Справа № 518/562/23
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2023-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2023 р.м. ОдесаСправа № 518/562/23

Перша інстанція: суддя Тарасенко М.С.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Турецької І.О.,

Шеметенко Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ширяївського районного суду Одеської області від 12 липня 2023р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2023р. ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до УПП в Одеській області ДПП, в якому просив скасувати постанову серії БАД №760376 від 12.03.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постановою інспектора взводу №1 роти №6 батальйону №1 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенантом поліції Кухар Н.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №760376 від 12.03.2023р., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340грн.

Позивач вважає неправомірною вказану постанову і заперечує перевищення руху, крім того, позивач вважає, що розгляд справи про адміністративне правопорушення проведено з порушенням встановленої процедури, внаслідок позбавлення права на отримання правової допомоги.

Посилаючись на вказані обставини просив позов задовольнити.

Рішенням Ширяївського районного суду Одеської області від 12 липня 2023р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення норм права, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що при прийнятті оскаржуваної постанови процедура притягнення позивача до адміністративної відповідальності порушена не була, а факт порушення вимог ч.1 ст.122 КУпАП підтверджується відповідними доказами та матеріалами справи.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що 7.03.2023р. інспектором взводу №1 роти №6 батальйону №1 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенантом поліції Кухар Н.В. винесено постанову серії БАД №760376 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено на позивача штраф в розмірі 340грн..

Згідно зазначеної постанови, 7.03.2023р. о 13 годині 54 хвилин позивач ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «NISSAN ALMERA НОМЕР_1 », в межах населеного пункту міста Одеси, за адресою: м. Одеса, вул. Київське шосе, 1, рухався зі швидкістю 83 км/год, при дозволеній швидкості руху 50 км/год, перевищення складає 33 км/год., чим порушив п.12.4 Правил дорожнього руху, за що передбачено адміністративну відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Перевіряючи правомірність та законність прийняття оскаржуваної постанови у спірних правовідносинах, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує її незаконність та протиправність в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія виходить з наступного.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи лише на підставі закону в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст.246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 7.11.2015р. за №1395 (далі Інструкція).

Пунктом 4 розділу 1 Інструкції передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу

За правилами пункту 1 розділу ІІІ Інструкції, визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з п.2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами 1, 2, 3, 5 і 6 ст.121, ст.ст.121-1, 121-2, частинами 1, 2 і 3 ст.122, частиною 1 ст.123, ст.124-1, ст.ст.125, 126, частинами 1, 2 і 3 ст.127, ст.128, 129, ст.132-1, частинами 6 і 11 ст.133-1, частинами 1, 2 і 3 ст.140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Приписами п.1 розділу IV Інструкції визначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до ЗУ «Про дорожній рух» від 30.06.1993р. №3353 (далі Закон №3353), встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою КМУ від 10.10.2001р. №1306.

Відповідно до п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно ст.14 Закону №3353 встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно п.12.4 ПДР України, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

За ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення які стосуються правил дорожнього руху, зокрема частини 1, 2, 3 і 5 ст.122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 283 КУпАП, передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Частиною 2 ст.283 КУпАП визначено загальні вимоги до постанови про накладення адміністративного стягнення, яка має містити інформацію щодо особи правопорушника та обставин скоєння нею правопорушення.

Частиною 3 ст.283 КУпАП встановлено, що постанова у справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених ч.2 цієї статті, має містити також відомості, зокрема відомості про технічний засіб, яким здійснено фото- або відеозапис.

Як вбачається із матеріалів справи, що постанова серії БАД №760376 від 12.03.2023р. винесена інспектором взводу 1 роти 6 полку 1 УПП в Одеській області ДПП лейтенантом Кухар Н.В..

При цьому, оскаржувана постанова містить: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення (7.03.2023р. 13год. 54хв., м.Одеса, Київське шосе, 1); транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак) («NISSAN ALMERA» реєстраційний номер НОМЕР_1 ); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався) (Фіксація велась приладом Трукам ТС 000790, ПВР 471321, 474915, 471806); розмір штрафу та порядок його сплати (штраф у розмірі 340 гривень) щодо сплати штрафу; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу, що відповідає вимогам, встановленим ч.3 ст.283 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається, зокрема, на порушення порядку розгляду справи та на те, що інспектором не складено протокол про адміністративне правопорушення, оскільки розгляд справи відбувся не у день вчинення відповідного правопорушення, що свідчить про порушення процедури розгляду адміністративної справи.

