Справа № 159/4157/23
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2023-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2023 року ЛуцькСправа № 159/4157/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Мачульського В.В.,

при секретарі судового засідання Мартинюк Т.О.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Мисковця О.Ю.,

відповідача Клеха А.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця Клеха Анатолія Євгеновича, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» про визнання протиправними дій з відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню судового наказу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Ковельського міськрайонного суду з позовом до Приватного виконавця Клеха Анатолія Євгеновича (далі Клех А.Є., відповідач) про визнання протиправними дій за виконавчим провадженням №72075363 з примусового виконання судового наказу Ковельського міськрайонного суду у справі №159/4864/22.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.07.2023 позивачу стало відомо, що приватним виконавцем Клехо А.Є. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №72075363, якою закінчено виконавче провадження з примусового виконання судового наказу №159/4864/22 виданого 15.06.2023 Ковельським міськрайонним судом по стягненню з ОСОБА_1 на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» заборгованості в розмірі 2196,93 грн. та 248,10 грн. виконавчого збору.

Вказує на те, шо наказ Ковельського міськрайонного суду у справі №159/4864/22, судом датований 06.01.2023, а не 15.06.2023, оскільки такого наказу суду не існує та він не відповідає вимогам ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження». У позивача на момент відкриття виконавчого провадження відсутня заборгованість перед АТ «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» заборгованості в розмірі 2196,93 грн., ще до видачі наказу суду від 06.01.2023, що підтверджується квитанцією КБ Приватбанк від 30.12.2022 та роздруківкою фінансового стану стягувана. Отже за даних умов виконавець не мав права відкривати виконавчого провадження і здійснювати заходи примусового виконання рішення.

Просив суд визнати протиправними дії приватного виконавця Клехо А.Є. за виконавчим провадженням №72075363 з примусового виконання судового наказу Ковельського міськрайонного суду у справі №159/4864/22 (а.с.1-3).

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду від 03.08.2023 адміністративну справу № 159/4157/23 за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця Клеха А.Є. про визнання протиправними дій передано по підсудності до Волинського окружного адміністративного суду (а.с.21).

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 29.08.2023 позовну заяву залишено без руху, та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви (а.с.22-24).

13.09.2023 на виконання вимог вищевказаної ухвали позивачем подано до суду нову редакцію позовної заяви в якій він просить суд визнати протиправним дії приватного виконавця Клехо А.Є. з відкриття та примусового виконання судового наказу Ковельського міськрайонного суду у справі №159/4864/22 (а.с.32-34).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 18.09.2023 відкрито провадження у справі, та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін з урахуванням параграфу 2 глави 11 розділу II КАС України. Судове засідання призначено на 11:00 27 вересня 2023 року та залучено у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» (а.с.37-38).

У поданому відзиві на позов від 26.09.2023 №5578 (а.с.47-54) відповідач позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що ним за заявою стягувача від 16.06.2023 відкрито виконавче провадження №72075363 з виконання наказу Ковельського міськрайонного суду №159/4864/22 про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» 248,10 грн. судового збору. Виконавчий документ відповідав вимогам статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у ньому наявні всі передбачені законодавством реквізити.

В постанові про відкриття виконавчого провадження ним зазначено, що судовий наказ видано 15.06.2023, оскільки в судовому наказі Ковельського міськрайонного суду у справі №159/4864/22 вказано, що судовий наказ видано саме 15.06.2023. Вважає, що ним не допущено порушень вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Інших заяв чи пояснень по суті справи до суду від сторін не надходило.

У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали з підстав викладених в позовній заяві. Просили суд задовольнити позовні вимоги.

Відповідач у судовому засіданні позовних вимог не визнав повністю. Вважає, що оскаржувана постанова винесена державним виконавцем відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження. Просив суд в задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи у судове засідання не прибув, не повідомив суд про причини неявки, хоча належним чином був повідомлений про дату час та місце розгляду справи.

Відповідно до вимог частини 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Суд проводить розгляд справи у відсутності третьої особи.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення з наступних мотивів та підстав.

Так, частиною 1 статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Судом встановлено, що 16.06.2023 АТ «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» звернувся до Приватного виконавця Клеха Анатолія Євгеновича з заявою про примусове виконання наказу Ковельського міськрайонного суду №159/4864/22 від 06.01.2023 (а.с.58).

За змістом статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Постановою Приватного виконавця Клеха А.Є. 20.06.2023 відкрито виконавче провадження №72075363 з виконання наказу Ковельського міськрайонного суду №159/4864/22 виданого 15.06.2023 про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» загальну суму заборгованості в розмірі 2196,93 грн. та 248,10 грн. судового збору. Відповідно до заяви стягувана про прийняття виконавчого документу до виконання основний борг оплачено повністю (а.с.13).

