Справа № 140/6449/23
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2023-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2023 рокуСправа № 140/6449/23 пров. № А/857/10908/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідач Качмара В.Я.,

суддів Довгополова О.М., Затолочного В.С.,

при секретарі судового засідання Юрченко М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 9 червня 2023 року (суддя Андрусенко О.О., м.Луцьк), -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Волинській області (далі ГУНП) в якому просив:

визнати протиправними та скасувати накази відповідача «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників поліції Луцького РУП ГУНП та вжити заходів запропонованих дисциплінарною палатою» від 28.03.2023 №740/6 (далі Наказ №740/6) та «По особовому складу» від 31.03.2023 №135 о/с (далі Наказ №135 о/с);

поновити позивача на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності №1 м.Рожище Луцького районного управління поліції (далі Посада, РУП відповідно) та допустити до негайного виконання службових обов`язків;

стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 03.04.2023.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 9 червня 2023 року позов задоволено.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В доводах апеляційної скарги вказує, що в ході проведення службового розслідування було повно та об`єктивно з`ясовано всі обставини вчинення позивачем дисциплінарного проступку. Встановлені під час службового розслідування обставини були достатніми для висновку про порушення останнім службової дисципліни.

Позивач відзиву на апеляційну скаргу не подав.

Відповідач 21.09.2023 подав клопотання про відкладення розгляду справи, яке обґрунтоване лише посиланням на неможливість прибуття до суду представника відповідача без зазначення відповідних причин неможливості прибуття чи відправлення іншого представника ГУНП, а також без подання відповідних доказів на підтвердження неможливості явки до суду.

Розглянувши вказане клопотання, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що таке задоволенню не підлягає, так як є неналежним чином обґрунтоване, явка представника в судове засідання обов`язкою не визнавалась, а справа може бути розглянута на підставі наявних письмових доказів та документів.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та його представника, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не обґрунтовано підстав застосування до позивача такого виду стягнення, як звільнення зі служби до виявлених під час службового розслідування порушень та з яких підстав орган, що проводив службове розслідування, дійшов висновку про неможливість застосування більш м`якого виду стягнення, як і не обґрунтовано, що відповідачем враховувалась попередня поведінка позивача, його ставлення до виконання службових обов`язків та до скоєного, відсутність діючих дисциплінарних стягнень, а також те, що втрачена зброя з боєприпасами наступного дня була виявлена та вилучена.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац шостий пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Частина шоста статті 43 Конституції України гарантує громадянам захист від незаконного звільнення.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику розгляду судами трудових спорів від 06.11.1992 №9 (далі - Постанова) на суд покладено обов`язок охороняти конституційні права кожного на працю, яке включає можливість заробляти собі на життя працею, яку особа вільно обирає або на яку вільно погоджується, а також на охорону прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій, а відповідно до пункту 18 вказаної Постанови при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з`ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що позивач з 01.09.1999 по 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ, а з 07.11.2015 по 03.04.2023 - у Національній поліції України (далі НП), що підтверджується копією послужного списку ОСОБА_1 (а.с.69-76).

14.03.2023 начальником Управління головної інспекції ГУНП до ГУНП було подано рапорт щодо призначення службового розслідування за фактом заволодіння автоматичною зброєю старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , а саме АКС-74У та одним магазином з набоями в кількості 30 шт (т.1 а.с.135).

Відповідно до наказу ГУНП від 14.03.2023 №311 «Про призначення службового розслідування» (далі Наказ №311) створено дисциплінарну комісію з числа працівників ГУНП та Департаменту внутрішньої безпеки НП та наказано за даним фактом провести службове розслідування з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин можливого вчинення дисциплінарного проступку, установлення причин і умов його вчинення, вини, усунення виявлених можливих порушень (т.1 а.с.131).

Крім того, Наказом відповідача від 14.03.2023 №113 о/с ОСОБА_1 відсторонено від виконання службових обов`язків (а.с.132).

