Справа № 305/1940/23
Суддя: Ємчук В. Е.
Дата ухвалення: 2023-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 305/1940/23
Провадження по справі 2-а/305/20/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2023 Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Ємчука В.Е.

за участі: секретаря судового засідання Шемоти М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Жуківський М.М., до Рахівського районного територіального центру комплектації та соціальної підтримки про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до Рахівського районного суду з адміністративним позовом про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Позов мотивував тим, що відповідно до постанови №400 від 08.07.2023 у справі про адміністративне правопорушення, винесеної начальником Рахівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі Рахівський РТЦКСП) Бундзяком Й.Й., позивач звернувся 07.07.2023 до Рахівського РТЦКСП із заявою про видачу йому військово-облікового документа. Далі йому інкриміновано, що він по досягненню 25 річного віку не з`явився для взяття на військовий облік віськовозобов`язаних, передбачений законодавством України про військовий обов`язок і військову службу - ст. 33 Закону (не зазначено якого) та Правила військового обліку призовників, військовозов`язаних та резервістів, затверджені ПКМУ від 30.12.2022 №1487. Дані дії призвели до чинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП. Згідно з цією постановою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 1700 гривень. Оскаржувана постанова у день її винесення 08.07.2023 йому вручена не була, навіть не була пред`явлена чи оголошена, але його було повідомлено працівниками Рахівського РТЦКСА про необхідність сплатити штраф, при цьому примірник постанови не вручили, а лише через декілька днів, 17.07.2023 йому пред`явили і вручили під розписку один примірник цієї постанови. У постанові вказано, що він з власної ініціативи вперше з`явився до Рахівського РТЦКСП, але насправді у серпні 2022 року, точну дату не пам`ятає, йому на вулиці працівники РТЦКСП вручили повістку про необхідність з`явитися на 10:00 годину, без зазначення дати явки, пояснили, що він має з`явитися за телефонним викликом й відібрали у нього номер телефону. Після того він з`явився до Рахівського РТЦК та СП на телефонний виклик їхнього представника, який не представлявся, на зазначений ним час 21.08.2022 зранку. Тоді він з`явився до РТЦКСП і йому жодних звинувачень про вчинення якого-небудь адміністративного правопорушення не було пред`явлено, а лише видали письмовий бланк - картку обстеження та медичного огляду для визначення ступеня придатності до військової служби, а також направлення №660 від 21.08.2022 на консультацію до психіатра Рахівської районної лікарні, де було виписано зобов`язання прибути на огляд психіатра 02.09.2022. До вказаного строку він з`явився на медичний огляд. До цього строку від проходив медичний огляд та з`являвся неодноразово в Рахівський РТЦКСП. Його багаторазові явки до РТЦКСП були пов`язані з тим, що він неодноразово проходив комісії та двічі визнавався придатним до військової служби, тричі йому вручалися бойові повістки, вимоги яких він не порушував і з`являвся на вказаний час, надавав їм документи про його законні підстави отримання відстрочки від мобілізації під час воєнного стану, тому його й не мобілізували до цього часу. 07.07.2023 він звернувся до РТЦКСП про видачу йому військового квитка, оскільки військові його часто зупиняли на вулиці та на блок-постах і вимагали підтверджен,, що він перебуває на військовому обліку, просили пред`явити військовий квиток. Згідно з постановою він визнаний винуватим у тому, що по досягненню 25 річного віку не з`явився на РТЦКСП. Але після отримання повістки він своєчасно з`явився до РТЦКСП, він явки за цією повісткою не ухилявся. Оскаржувана постанова не містить зазначення конкретного пункту чи статті закону чи підзаконного нормативного акту, що встановлює правила військового обліку, які вважаються порушеними. Стаття 33 Закону України "Про військовий облік і військову службу" не встановлює конкретних правил військового обліку, отже він не міг порушити вимоги цієї статті. Крім того, у фабулі його правопорушення, викладеній у постанові вказано порушення вимог правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, визначених Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених Постановою КМУ від 30.12.2022 №1487. При цьому не вказано, яку саме статтю, пункт, тобто яку саме правову норму. Цими правилами встановлюється необхідність явки лише на підставі отриманих мобілізаційних розпоряджень. Але він з`являвся на всі отримані повістки. Ба більше, ці правила діють від 30.12.2022, тобто на момент досягнення ним 25 річного віку, а це 09 вересня 2011 року, вони ще не існували. З огляду на викладене, просив скасувати постанову за справою про адміністратине правопорушення начальника Рахівського РТЦКСП Бундзяка Й.Й. №400 від 08.07.2023, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1700 гривень за ч. 2 ст. 210 КУпАП. також просить стягнути в його користь 1073,60 грн судових витрат, понесених на оплату судового збору.

