Справа № 320/9863/22
Суддя: Аліменко Володимир Олександрович
Дата ухвалення: 2023-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/9863/22 Суддя (судді) першої інстанції: Головенко О.Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Аліменка В.О.,

суддів Безименної Н.В., Кучми А.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області, як відокремлений підрозділ ДПС України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2023 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправними дій та зобов"язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області та просила суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Київській області, яка полягає у неповерненні помилково сплачених коштів у розмірі 5 720,00 грн на підставі двох заяв від 14.09.2022;

- зобов`язати повернути, на підставі її двох заяв від 14.09.2022 помилково сплачені кошти у загальній сумі 5 720,00 грн.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2023 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Київській області, яка полягає у не розгляді заяв від 14.09.2022 ОСОБА_1 щодо помилково сплачених коштів у розмірі 5 720,00 грн.

Зобов`язано Головне управління Державної податкової служби у м. Києві у 10 денний строк з дня набрання зазначеним рішенням законної сили розглянути заяви ОСОБА_1 від 14.09.2022 що повернення помилково сплачених коштів у загальній сумі 5 720,00 грн та прийняти за результатами такого розгляду вмотивоване рішення.

У задоволенні решти частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Головне управління Державної податкової служби у Київській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Розгляд справи проведено у порядку письмового провадження на підставі пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 - громадянинка України ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується паспортом громадянина України № НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Відповідно до квитанцій № 96КЕ-3Р8Т-8Н04-4Т35 від 02.04.2022 на суму 4 290,00 грн (з яких сума, що підлягає поверненню становить 1 430,00 грн) та № b9aebd1037bcd78c2f90_088 від 02.07.2022 на суму 4 290,00 грн (з яких сума, що підлягає поверненню становить 4 290,00 грн), позивачем було сплачено ЄСВ за 1 півріччя.

У зв`язку із набранням 17.03.2022 чинності Законом України від 05.03.2022 № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», а саме розділ VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" доповнено п. 9-19 - тимчасово, з 01.03.2022 до припинення або скасування воєнного стану в Україні та протягом дванадцяти місяців після припинення або скасування воєнного стану, особи, зазначені у п. 4, 5 та 5-1 ч. 1 ст. 4 цього Закону, мають право не нараховувати, не обчислювати та не сплачувати єдиний внесок за себе. При цьому положення абз. 2 п. 2 ч. 1 ст. 7 цього Закону щодо таких періодів для таких осіб не застосовується.

На підставі зазначених змін законодавства позивач звернулась до податкового органу із заявами про повернення надміру сплаченого ЄСВ.

Листом від 19.10.2022 № 104/ЗПІ/10-36-24-01 податковий орган повідомив позивача про неможливість опрацювання сканованих копій документів.

Вважаючи таку відмову протиправною позивач звернулась із даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не розглянуто заяву позивачки та не прийнт орішення за результатами розгляду про відмову або задоволення заяви.

Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи лише на підставі закону в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України (надалі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з проведенням адміністративної реформи" від 4.07.2013р. № 406-VII до Закону № 2464 та ПК України внесені зміни, відповідно до яких право адміністрування єдиного внеску, яке раніше було у органів Пенсійного фонду України, передано органам доходів і зборів.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає ЗУ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 8.07.2010р. №2464-VI (надалі - Закон №2464-VI).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464 єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до ст. 2 Закону № 2464 його дія поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Частиною 2 ст. 6 Закону № 2464 визначено, що платник єдиного внеску зобов`язаний, зокрема: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі надсилання звітності поштою, вона вважається поданою в день отримання відділенням поштового зв`язку від платника єдиного внеску поштового відправлення із звітністю.

Так позивачем було сплачено ЄСВ відповідно до квитанцій № 96КЕ-3Р8Т-8Н04-4Т35 від 02.04.2022 на суму 4 290,00 грн (з яких сума, що підлягає поверненню становить 1 430,00 грн) та № b9aebd1037bcd78c2f90_088 від 02.07.2022 на суму 4 290,00 грн (з яких сума, що підлягає поверненню становить 4 290,00 грн), позивачем було сплачено ЄСВ за 1 півріччя.