Позивач не погодилася із зазначеною постановою та звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та відповідним доводам сторін, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі Закон №1404-VIII), згідно з яким виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

У статті 5 Закону №1404-VIII зазначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Статтею 4 Закону №1404-VIII встановлені вимоги до виконавчого документа, а також підстави його повернення.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону №1404-VIII у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання. У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Водночас, частиною третьою статті визначено, що виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов`язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов`язаний мати таку печатку.

З дослідженого в судовому засіданні наказу Ковельського міськрайонного суду №159/4864/22 від 06.01.2023 вбачається, що він виданий судом 15.06.2023 та набрав чинності 08.02.2023. Строк пред`явлення до виконання до 09.02.2026 року (а.с.75).

Згідно частини 1 статті 169 ЦПК України після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня надсилає його копію (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, боржникові на його офіційну електронну адресу або рекомендованим листом із повідомленням про вручення, чи цінним листом з описом вкладеного, якщо офіційної електронної адреси боржник не має.

В матеріалах справи наявна квитанція з ПриватБанку від 30.12.2022 про сплату позивачем на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» основного боргу в сумі 2387,69 грн. (а.с.15).

Відповідно до частини 1 та 2 статті 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі.

Однак доказів про те, що позивач звертався до Ковельського міськрайонного суду з вимогою скасування вищевказаного судового наказу після сплати заборгованості суду не надано.

Суд не приймає до уваги посилання позивача та його представника на те, що судовий наказ не відповідає вимогам статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки датований 15.06.2023, а такого наказу суду стосовно позивача не існує.

Приватним виконавцем в оскаржуваній постанові про відкриття виконавчого провадження від 20.06.2023 вказано, що судовий наказ видано Ковельським міськрайонним судом 15.06.2023.

Суд вважає, що зазначенням відповідачем у постанові про відкриття виконавчого провадження числа видачі судового наказу 15.06.2023, а не числа винесення судового наказу 06.01.2023 не є суттєвою помилкою та не може тягнути за собою скасування оскаржуваної постанови.

Згідно з частиною четвертою статті 4 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо, зокрема: рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Суд зазначає, що у приватного виконавця відсутні підстави перед прийняттям рішення про відкриття виконавчого провадження перевіряти наявність чи відсутність боргу у боржника, а отже відсутні підстави для повернення судового наказу відповідно до вимог вищевказаної статті Закону №1404-VIII.

Згідно з частинами першою - другою статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

З матеріалів справи вбачається, що 21.06.2023 боржнику ОСОБА_1 приватним виконавцем направлено постанову про відкриття виконавчого провадження, постанову про стягнення основної винагороди, постанову про розмір мінімальних витрат за адресою, вказаною у виконавчому документі (а.с.61). Згідно трекінгу Укрпошти боржник отримав відправлення №050 особисто 28.06.2023 (а.с.56).

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження. Вказаною нормою законодавець надає право боржнику ознайомитися із матеріалами виконавчого провадження за наявності відповідного волевиявлення.

Тільки за наявності відповідного бажання боржника, законодавець передбачив обов`язок виконавця надати останньому таку можливість.

В судовому засіданні встановлено, що на адресу приватного виконавця Клехо А.Є. від позивача не надходило заяв про ознайомлення його із матеріалами виконавчого провадження №72075363, а отже суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що йому не було надано можливості ознайомитись із матеріалами виконавчого провадження.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що приватним виконавцем під час відкриття виконавчого провадження №72075363 від 20.06.2023 та вчинення в подальшому виконавчих дій не було порушено вимоги Закону України «Про виконавче провадження», а сама по собі неправильно зазначення дати прийняття судового наказу, з зазначенням дати видання судового наказу Ковельського міськрайонного суду №159/4864/22, не може бути підставою для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, прийнятої приватним виконавцем на підставі виконавчого документу.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень виконав покладений на нього обов`язок та обґрунтував обставини, на яких ґрунтуються оскаржувана постанова, а позивач не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.

За вказаних обставин суд дійшов висновку, що відповідачем доведено правомірність прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження №72075363 від 20.06.2023, та вчинення виконавчих дій по виконанню судового наказу Ковельського міськрайонного суду у справі №159/4864/22, відтак, в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

У зв`язку з відмовою у задоволенні адміністративного позову підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 194, 229, 243, 245, 246, 268, 271, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про виконавче провадження», суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Приватного виконавця Клеха Анатолія Євгеновича (43025, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Авіаторів, будинок, 1) третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» (43006, Волинська область, місто Луцьк, вулиця І. Франка, 12, ) про визнання протиправними дій з відкриття та примусового виконання судового наказу Ковельського міськрайонного суду у справі №159/4864/22, відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий

Суддя В.В. Мачульський