Відповідно до ухвали про відкриття провадження у справі від 20.09.2023 було поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом, призначено судовий розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рахівського районного суду Закарпатської області за адресою: м. Рахів, вул. Карпатська 15. При цьому, відповідачам повідомлено про їх право до початку судового розгляду подати суду відзив на позов та докази, у разі заперечення позовних вимог та роз`яснено норми ч. 4 ст. 159 та ч. 2 ст. 77 КАС України.

Представник Рахівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Ганна Мойсюк надала відзив на позов, в якому зазначено, що РТЦКСП з вимогами ОСОБА_1 не згідний. 08 липня 2023 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами законодавства про військовий облік. 07.07.2023 позивач особисто прибув до Рахівського РТЦКСП із заявою про видачу йому військового квитка. Під час вивчення військово-облікових даних було встановлено, що рішенням районної призовної комісії позивача передано на облік військовозобов`язаних, як такого, що досяг 25 річного віку. Тобто ОСОБА_1 втратив статус призовника та набув статус військовозобов`язаного і позивач повинен був прибути до органу, в якому перебуває на військовому обліку для отримання військово-облікового документа. з 03.11.2011 до дня написання заяви позивач не звертався до військово-облікового органу для уточнення військово-облікових даних, проходження медичного огляду, повідомлення про зміну місця проживання, зміну сімейного стану - одруження чи народження дітей. 31.08.2022 року ОСОБА_1 справді був направлений до Рахівської районної лікарні для проведення амбулаторного обстеження та встановлення ступеня придатності до військової служби. дане обстеження повинно було бути завершене до 02.09.2022 року. Позивач почав проходити медичне обстеження 31.08.2022 року та у встановлений термін так його і не завершив. Тому, у зв`язку з незавершенням медичного обстеження у встановлені строки та ухилення від виконання військового обліку на ОСОБА_1 було направлено повідомлення до Рахівського РВП про розшук. В період з 31.08.2022 по липень 2023 позивач не являвся до Рахівського РТЦКСП з повідомленням причин чому він так і не завершив медогляд, але з`явився для отримання документа. Йому військовим складом Рахівського РТЦКСП, який відповідає за даний напрямок роботи, було роз`яснено суть порушення, повідомлено про адміністративну відповідальність, яку він понесе за невиконання ним правил військового обліку. Пройшовши медичну комісію у 2023 році позивач був визнаний придатним до військової служби, тому йому було видано на його заяву обліково-військовий документ. У день винесення постанови ОСОБА_1 її копію не отримав, оскільки не бажав зачекати відповідної реєстрації процедура якої триває декілька хвилин, а з`явився після обіду й повідомив, що прийде наступного тижня для її отримання. Оскаржувана постанова містить повний перелік необхідних реквізитів, отже недоречним вважають посилання позивача про те, що постанова не містить обґрунтування та будь-якого викладення обставин. У зв`язку з наведеним просять відмовити у задоволенні позовних вимог та не стягувати з Рахівського РТЦКСП судових витрат.

Сторони в судове засідання не з`явилися, однак відповідно до ч. 3 ст. 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) їх неявка не є перешкодою для розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до такого висновку.

Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п. 3 Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України № 2 від 06.03.2008 року).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою, другою статті 2 КАС України, передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до статті 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України (ст. 246 КУпАП).

Стаття 249 КУпАП передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованих за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу та, про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), та випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці.

Суд встановив, що 07.07.2023 головний сержант Відділення рекрутингу та комплектування Рахівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Варга Даніслава Сергіївна, склала протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 . Згідно з протоколом ОСОБА_1 звернувся 07.07.2023 до Рахівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки із заявою про видачу йому військово-облікового документа. ОСОБА_1 по досягненні 25 річного віку не з`явився для взяття на військовий облік військовозобов`язаних, чим порушив строки взяття на військовий облік військовозобов`язаних, передбачених законодавтсвом України про військовий обов`язок і військову службу (ст. 33 Закону) та Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, визначені Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених Постановою КМУ від 30.12.2022 року №1487. Дані дії призвели до вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП.