В подальшому, у зв`язку із набранням 17.03.2022 чинності Законом України від 05.03.2022 № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», а саме розділ VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" доповнено п. 9-19 - тимчасово, з 01.03.2022 до припинення або скасування воєнного стану в Україні та протягом дванадцяти місяців після припинення або скасування воєнного стану, особи, зазначені у п. 4, 5 та 5-1 ч. 1 ст. 4 цього Закону, мають право не нараховувати, не обчислювати та не сплачувати єдиний внесок за себе. При цьому положення абз. 2 п. 2 ч. 1 ст. 7 цього Закону щодо таких періодів для таких осіб не застосовується.

На підставі зазначених змін законодавства позивач звернулась до податкового органу із заявами про повернення надміру сплаченого ЄСВ.

Відповідно до ч.13 ст.9 цього Закону суми помилково сплаченого єдиного внеску зараховуються в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску або повертаються платникам у порядку і строки, визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної бюджетної політики, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Порядок зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів затверджений наказом Міністерством фінансів України 16.01.2016р. № 6 (надалі - Порядок №6).

Відповідно до п. 3 Порядку: надміру сплачені кошти - суми єдиного внеску, які на певну дату зараховані на належний рахунок 3556 понад нараховані суми єдиного внеску на таку дату (крім сум авансових платежів, граничний строк сплати яких не настав, сплачених відповідно до абзацу другого частини восьмої статті 9 Закону);помилково сплачені кошти - суми єдиного внеску, які на певну дату зараховані не на належний рахунок 3556 та/або сплачені з рахунку неналежного Платника;рахунок 3556 - відповідний небюджетний рахунок за субрахунком 3556 «Рахунки для зарахування єдиного соціального внеску», відкритий в Державній казначейській службі України.

Пунктом 5 Порядку передбачено, що повернення коштів здійснюється у випадках: надмірної або помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на належний рахунок 3556; помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій не на належний рахунок 3556; помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на бюджетний рахунок за надходженнями; помилкової сплати податкових зобов`язань з податків, зборів, штрафних (фінансових) санкцій та пені, передбачених Кодексом та іншими законами, на рахунок 3556; виявлення технічної та/або методологічної помилки за сумами, які були зараховані на рахунок 3556 з єдиного рахунку.

При цьому відповідно до абз. 1 п. 6 Порядку у випадках, передбачених пп. 1, 2 та 4 п. 5 цього Порядку, заява про повернення коштів з рахунків 3556 (далі - Заява) подається до територіального органу ДПС за місцем обліку надміру та/або помилково сплачених коштів, за формою, визначеною у додатку 1 до цього Порядку.

Заява може бути подана Платником до територіального органу ДПС в електронній формі через електронний кабінет та з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації, електронних довірчих послуг та електронного документообігу. До Заяви Платник обов`язково додає копію розрахункового документа (квитанції, платіжного доручення тощо), що підтверджує сплату коштів на рахунок 3556 (до Заяви в електронній формі - електронну копію зазначеного документа). Копія цього документа завіряється Платником особисто (абз. 2, 3 п. 6 Порядку).

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до податкового органу із заявою встановленої форми відповідно до додатку 1 до Порядку, при цьому відповідачем не заперечується правильність оформлення заяви даної форми.

До зазначеної заяви позивачем долучено квитанції про сплату ЄСВ щодо яких відповідачем зазначено, що направлення сканованих платіжних документів засобами електронного зв`язку не передбачено.

Відповідно до п. 9-11 Порядку у разі надходження Заяви самостійний структурний підрозділ територіального органу ДПС, на який покладено функцію адміністрування єдиного внеску, у строк не більше ніж десять робочих днів з дати надходження до територіального органу ДПС Заяви проводить перевірку наданої Платником інформації та формує висновок про повернення коштів з рахунків 3556 (далі - Висновок) за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку або приймає рішення про відмову у задоволенні Заяви.