За фактом можливого порушення службової дисципліни окремим працівниками поліції РУП під час події, пов`язаної із викраденням автоматичної вогнепальної зброї (автомата АКС-74У) у Посада старшого сержанта поліції ОСОБА_1 від 28.03.2023 дисциплінарна комісія провівши службове розслідування встановила, що 14.03.2023 до ГУНП надійшла інформація про те, що цього ж дня о 01:29 в чергову частину РУП надійшло повідомлення від поліцейського ОСОБА_1 , про те, що під час опрацювання повідомлення «Домашнє насильство» за адресою: АДРЕСА_1 , житель даного села ( ОСОБА_2 ) заволодів його автоматичною вогнепальною зброєю, а саме автоматом АКС-74У та одним магазином з набоями в кількості 30 штук. Зі слів поліцейського ОСОБА_2 зірвав зброю з плеча та втік з нею в невідомому напрямку. Так, ОСОБА_1 повідомив, що під час того, як працювали з потерпілою, він почув незрозумілий звук на вулиці, у зв`язку з чим вийшов з будинку. Однак, на вулиці було досить темно та він нічого не бачив, а тому вирішив повернутись до будинку. Проте, у даний момент ОСОБА_2 підійшов непомітно до нього та вирвав автомат АКС-74У з одним магазином та побіг у невідомому напрямку(т.1 а.с.93-130).

У той же час згідно довідки наданої слідчим відділом РУП ОСОБА_2 допитано як підозрюваного у кримінальному проваджені №0000135, який під час допиту вказав, що 14.03.2023 у вечірню пору доби, перебуваючи за місцем проживання, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння в нього виник конфлікт з матір`ю, у зв`язку з чим вона викликала поліцію. В подальшому ОСОБА_2 вийшов на вулицю та побачив, що до їхнього будинку наближається автомобіль поліції, у зв`язку з чим він попрямував на сусіднє подвір`я, де у нього виникла думка підійти до поліцейського авто. Підійшовши до поліцейського авто, ОСОБА_2 відкрив передні дверцята, які були не замкнені, у якому між передніми сидіннями побачив автомат АКС-74У, який він вирішив забрати разом з магазином та набоями.

У своїх поясненнях поліцейський ОСОБА_3 , який був у складі екіпажу разом з ОСОБА_1 , підтвердив, що прибувши за адресою повідомлення про домашнє насильство, ОСОБА_1 під час виходу з автомобіля також взяв з собою автоматичну зброю. В подальшому, під час опитування ОСОБА_4 , ОСОБА_1 вийшов з кімнати, де через деякий час у нього забрали автомат.

З пояснень водія карети екстреної медичної допомоги ОСОБА_5 встановлено, що під час здійснення розвороту, він побачив, як до автомобіля поліцейських підійшов силует людини в темному, яка відчинила водійські дверцята. Однак, водій даному факту уваги не надав та продовжив виконувати розворот. При цьому, фельдшер екстреної медичної допомоги ОСОБА_6 не звертав уваги на те, чи була на працівниках поліції вогнепальна зброя, в тому числі автоматична.

Беручи до уваги пояснення водія та фельдшера екстреної медичної допомоги комісія зробила припущення, що невідома особа, на яку вказав водій ОСОБА_5 (особа, яка відчиняла двері службового автомобіля, коли водій розвертався), можливо є ОСОБА_2 .

В результаті службового розслідування спростувати чи підтвердити факт того, що зброя була викрадена за обставин, на які вказує ОСОБА_1 , не виявилось можливим. Факт викрадення вогнепальної зброї має бути досліджений в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000130.

В той же час, дисциплінарна комісія прийшла до висновку, що безвідповідальне та халатне відношення до виконання службових обов`язків ОСОБА_1 призвело до втрати ним автомата АКС-74У.

Дисциплінарна комісія рекомендувала за порушення службової дисципліни до ОСОБА_1 застосувати дисциплінарне стягнення у виді звільнення з Посади.

Висновок службового розслідування 28.03.2023 затверджено начальником ГУНП (далі Висновок).

