Справа № 440/8750/23
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2023-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/8750/23
Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Ясиновського І.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради про визнання рішення незаконним та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

28 червня 2023 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (надалі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) до Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради, державного реєстратора прав на нерухоме майно та їх обтяжень Міщенко Тетяни Олександрівни, у якій просить:

"винести судове рішення про визнання рішення № 67709570 від 23.05.23 р. - НЕЗАКОННИМ;

зобов`язати рішенням суду Департамент з питань реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень ПРОВЕСТИ ДІЇ СКАСУВАННЯ реєстрації права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,091 га, що розташована за адресом: АДРЕСА_1 (кадастровий № :14:004:0354)".

Підставою для звернення до суду вважає порушення своїх прав протиправним рішенням № 67709570 від 23.05.23, яким відповідачем відмовлено у проведенні реєстраційних дій про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,091 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий № :14:004:0354).

Ухвалою суду від 03 липня 2023 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку з невідповідністю її вимогам статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

27 липня 2023 року до суду надійшли документи, у тому числі заяву на усунення недоліків згідно якої в якості відповідача зазначено Департамент з питань реєстрації Полтавської міської ради (надалі по тексту - відповідач).

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі ОСОБА_1 (надалі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) до Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради (надалі також - відповідач), розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

У відзиві на позовну заяву, представник відповідача проти задоволення позову заперечувала, просила відмовити у його задоволенні. Наголошувала, що позивач звернулась через адміністратора Центру надання адміністративних послуг з неналежною заявою, а саме з заявою про скасування, тип скасування: внесення запису про скасування державної реєстрації. В той же час, звертала увагу, що з огляду на документи, які долучені позивачем до заяви, зокрема рішення суду у справі №552/6749/21 про визнання недійсними документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, то позивачу необхідно було подати заяву з типом: припинення права власності, а державним реєстратором приймається рішення про припинення відповідного права власності. Зауважила, що виконання рішення у разі задоволення позову в межах даної справи буде технічно неможливо /а.с. 26-30/.

Ухвалою суду від 15 серпня 2023 року вирішено заперечення представника Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження залишити без задоволення.

18 вересня 2023 року до суду надійшли додаткові пояснення представника відповідача, відповідно до яких наголошувала, що Позивачем 24.05.2023, тобто на наступний день після отримання оскаржуваного рішення, через Центр надання адміністративних послуг Полтавської міської ради було подано Заяву про державну реєстрацію прав реєстраційний номер заяви: 55459910, тип речового права: право власності, вид реєстрації: припинення, за результатами якої державним реєстратором прав на нерухоме майно Департаменту з питань реєстрації 29.05.2023 прийнято рішення за реєстраційним номером: 67779828 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та проведено державну реєстрацію припинення права власності ОСОБА_2 . Відтак, заяву позивача розглянуто та Рішення суду у справі №552/6749/21 виконано /а.с. 60-61/.

Згідно з частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

За відсутності клопотань сторін про розгляд справи у відкритому судовому засіданні чи за правилами загального позовного провадження, зважаючи на достатність наданих сторонами доказів та повідомлених обставин, суд розглянув справу у порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини справи та відповідні до них правовідносини.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 09.06.2022 у справі № 552/6749/21 вирішено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Київської районної в місті Полтаві ради, Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради про визнання недійсним та скасування свідоцтва (витягу) про право власності, скасування державної реєстрації земельної ділянки задовольнити частково. Визнати недійсним свідоцтво (витяг) про право власності серія та номер НОМЕР_1 на земельну ділянку площею 0,091 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,091 га, кадастровий номер :14:004:0354 виданого ОСОБА_2 . Скасувати проведену 26.07.2013 реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,091 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,091 га, кадастровий номер :14:004:0354. У задоволенні решти позовних вимог відмовити /а.с. 45-46/.

Рішення суду набрало законної сили 25.04.2023.