Заява залишається без задоволення у таких випадках: невідповідність Заяви формі, визначеній у додатку 1 до цього Порядку; недостовірність викладеної у Заяві інформації; подання Заяви не за місцем обліку надміру та/або помилково сплачених сум єдиного внеску; наявність у Платника заборгованості зі сплати єдиного внеску та/або фінансових санкцій; ненадання документа, що додається до Заяви згідно з пунктом 6 цього Порядку.

У разі відмови в задоволенні Заяви самостійний структурний підрозділ територіального органу ДПС, на який покладено функцію адміністрування єдиного внеску, у терміни, визначені п. 9 цього Порядку, надає Платнику повідомлення з відмовою у поверненні коштів за підписом керівника цього підрозділу із зазначенням причин такої відмови.

У разі подання Заяви в електронній формі таке повідомлення надається через електронний кабінет.

Так, наведені норми зумовлюють податковий орган у 10 денний строк перевірити правомірність і обґрунтованість поданих заяв та прийняти вмотивоване рішення за результатом їх розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи позивач звернулась до податкового органу із заявою про повернення надміру сплачених коштів, однак жодного рішення від податкового органу не отримала.

При цьому ні лист від 06.10.2022 № 25161/6/10/10-36-24-13, ні лист від 19.10.2022 № 104/ЗПІ/10-36-24-01 не є рішенням про задоволення чи про відмову у задоволенні поданих заяв.

Обґрунтовуючи свою відповідь у зазначених листах відповідач зазначив:

«Крім того, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану відповідно до Указів Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про ведення воєнного стану в Україні», від 14 березня 2022 року No133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» та від 18 квітня 2022 року Ле259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», Державна податкова служба України (далі - ДПС) та її територіальні органи тимчасово призупинили надання відповідей на звернення підприємств, установ та організацій, звернення громадян, звернення платників податків про надання індивідуальних податкових консультацій, запити на інформацію, що не стосуються правового режиму воєнного стану, військової діяльності, надання медичної допомоги, евакуації населення тощо.

Це зумовлено положеннями п.п. 69.9 п. 69 підрозд. 10 розд. XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI із змінами і доповненнями (далі - Кодекс), відповідно до якого для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на ДПС. Такі зміни до Кодексу були внесені Законом України від 03.03.2022 № 2118-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану».

Окремо повідомляємо, що наші дії не є відмовою у розгляді заяв про повернення коштів, а спрямовані виключно на приведення існуючих правовідносин у відповідність до вимог чинного законодавства».

Так, відповідно до пп. 69-9 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім: дотримання строків реєстрації податкових накладних, розрахунків коригування до них в Єдиному реєстрі податкових накладних, подання звітності та/або документів (повідомлень), у тому числі передбачених ст. 39 та 39-2, п. 46.2 ст. 46 цього Кодексу, сплати податків та зборів платниками податків; строків проведення камеральних перевірок, оформлення їх результатів у порядку, визначеному ст. 86 цього Кодексу, подання скарги на податкове повідомлення-рішення за результатами камеральної перевірки, прийняття рішення за результатом її розгляду, нарахування пені; строків проведення фактичних та документальних позапланових перевірок, оформлення їх результатів у порядку, визначеному ст. 86 цього Кодексу, подання скарги на податкове повідомлення-рішення, рішення про застосування фінансових санкцій за результатами документальної позапланової перевірки або фактичної перевірки та прийняття рішення за результатами їх розгляду, адміністративного арешту майна за результатами документальної позапланової перевірки або фактичної перевірки; строків здійснення заходів з погашення податкового боргу платників податків - суб`єктів господарювання, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки, передбачені ст. 59-60, 87-101 цього Кодексу, та/або визначення грошових зобов`язань згідно із ст. 116 цього Кодексу; строків подання та розгляду скарг на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, передбачених пп. 56.23.3 п. 56.23 ст.56 цього Кодексу. Установити, що тимчасово, на період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX, розгляд скарг на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, передбачених пп. 56.23.3 п. 56.23 ст. 56 цього Кодексу, здійснюється протягом 10 робочих днів з дня отримання такої скарги центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних не надсилається платнику податків протягом визначеного для розгляду строку, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначеного строку.