На підставі Висновку виданий Наказ №740/в, пунктом 1 якого за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні пунктів 1, 2 частини першої, частини другої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» (далі Закону №580-VIII), пунктів 5, 8, 10, 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII (далі Дисциплінарний статут), пункту 10.6 Розділу І (Загальні положення) «Інструкції із заходів безпеки при погодженні зі зброєю», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України (далі - МВС) від 01.02.2016 №70 (далі Інструкція №70), пункту 6 Розділу ІІ (Прийняття заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події в органах (підрозділах) поліції) «Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події», затвердженого наказом МВС від 08.02.2019 №100 (далі Порядок), пункту 5 Розділу ІІ «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-, кінозйомки, відеозапису» затвердженої наказом МВС від 18.12.2019 №1026, «Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України», затвердженої наказом МВС від 20.04.2020 №357 (далі Інструкція №357), внаслідок чого мало місце халатне відношення до виконання службових обов`язків, що призвело до викрадення вогнепальної зброї (автомата АКС-74У з набоями), невчасного повідомлення про викрадення зброї за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» керівництва РУП, не проведення відео-фіксації під час реагування на подію на портативний відеореєстратор, порушення тактики дій під час реагування на повідомлення, до Посада, старшого сержанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби (т.1 а.с.26-27).

На підставі Наказу №740/в Наказом №135 о/с старшого сержанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення (т.1 а.с.25).

Спірні правовідносини врегульовані Законом №580-VIII, Дисциплінарним статутом.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 18 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції (частина друга статті 18 Закону №580-VIII).

Частиною першою статті 64 Закону №580-VIII передбачено, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

Нормативно-правовим актом, який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження, є Дисциплінарний статут.

За змістом преамбули Дисциплінарного статуту дія останнього поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Статтею 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону №580-VIII, зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Відповідно до пункту 10.6 Розділу І Інструкції №70 категорично забороняється залишати зброю без нагляду, а також передавати її іншим особам.

Згідно з пунктом 6 Розділу ІІ Порядку поліцейський незалежно від місця свого перебування в разі виявлення або отримання інформації про кримінальне правопорушення та іншу подію чи звернення до нього громадян із заявою (повідомленням) невідкладно повідомляє про це за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» і зобов`язаний ужити заходів щодо запобігання правопорушенню, його припинення, рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, установлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, та охорони місця події.

В частині першій статті 19 Закону №580-VIII зазначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Згідно з статтею 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Як передбачає стаття 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до статті 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Враховуючи наведені приписи, підставою для дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у порушенні поліцейським службової дисципліни та означає недотримання Конституції і законів України, інших нормативно-правових актів, наказів Національної поліції України, Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Приписами статті 14 Дисциплінарного статуту передбачено, що з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування. Службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою. Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Положеннями статті 15, 16 Дисциплінарного статуту визначено, що проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії. За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку. Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування.

«Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України» затверджений наказом МВС від 07.11.2018 №893 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за №1355/32807, далі - Порядок №893), який конкретизує процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, визначає права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.

Як уже встановлено вище, службове розслідування щодо ОСОБА_1 було ініційоване саме за фактом можливого порушення службової дисципліни під час події, пов`язаної із викраденням автоматичної вогнепальної зброї (автомата АКС-74У) у позивача, яка трапилася з ним під час опрацювання повідомлення «Домашнє насильство», де житель села Доросині ОСОБА_2 заволодів його автоматичною вогнепальною зброєю, зірвавши її з плеча. Відповідно, саме цей факт в подальшому послугував підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та його звільнення зі служби в поліції.

В результаті проведеного службового розслідування спростувати чи підтвердити факт того, що зброя була викрадена за обставин, на які вказує ОСОБА_1 , не виявилось можливим. При цьому, з Висновку вбачається, що позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення за те, що ОСОБА_1 імовірно залишив автоматичну зброю та боєприпаси до неї в службовому автомобілі без нагляду чим допустив грубе порушення вимог наказу МВС від 01.02.2016 №70 «Про затвердження Інструкції із заходів безпеки при поводжені із зброєю».