23 травня 2023 року ОСОБА_1 подано, а адміністратором відділу Центр надання адміністративних послуг управління адміністративних послуг Полтавської міської ради Боберським Юрієм Миколайовичем зареєстровано у Державному реєстрі прав заяву про скасування, тип скасування: внесення запису про скасування державної реєстрації, до якої додано судове рішення про визнання недійсним документа /а.с. 43/.

За допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав, адміністратором ЦНАП Заяву передано на розгляд суб`єкту державної реєстрації прав - Департаменту з питань реєстрації.

За результатами розгляду такої заяви державним реєстратором прав на нерухоме майно та їх обтяжень Міщенко Тетяною Олександрівною прийнято рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій № 67709570 від 23.05.23 /а.с. 55/.

Вважаючи свої права порушеними таким рішенням, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтями 129, 129-1 Конституції України передбачено, що обов`язковість судового рішення належить до основних засад судочинства. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч.2-4 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Згідно частини другої та третьої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав регулює Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-IV (далі - Закон №1952).

Положеннями частини першої статті 37 того ж Закону рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав, а також дії, пов`язані з автоматичною державною реєстрацією прав, можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Відповідно до частини 3 статті 26 Закону України №1952 відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню, крім випадків, передбачених пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

Державна реєстрація прав у випадках, передбачених цією частиною, проводиться у порядку, визначеному цим Законом, крім випадку визнання її вчиненою з порушенням цього Закону та анулювання рішення державного реєстратора про державну реєстрацію на підставі рішення Міністерства юстиції України, що виконується посадовою особою Міністерства юстиції України відповідно до статті 37 цього Закону.

Пунктом 9 статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості.

Так, в межах даної справи судом вирішується спір стосовно визнання протиправним рішення №67709570 від 23.05.2023 року та зобов`язання відповідача ПРОВЕСТИ ДІЇ СКАСУВАННЯ реєстрації права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,091 га, що розташована за адресом: АДРЕСА_1 (кадастровий № :14:004:0354).

На підставі матеріалів справи, судом встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 09.06.2022 у справі № 552/6749/21, що набрало законної сили, вирішено, серед іншого, скасувати проведену 26.07.2013 реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,091 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,091 га, кадастровий номер :14:004:0354. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено /а.с. 45-46/.

Згідно зі статтею 370 КАС України та статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами; невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Крім того, частиною сьомою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав у своїх рішеннях, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Також у пункті 2 мотивувальної частини Рішення від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 Конституційний Суд України наголосив, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Аналогічні висновки зроблені Конституційним Судом України у Рішенні від 19 квітня 2023 року № 4-р(II)/2023. Зокрема, Суд у пункті 4.1 мотивувальної частини цього Рішення зазначив, що для реалізації конституційного права на судовий захист, що є гарантією захисту, утвердження та здійснення інших конституційних прав і свобод, потрібно на законодавчому рівні визначити належні й дієві національні юридичні механізми здійснення судочинства та виконання судових рішень, які засновані на основних засадах судочинства й здатні забезпечити судовий захист, поновлення порушених прав і свобод кожної особи.

На цій підставі слід дійти висновку, що невиконання судового рішення, яке набуло законної сили, або надання йому переоцінки суперечить принципу верховенства права, складовою якого є принцип правової визначеності; суд, за загальним правилом, не повинен брати до уваги посилання сторони у справі в обґрунтування своєї позиції на фактичні обставини, виникнення яких стало наслідком невиконання такою стороною судового рішення, що набуло законної сили.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом, зокрема у постановах від 18 жовтня 2018 року у справі № 638/643/17, від 18 квітня 2019 року у справі № 808/2291/16, від 21 листопада 2019 року у справі № 344/8720/16-а, від 29 листопада 2019 року у справі № 805/5043/15-а, від 20 лютого 2020 року у справі № 15/6834/15 та від 18 лютого 2022 року у справі № 520/3601/19, від 1 червня 2022 року у справі № 640/25836/20, від 22 жовтня 2022 року у справі № 640/30483/21, від 22 грудня 2022 року у справах № 640/32706/21 та № 640/31815/21.