Надаючи оцінку вказаним обставинам, судова колегія виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

При цьому, згідно ч.5 ст.258 КУпАП, якщо під час винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення й адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважено посадова особа органу поліції зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до ст.256 КУпАП.

Як вбачається із відеозапису, наданого відповідачем та матеріалів справи, що від позивача ОСОБА_1 жодних повідомлень щодо незгоди із вчиненим ним правопорушенням не було.

Позивач зазначив виключно про перенесення розгляду справи у зв`язку із необхідністю отримання кваліфікованої правової допомоги та необхідності підготуватись до розгляду справи.

Так, у зв`язку із вказаним ОСОБА_1 заявив відповідне клопотання про відкладення розгляду справи, яке інспектором УПП було задоволено та відкладено розгляд даної адміністративної справи на 12.03.2023р., що підтверджується повідомлення про запрошення до підрозділу поліції від 7.03.2023р.(а.с.84), з яким позивач був ознайомлений особисто під підпис, а тому вважається повідомленим належним чином.

Отже, з огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку, що процедура притягнення до адміністративної відповідальності не була порушена.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Із матеріалів справи вбачається, що факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП зафіксовано фотознімком та відеофіксацією з приладу TruCAM LTI 20/20 №ТС000790.

На фотознімках міститься інформація, а саме: дата та час вчинення правопорушення; місце вчинення правопорушення; географічні координати місця вчинення правопорушення; фотофіксація автомобіля з чітким зображенням державного номерного знаку; швидкість руху автомобіля, км/год; обмеження (перевищення) швидкості, км/год; напрямок руху автомобіля.

На відеозаписі з назвою «Трукам NISSAN ALMERA реєстраційний номер НОМЕР_1 » зафіксовано рух транспортного засобу з номерним знаком НОМЕР_1 , щодо якого здійснювався контроль швидкості руху та зафіксовано швидкість 82 кілометрів на годину. Відео також містить назву та модель приладу, яким здійснювалось вимірювання, дата та час вчинення правопорушення; місце вчинення правопорушення; відеофіксація автомобіля з чітким зображенням державного номерного знаку НОМЕР_1 ; швидкість руху автомобіля 82 км/год; обмеження швидкості - 50 км/год.

Принцип роботи лазерного вимірювача швидкості TruCam виключає можливість заміру іншого автомобіля.

Поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Прилад починає вимірювання швидкості і включає запис відео. Після стабільного утримання позначки на цільовому транспортному засобі, прилад здійснює вимірювання швидкості. В самому оптичному прицілі та на екрані монітору приладу фіксується числовий показник швидкості.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на інші електронні носії.

Відтак, зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/26096, виданого ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» від 19.09.2022р. та чинного до 19.09.2023р., лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTІ 20/20 №ТС000790 виробник Laser Technology Inc., США, відповідає вимогам технічної документації на вимірювач.

Лазерний вимірювач швидкості TruCAM LTI 20/20 №ТС000790 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Зважаючи, що згідно технічних характеристик прилад, за допомогою якого проводився замір швидкості TruCAM LTI 20/20 №ТС000790, спроможний робити лазерну фіксацію в автоматичному режимі, тому його показники можливо розцінювати, як беззастережний доказ по справі.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що суд критично поставився до показів свідка ОСОБА_2 , який спростував порушення позивачем швидкісного режиму.

З огляду на вказане, судова колегія вважає за необхідне звернути увагу на те, що відповідні покази свідки не є достатніми та нелажними доказами щодо спростування вчинення ОСОБА_1 відповідного правопорушення.

Судова колегія звертає увагу на те, що будь-яких інших доказів, крім показання свідка ОСОБА_2 матеріали справи не містять.

З огляду на встановлені обставини та досліджені докази, суд вважає, що показання приладу TruCam LTI 20/20 з серійним номером ТС000790 є належним та допустимим доказом вчинення позивачем порушення п.12.4 ПДР в розумінні ст.ст.73-75 КАС України.

З огляду на викладене, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

Отже, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалена з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.311,315,316,322,325 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ширяївського районного суду Одеської області від 12 липня 2023р. залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: І.О. Турецька

Л.П. Шеметенко