Апеляційний суд погоджується із позицією суду першої інстанції стосовно того, що висновки службового розслідування будуються на припущеннях дисциплінарної комісії, оскільки остання лише зробила припущення про можливе залишення позивачем автоматичної зброї без нагляду.

Щодо посилання скаржника на вирок Рожищенського районного суду Волинської області від 19 травня 2023 року у справі №167/470/23, який набрав законної сили 20.06.2023 (далі Вирок) і згідно якого ОСОБА_2 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною першою статті 262, 263 Кримінального кодексу України (далі КК), що є беззаперечним доказом недбалого поводження позивача зі зброєю, то суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зауважити наступне.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У розумінні статті 94 КАС будь-який доказ підлягає обов`язковій оцінці судом у сукупності, разом з іншими доказами, з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили (стаття 90 КАС).

Відповідно до частини шостої статті 78 КАС вирок суду в кримінальному провадженні який набрав законної сили, є обов`язковим для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

При цьому, у постанові від 7 липня 2022 року у справі №160/3364/19 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що зібрані у кримінальному провадженні докази не є доказами в адміністративній справі, а вирок може мати преюдиційне значення для адміністративної справи, якщо в ньому встановлені обставини щодо позивача в адміністративній справі.

В розглядуваному випадку, в основу ухваленого Вироку, судом покладено частину третю статті 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) згідно якої суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

У Вироку також вказано, що «оскільки обвинувачений ОСОБА_2 визнає свою вину повністю, погоджується з кваліфікацією вчинених ним діянь, не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, які надані на підтвердження винуватості обвинуваченого, суд вважає, доведеним факт вчинення ОСОБА_2 злочинів:

- за частиною 1 статті 262 КК, оскільки він вчинив дії, які виразились у викраденні вогнепальної зброї та бойових припасів;

- за частиною 1 статті 263 КК, оскільки він вчинив дії, які виразились у незаконному носінні та зберіганні вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу».

Тобто у справі №167/470/23 за матеріалами кримінального провадження №0000130, суд, що ухвалював вирок, не досліджував обставин вчинення інкримінованих кримінальних порушень, не допитував свідків, не досліджував їх показань, а лише, взявши до уваги визнання вини самим ОСОБА_2 , призначив йому відповідне покарання.

У вказаному Вироку жодним чином не зазначено та не констатовано того, що викрадення зброї ОСОБА_2 , сталося внаслідок винних чи умисних дій ОСОБА_1 .

Крім того, як вірно зазначив суд першої інстанції, станом на час ухвалення оскаржуваного рішення суду, Вирок не набрав законної сили.

За наведених обставин, вказаний Вирок, в межах службового розслідування щодо позивача та у цій судовій справі не має преюдиційного значення.

Щодо порушення позивачем службової дисципліни у вигляді неналежного введення відеозаписів порушення на портативні звуко та відеозаписи, то слід зазначити, що у Висновку вказано, що ОСОБА_1 відеореєстратора не отримував та з 13-14.03.2023 не використовував. На час досліджуваних службовим розслідуванням подій, що мали місце 13.03.2023 відеокамера була у розпорядженні ОСОБА_3 .

Підставою для застосування до поліцейського дисциплінарних стягнень, перелік яких визначено у статті 13 Дисциплінарного статуту є вчинення дисциплінарного проступку, тобто протиправних, винних дій чи бездіяльність, що полягає в порушенні поліцейським службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Перелічені у статті 13 Дисциплінарного статуту види дисциплінарних стягнень застосовуються виходячи із обставин і характеру проступку, особи поліцейського, обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередньої поведінки поліцейського, його ставлення до служби, ступеня його вини.