Суд наголошує, що в силу положень частини 3 статті 26 Закону України №1952 у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, відповідні права чи обтяження припиняються.

Отже в межах даної справи має місце визнання на підставі судового рішення недійсним документу, на підставі якого проведено державну реєстрацію прав, а саме - свідоцтва (витягу) про право власності серія та номер 6966253 на земельну ділянку площею 0,091 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,091 га, кадастровий номер :14:004:0354 виданого ОСОБА_2 , у зв`язку з чим відповідні права підлягають припиненнню.

Однак позивачем було подано заяву 23 травня 2023 року про скасування, тип скасування: внесення запису про скасування державної реєстрації, до якої додано судове рішення про визнання недійсним документа /а.с. 43/, а не заяву про припинення, як того вимагають викладені вище норми діючого законодавства у даному випадку.

Як наслідок, державним реєстратором прав на нерухоме майно та їх обтяжень Міщенко Тетяною Олександрівною вірно прийнято рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій № 67709570 від 23.05.23 /а.с. 55/, оскільки останнє прийнято на підставі заяви позивача про скасування, а не заяви про припинення вказаних вище прав.

Окремо суд наголошує, що відповідно до додаткових пояснень представника відповідача встановлено, що Позивачем 24.05.2023 (тобто після отримання оскаржуваного рішення) через Центр надання адміністративних послуг Полтавської міської ради було подано вірну заяву, а саме: Заяву про державну реєстрацію прав реєстраційний номер заяви: 55459910. тип речового права: право власності, вид реєстрації: припинення, тип ОНМ: земельна ділянка: кадастровий номер: :14:004:0354 (надалі за текстом - Заява).

За результатом розгляду такої заяви державним реєстратором прав на нерухоме майно Департаменту з питань реєстрації 29.05.2023 прийнято рішення за реєстраційним номером: 67779828 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та проведено державну реєстрацію припинення права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером: :14:004:0354 загальною площею 0,091 га, розташовану за адресою АДРЕСА_1 .

Даний факт підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек. Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 14.09.2023 (номер інформаційної довідки: 346490915) (додається), що містить актуальні відомості про відсутність зареєстрованих речових прав на нерухоме майно (на земельну ділянку з кадастровим номером: :14:004:0354) та про зареєстроване обтяження речових прав, що наявне в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 14.09.2023 (номер інформаційної довідки: 346491979) є деталізованою та, серед іншого, містить відомості про припинення речових прав на земельну ділянку з кадастровим номером: :14:004:0354. а саме: номер відомостей про речове право: 10909645, тип речового права: право власності, власник: ОСОБА_2 , розмір частки: 1, речове право припинено: дата, час державної реєстрації:24.05.2023 10:26:35, підстава: рішення суду, серія та номер: справа №552/6749/21 провадження №2/552/425/22, виданий 09.06.2022. видавник: Київський районний суд м. Полтави: відомості внесено до реєстру: 29.05.2023 08:57:04, ОСОБА_3 , Департамент з питань реєстрації, Полтавська обл., індексний номер рішення: 67779828.

Відтак, наданими відповідачем документами зафіксовано виконання рішення Київського районного суду м. Полтави від 09.06.2022 у справі № 552/6749/21, а саме припинення прав у зв`язку з визнання на підставі судового рішення недійсним документу, на підставі якого проведено державну реєстрацію прав, а саме - свідоцтва (витягу) про право власності серія та номер НОМЕР_1 на земельну ділянку площею 0,091 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,091 га, кадастровий номер :14:004:0354 виданого ОСОБА_2 .

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради (вул. Соборності, буд.36, м. Полтава, 36000, ідентифікаційний код 43156341) про визнання рішення незаконним та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному ч.8 ст. 18, ч.ч. 7-8 ст. 44 та ст. 297 КАС України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підп. 15.5 підп. 15 п. 1 р. VII "Перехідні положення" КАС України.

Головуючий суддя І.Г. Ясиновський