за 1,5 роки. При цьому після проведення перерахунку у підсумку розмір пенсії не збільшився.

21 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою, в якій просив надати письмове повідомлення щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії.

Листом від 05.10.2021 №10664-10855/К-02/8-1600/21 Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повідомило позивача, що для обчислення розміру пенсійної виплати взято до уваги заробітну плату за період з 01.01.1978 по 31.12.1082 та з 01.07.2000 по 31.12.2016 згідно даних, що містяться в системі персоніфікованого обліку. При цьому коефіцієнт заробітної плати становив 0,89247.

Так, розмір пенсії ОСОБА_1 станом на 01.07.2021 становив 1854,00 в тому числі:

- 1525,57 грн. - основний розмір пенсії (5426,60*0,89247*0,31500);

- 143,03 грн. - доплата до пенсії при неповному стажі (ст. 28 ч. 3);

- 185,40 грн. - доплата до прожиткового мінімуму (1854,00 грн.).

Після перерахунку пенсії, проведеного відповідно заяви ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 16.06.2021 щодо зміни періоду заробітної плати за 60 місяців до 01.07.2000 взято до уваги заробітну плату за період з 01.02.1985 по 28.02.1990 та з 01.07.2000 по 31.12.2016 згідно даних, що містяться в системі персоніфікованого обліку. Коефіцієнт заробітної плати становив 1,02361.

За таких умов розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.07.2021 становить 1854,00 грн, в тому числі:

- 1749,74 грн - основний розмір пенсії (5426,60*1,02361*0,31500);

- 104,26 грн - доплата до прожиткового мінімуму (1854,00 грн.).

Таким чином порядок обчислення пенсії відповідає нормам чинного законодавства та документам, наявним у пенсійній справі.".

Не погоджуючись із правомірністю дій відповідача, позивач звернувся до суду.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з підстав їх необгрунтованості.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до пункту 5 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування" період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Відповідно до абзацу другого п.п. 2 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, за період роботи до 01 січня 1991 року на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього СРСР, а також на острові Шпіцберген надаються договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Перелік районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на яких розповсюджується дія Указів Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 і від 26.09.1967 "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", визначений постановою Ради Міністрів СРСР №1029 від 10.11.1967.

Частиною першою статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування" визначено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку (ч. 3 ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування").

Судовим розглядом встановлено, що факт роботи позивача у період з 20.02.1987 по 19.02.1990 на підприємстві ВАТ "Завод "Полярна Зірка", що знаходився в м. Сєвєродвінську Архангельської області підтверджується записами трудової книжки позивача (записи №18-20), архівною довідкою Адміністрації Сєвєродвінська міського округу Архангельської області "Сєвєродвінськ" від 05.06.2020 №14-04-122/881 з перекладом (а.с. 62-63), архівною довідкою Адміністрації Сєвєродвінська міського округу Архангельської області "Сєвєродвінськ" від 05.06.2020 №14-04-122/882 (а.с. 64) та довідкою Управління встановлення пенсій Державної установи - віддідлення Пенсійного фонду рф по Архангельській області та Ненецькому автономному округу №412 від 13.07.2021 про перевірку документів архівного фонду по особовому складу ВАТ "Завод "Полярна Зірка".

Згідно з частиною другою статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Спірним питання при розгляді даного спору є встановлення обставин не / зарахування відповідачем у 1,5 кратному розмірі періоду роботи ОСОБА_1 з 20.02.1987 по 19.02.1990 на підприємстві ВАТ "Завод Полярна Зірка", що знаходився в м. Сєвєродвінську Архангельської області на підставі даних трудової книжки та наданих позивачем довідок.

Колегією суддів з відомостей про індивідуальний перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням уточнення даних в ЕПС встановлено, що пенсійним органом період роботи позивача з 20.02.1987 по 19.02.1990 враховано з кратністю 1,5, так до перерахунку страховий стаж становив 3 роки, після 4 роки 6 місяців.

Отже, відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача з 01.07.2021 з урахуванням періоду його роботи в районах Крайньої півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі (м. Сєвєродвінськ Архангельської області), з 20.02.1987 по 19.02.1990 із розрахунку 1 рік роботи за 1,5 роки. При цьому після проведення перерахунку в підсумку розмір пенсії не збільшився.

Відповідно до рішення №87 від 09.08.2021 про перерахунок пенсії ОСОБА_1 та доданого до нього розрахунку встановлено, що період роботи позивача з 20.02.1987 по 19.02.1990 розраховано в 1,5 кратному розмірі (а.с. 55-56).

При цьому, з листа Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 05.10.2021 №10664-10855/К-02/8-1600/21 встановлено, що після перерахунку пенсії ОСОБА_1 , проведеного відповідно до поданої ним заяви про перерахунок пенсії від 16.06.2021 щодо зміни періоду заробітної плати за 60 місяців до 01.07.2000 враховано заробітну плату за період з 01.02.1985 по 28.02.1990 та з 01.07.2000 по 31.12.2016 згідно з даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку. Коефіцієнт заробітної плати становив 1,02361. Як наслідок розмір пенсії позивача з 01.07.2021 становить 1854,00 грн, у тому числі: 1749,74 грн - основний розмір пенсії (5426,60*1,02361*0,31500); 104,26 грн - доплата до прожиткового мінімуму (1854,00 грн.).

Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 за його бажанням враховуючи заробітну плату за період з 01.02.1985 по 28.02.1990 (в т.ч. за період його роботи на підприємстві ВАТ "Завод Полярна Зірка", що знаходився в м. Сєвєродвінську Архангельської області), проте врахування спірного періоду не вплинуло на розмір пенсії позивача, що становив 1854,00 грн до перерахунку з 01.07.2021 та залишився незмінним після такого.

Між тим, апелянт зазначив що суд першої інстанції не звернув уваги на факт не збільшення після проведеного перерахунку розміру пенсії позивача.

З приводу вказаного доводу, колегія суддів зазначає, що доплата позивача до прожиткового мінімуму зменшилась із 185,40 грн до 104,26 грн.

Крім того, як врегульовано положенням ч. 3 ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування" заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Проте надані позивачем до пенсійного органу довідки не містять відомостей про його заробітну плату, а лише засвідчують факт його роботи на вказаному підприємстві із зазначенням участку на якому працював пенсіонер, період його роботи та наказ на підставі якого ОСОБА_1 виконував роботу на даном підприємстві.

В даному випадку позивачем не доведено невідповідність проведеного перерахунку його пенсії відповідача.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про необґрунтованість заявленого позову, оскільки дії відповідача щодо здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 ґрунтуються на приписах Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", тоді як твердження позивача про їх протиправність не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду даної адміністративної справи.

Колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 06.09.2022 по справі № 440/339/22 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя А.О. Бегунц
Судді С.С. Рєзнікова Л.В. Мельнікова