Звільнення зі служби в поліції є найсуворішим видом дисциплінарного стягнення за порушення службової дисципліни та є крайнім заходом дисциплінарного впливу. Передумовою звільнення поліцейського за вчинення дисциплінарного правопорушення, пов`язаного зі здійсненням службової діяльності, має бути грубе порушення службової дисципліни, встановлене внаслідок ретельного службового розслідування та підтверджене належним доказами.

При цьому, не кожне порушення службової дисципліни є підставою для застосування найбільш суворого виду дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Слід зазначити, що суб`єкт владних повноважень повинен довести суду правомірність свого рішення належними, допустимими та достовірними доказами, зокрема, матеріалами службового розслідування тощо. При цьому, обставини подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, мають бути підтверджені й оцінені в сукупності з іншими зібраними під час службового розслідування поясненнями та документами.

Обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення, яким мають враховуватись тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації, та, з урахуванням установлених обставин, він має дослідити необхідність накладення дисциплінарного стягнення, а в разі його накладення обґрунтувати необхідність застосування конкретного його виду.

У свою чергу, адміністративний суд у силу вимог частини другої статті 2 КАС в порядку судового контролю за рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень повинен перевірити, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, розсудливо, пропорційно тощо.

До того ж, в адміністративному судочинстві діє презумпція винуватості суб`єкта владних повноважень, згідно з якою на останнього покладається обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду від 2 грудня 2020 року у справі № 420/5368/18.

Апеляційний суд визнає, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не доведено наявності підстав, які є достатніми для застосування до позивача найсуворішого виду дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, враховуючи те, що висновки службового розслідування будуються на припущеннях дисциплінарної комісії про залишення позивачем автоматичної зброї без нагляду.

Крім того, згідно наявної в матеріалах справи службової характеристики позивача від 16.03.2023 за період проходження служби старший сержант поліції ОСОБА_1 зарекомендував себе як грамотний фахівець, ініціативний і принциповий працівник. До виконання службових обов`язків ставиться чесно і сумлінно. Має добру спеціальну підготовку, аналітичні здібності, почуття особистої відповідальності за доручену справу. Принциповий у вирішенні службових питань, вміє правильно будувати свої стосунки з громадянами та колегами по службі, користується авторитетом серед співробітників, здатний працювати над усуненням особистих недоліків. Морально стійкий. У побуті скромний. В стройовому відношенні підтягнутий, фізично розвинутий добре, вміло володіє табельною зброєю, утримує її в належному стані(т.1 а.с.206) .

Відтак, при оцінці співмірності обраного керівником виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації, наявність (відсутність) непогашених дисциплінарних стягнень на момент притягнення його до відповідальності за цим дисциплінарним проступком і, як підсумок, наявність (відсутність) причинного зв`язку із тим чи не сталася ця подія внаслідок особистої безвідповідальності, низьких ділових та моральних якостей позивача та його неналежного ставлення до службових обов`язків.

Однак, відповідачем не обґрунтовано підстав застосування до позивача саме цього виду стягнення (звільнення зі служби) до виявлених під час службового розслідування порушень та з яких підстав орган, що проводив службове розслідування, дійшов висновку про неможливість застосування більш м`якого виду стягнення, як і не обґрунтовано, що відповідачем враховувалась попередня поведінка позивача, його ставлення до виконання службових обов`язків та до скоєного, відсутність діючих дисциплінарних стягнень, а також те, що втрачена зброя з боєприпасами наступного дня була виявлена та вилучена.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що Наказ №730/в в частині накладення щодо позивача дисциплінарного стягнення звільнення зі служби в поліції та Наказ №135 о/с про звільнення останнього зі служби в поліції є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду справи.

В частині задоволених вимог про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 42777,90 грн, ГУНП жодних доводів в апеляційній скарзі не наводить, а тому суд апеляційної інстанції не має права робити висновки щодо цієї частини рішення суду.

Відповідно до частини першої статті 308 КАС суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 308, 310, 315-316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 9 червня 2023 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді О. М. Довгополов
В. С. Затолочний
Повне судове рішення складено 27 вересня 2023 року.