Відповідно до протоколу ОСОБА_1 пояснення давати відмовився. ОСОБА_1 роз`яснено змісти ст. 63 Конституції України, а також ст. 268 КУпАП та він був повідомлений про розгляд адміністративних матеріалів о 09:30 годині 08.07.2023 в кабінеті №16 Рахівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Зі змісту постанови №400 від 08.07.2023 у справі про адміністративне правопорушення, винесеної начальником Рахівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Бундзяком Й.Й., ОСОБА_1 звернувся 07.07.2023 до Рахівського РТЦКСП із заявою про видачу йому військово-облікового документа. Громадянин ОСОБА_1 при досягненні 25 річного віку не з`явився для взяття на військовий облік віськовозобов`язаних, передбачений законодавством України про військовий обов`язок і військову службу (ст. 33 Закону) та Правила військового обліку призовників, військовозов`язаних та резервістів, затверджені ПКМУ від 30.12.2022 №1487. Дані дії призвели до вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП, за що на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 1700 гривень.

Стаття частина 2 статті 210 Кодексу України передбачає відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена відповідно до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Нормами ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

За визначенням, наведеним у ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Стаття 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

За правилами ч. ч. 1-3 ст. 283 КпАП України розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Положення КпАП України закріплюють процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, та містить застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи. Недотримання інспектором поліції у процесі винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, визначеної КпАП України процедури призводить до порушення права особи приймати участь у розгляді справи про адміністративне правопорушення та інших прав, визначених статтею 268 КпАП України, що є підставою для скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Аналогічний висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 20 березня 2018 року № 690/233/17 та від 31 січня 2019 року № 760/10803/15-а.

Суд встановив, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувався 08.07.2023, про що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений, що підтверджено підписом ОСОБА_1 у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 268 Кодексу про адміністративні правопорушення присутність належно повідомленої особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Отже, з цих підстав посилання ОСОБА_1 на розгляд адміністративних матеріалів щодо нього без його участі є надуманими, адже він був належним чином повідомлений про розгляд адміністративних матеріалів.

Що стосується суті правопорушення, то дійсно, відповідно до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" Громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень призовника, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто двадцяти п`ятирічного віку він досяг 09.09.2011 року.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Як вбачається із матеріалів справи, у протоколі про адміністративне правопорушення, не розкрито суті правопорушення, в якому визнаний винним ОСОБА_1 . Зокрема, не зазначено яку норму Закону було порушено, адже зазначення ст. 33 Закону не дає зрозуміти вищезазначеного. Також зазначення порушення Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що визначення Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених Постановою КМУ від 30.12.2022 №1487 без зазначення чіткого підпункту, пункту чи частини не дає встановити яку саме норму порушив ОСОБА_1 .

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року N 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

При цьому суд приймає вмотивовану постанову тільки в межах викладених уповноваженою посадовою особою у протоколі про адміністративне правопорушення та обсягу доказів, наявних в матеріалах справи.

Виходячи з основоположних засад диспозитивності, суд не може встановлювати інші фактичні обставини, окрім тих, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення та додані до протоколу.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З наведеної норми слідує, що при прийнятті суб`єктом владних повноважень відповідного рішення таке рішення повинно містити інформацію про докази, які підтверджують викладені в ньому факти. У випадку ж відсутності покликань на певні докази, що підтверджують факт викладеного порушення суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Суд зазначає, що сам по собі факт складання постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення. А відповідно до принципу презумпції невинуватості, що діє в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Суд встановив, що 21 серпня 2022 року ОСОБА_1 отримав напарвлення від Рахівського РТЦК та СП, відповідно до якого він зобов`язаний був пройти медичне обстеження для визначення ступеня придатності до військової служби, яке згідно з карткою обстеження придатності до військової служби проходив 31.08.2022 по 08.11.2022.

Отримання ОСОБА_1 направлення для проходження медичного огляду підтверджує, що він після досягнення 25-річного віку з`явився до Рахівського РТЦК та СП принаймні не пізніше 21.08.2022.

Враховуючи, що відповідно до ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, отже строк накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 закінчився 31 жовтня 2023 року.

Європейський Суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Судові витрати відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати в сумі 1073,60 грн, понесених на оплату судового збору при подачі позову до суду слід стягнути з Рахівського районного територіального центру комплексної та соціальної підтримки в користь ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 2, 6-10, 20, 77, 78, 90, 139, 242, 243, 244, 246, 255, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністратине правопорушення начальника Рахівського РТЦКСП Йосипа Бундзяка №400 від 08.07.2023, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 1700 гривень за ч. 2 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стягнути з Рахівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки м. Рахів, вул. Миру, 88, Закарпатська область, в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 судові витрати в сумі 1073,60 гривні судових витрат, понесених на оплату судового збору.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя: В.Е. Ємчук