Отже, надаючи позивачу листи відповіді з посиланням на зазначені заяви, відповідач фактично відмовився розгляди подану заяву у 10 денний строк відповідно до вимог п. 9 Порядку, оскільки вважає, що відповідно до пп. 69-9 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України строки в цій частині до нього не застосовуються.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

При цьому, суд критично оцінює наведене обгрунтування в листах відповідях з огляду на те, що строк передбачений у п. 9 Порядку не є строком визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, оскільки не стосується сплати податків, їх адміністрування, строків подачі звітності, чи строків подачі та розгляду скарг, а являє собою строк в межах якого податковий орган зобов`язаний вирішити питання про те чи дійсно, кошти сплачені платником є сплаченими безпідставно і як наслідок підлягають поверненню, оскільки не є податком чи збором за своєю правовою природою чи є таким, що сплачені відповідно до вимог чинного законодавства і не підлягають поверненню.

Крім того, посилання відповідача на те, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану відповідно до Указів Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про ведення воєнного стану в Україні», від 14.03.2022 № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» та від 18.04.2022 № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», Державна податкова служба України та її територіальні органи тимчасово призупинили надання відповідей на звернення підприємств, установ та організацій, звернення громадян, звернення платників податків про надання індивідуальних податкових консультацій, запити на інформацію, що не стосуються правового режиму воєнного стану, військової діяльності, надання медичної допомоги, евакуації населення тощо, взагалі не стосуються поданих заяв, оскільки останні направленні захист майнових інтересів, а не надання відповідей на звернення чи надання індивідуальних податкових консультацій.

Відтак, з огляду на наведені обставини відповідач протиправно позбавив позивача на належний розгляд його заяв, а тому його дії слід визнати протиправними.

Що позовних вимог про зобов`язати повернути, на підставі її двох заяв від 14.09.2022 помилково сплачені кошти у загальній сумі 5 720,00 грн суд звертає увагу, що така вимога є передчасною, з огляду на наступні обставини.

Відповідно до ч. 13 ст. 9 Закону № 2464 суми помилково сплаченого єдиного внеску зараховуються в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску або повертаються платникам у порядку і строки, визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п. 9-11 Порядку у разі надходження Заяви самостійний структурний підрозділ територіального органу ДПС, на який покладено функцію адміністрування єдиного внеску, у строк не більше ніж десять робочих днів з дати надходження до територіального органу ДПС Заяви проводить перевірку наданої Платником інформації та формує висновок про повернення коштів з рахунків 3556 (далі - Висновок) за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку або приймає рішення про відмову у задоволенні Заяви.

У разі відмови в задоволенні Заяви самостійний структурний підрозділ територіального органу ДПС, на який покладено функцію адміністрування єдиного внеску, у терміни, визначені п. 9 цього Порядку, надає Платнику повідомлення з відмовою у поверненні коштів за підписом керівника цього підрозділу із зазначенням причин такої відмови.

Оскільки, податковим органом взагалі не досліджувалося питання підставності чи безпідставності сплати ЄСВ у розмірі 5 720,00 грн, що підтверджується відсутністю відповідного рішення. Колегія суддів, вважає що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про зобов`язання податкового органу повторно розглянути подані заяви та прийняти вмотивоване рішення за результатами їх розгляду з урахуванням висновків суду

Посилання апеляційної скарги зазначені вище висновки не спростовують та не свідчать про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення суду, позаяк не містять аргументованих доводів на спростування правомірності висновку суду першої інстанції у взаємозв`язку з обставинами справи, та не свідчать про порушення судом першої інстанції при розгляді справи норм матеріального або процесуального права.

Згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 6 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області - залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма