Справа № 340/4063/23
Суддя: Г.П. КАЗАНЧУК
Дата ухвалення: 2023-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2023 року м. Кропивницький Справа № 340/4063/23

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Казанчук Г.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до фермерського господарства "Гончаров" про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені,

ВИКЛАД ОБСТАВИН:

Кіровоградське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю звернулось до суду з позовною заявою, в якій просить:

- стягнути з фермерського господарства "Гончаров" на користь Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю адміністративно-господарські санкції у розмірі 49917,03 грн.;

- стягнути з фермерського господарства "Гончаров" на користь Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю пеню за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 2236,08 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що всупереч вимогам частини першої статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" від 21.03.1991 №875-ХІІ (далі Закон №875-ХІІ) відповідачем у 2022 році не забезпечено норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю. Сума адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю становить 49917,03 грн, яка відповідачем в добровільному порядку не була сплачена. За несвоєчасну сплату адміністративно-господарських санкцій відповідачу нарахована пеня в сумі 2236,08 грн, яку позивач просить стягнути з фермерського господарства "Гончаров" із сумою адміністративно-господарських санкцій в примусовому порядку.

Від фермерського господарства ''Гончаров'' надійшов відзив на позов за яким позовні вимоги не визнаються з огляду на відсутність у ФГ ''Гончаров'' протягом 2022 року 8 штатних працівників, а тому відсутній обов`язок щодо виконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю.

Рух справи:

Суддя ухвалою від 20.06.2023 року залишила без руху позовну заяву Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю та встановила десятиденний строк для усунення її недоліків. Недоліки позовної заяви усунуто.

Ухвалою судді від 10.07.2023 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, сторонам встановлено строк на подання процесуальних заяв.

Суд ухвалою від 13.09.2023 року витребував у Головного управління ДПС в Кіровоградській області докази у справі.

У період з 20.07.2023 року по 04.08.2023 року, з 01.09.2023 року по 04.09.2023 року та з 07.09.2023 року по 08.09.2023 року суддя Казанчук Г.П. тимчасово не здійснювала правосуддя у зв`язку з перебуванням у відпустці.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд

В С Т А Н О В И В:

Фермерське господарство "Гончаров" з 09.01.2004 року зареєстрована як юридична особа, перебуває на обліку як роботодавець у Кіровоградському обласному відділенні Фонду соціального захисту інвалідів.

Позивач стверджує, що за недотримання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю позивачем відповідачу обрахована сума адміністративно-господарських санкцій за 2022 рік, виходячи з таких даних щодо відповідача:

- середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу за рік 8 осіб;

- норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю 1 особа;

- фонд оплати праці штатних працівників 798672,43 грн.;

- середня річна заробітна плата штатного працівника 99834,05 грн.,

- сума коштів адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю 49917,03 грн. (а.с.9).

Також позивач розрахував відповідачу суму пені, яку останньому необхідно сплатити за прострочену кількість днів несплати санкцій (ця кількість днів становить - 56), яка складає 2236,08 грн.

Як зазначає позивач, оскільки відповідачем вказані санкції в добровільному порядку не сплачено, це стало підставою його звернення до суду для стягнення зазначених сум у примусовому порядку.

Представника відповідача керівник ФГ "Гончаров" А.В. Гончаров із вказаним розрахунком сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю не погоджується. Стверджує, що штатна чисельність працівників відповідача у січні лютому 2022 року становить 6 працівників і 1 працівник ОСОБА_1 працює бухгалтером за сумісництвом з 03.11.2021 року, яка не є штатним працівником. З 11.03.2022 року на посаду інженера механіка в ФГ "Гончаров" було прийнято громадянина ОСОБА_2 і штатна чисельність працівників зросла до 7 осіб.

Також представник відповідача зазначає, що в усіх наступних місяцях 2022 року штатна чисельність працівників ФГ "Гончаров" не змінювалась і становила 7 працівників і 1 працівник за сумісництвом. Відтак, у відповідача протягом 2022 року не виникало обов`язку у відповідності до статті 19 Закону України "Про основи соціального захисту осіб з інвалідністю в Україні" виконувати норматив у кількості одного робочого місця для працевлаштування особи з інвалідністю, так само, як і для подання звітності за формою №3-НП.

Отже, вказаний спір стосується стягнення з відповідача адміністративно-господарських санкцій та пені.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні, що гарантують їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість особам з інвалідністю вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними здібностями і інтересами, визначаються Законом України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" №875-ХІІ від 21.03.1991.

Відповідно до частин 1, 3 статті 18 Закону № 875-XII (частина третя статті 18 в редакції до внесення змін Законом № 2682-IX від 18.10.2022) забезпечення прав осіб з інвалідністю на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості. Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, і звітувати Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, виходячи з наведених норм, обов`язки роботодавців стосовно забезпечення прав осіб з інвалідністю на працевлаштування полягають:

- у виділенні та створенні робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальних робочих місць;

- у створенні для них умов праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації;

- у забезпеченні інших соціально-економічних гарантій, передбачених чинним законодавством;

- у наданні державній службі зайнятості інформації, необхідної для організації працевлаштування осіб з інвалідністю;

- у звітуванні Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Після змін внесених Законом 2682-IX від 18.10.2022 року частину третьою статті 18 Закону № 875 викладено в наступній редакції: "Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для таких осіб умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.".

Зміни набрали чинності 06.11.2022 року.

Тобто, після 06.11.2022 року уже не було обов`язку роботодавців у звітуванні Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю. В іншій частині обов`язки роботодавців стосовно забезпечення прав осіб з інвалідністю на працевлаштування не змінились.

Відповідно до частини третьої статті 18-1 Закону № 875 державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у особи з інвалідністю кваліфікації та знань, з урахуванням її побажань.

Згідно з частинами першою та другою статті 19 Закону №875-ХІІ (в редакції Закону 2682-IX від 18.10.2022 року) для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі 4 відсотки середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті та з урахуванням вимог статті 18 цього Закону, і здійснюють працевлаштування осіб з інвалідністю у рахунок нормативу робочих місць. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Отже, Законом передбачені гарантії соціального захисту осіб з інвалідністю шляхом встановлення особливих вимог щодо організації робочого місця для такої особи та покладення на підприємства обов`язку забезпечувати для осіб з інвалідністю належні та безпечні умови праці з урахуванням медичних показань.

Частиною першою статті 20 Закону №875-ХІІ визначено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Відповідно до частини другої статті 20 Закону №875-ХІІ порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 % річної облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Адміністративно-господарські санкції за незайняті особами з інвалідністю робочі місця не є податком, збором (обов`язковим платежем), обов`язкова сплата яких передбачена Конституцією України та іншими законами України, а є заходом впливу на правопорушника у сфері господарювання у зв`язку зі скоєнням правопорушення.

Разом з тим, статтею 218 ГК України визначено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає, зокрема, за порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Оскільки, як зазначає позивач, відповідач не виконав нормативу по працевлаштуванню у 2022 році осіб з інвалідністю та в встановлений законом строк самостійно не сплатив адміністративно-господарські санкції за одне робоче місце, призначене для працевлаштування осіб з інвалідністю і не зайняте ними, в розмірі 49917,03 грн., то позивачем складено розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2022 рік.

Питання, пов`язані з обліком штатних працівників, регулюються наказом Державного комітету статистики від 28 вересня 2005 року № 286 "Про затвердження Інструкції зі статистики кількості працівників" (далі - Інструкція), дія якого поширюється на всі юридичні особи, їх філії, представництва та інші відокремлені підрозділи, а також на фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю.

В пункті 2.1 Інструкції визначено, що в облікову кількість штатних працівників включаються усі наймані працівники, які уклали письмово трудовий договір (контракт) і виконували постійну, тимчасову або сезонну роботу один день і більше, а також власники підприємства, якщо, крім доходу, вони отримували заробітну плату на цьому підприємстві.

Пунктом 3.2 глави 3 Інструкції передбачено, що середньооблікова кількість штатних працівників розраховується на підставі щоденних даних про облікову кількість штатних працівників, які повинні уточнюватись відповідно до наказів про прийом, переведення працівника на іншу роботу та припинення трудового договору.

Облікова кількість штатних працівників за кожен день має відповідати даним табельного обліку використання робочого часу працівників, на підставі якого визначається кількість працівників, які з`явились або не з`явились на роботу.

Згідно підпункту 3.2.2. пункту 3.2. Інструкції при обчисленні середньооблікової кількості штатних працівників облікового складу враховуються всі категорії працівників облікового складу, зазначені у пунктах 2.4, 2.5 цієї Інструкції, крім працівників, які перебувають у відпустках у зв`язку з вагітністю та пологами або для догляду за дитиною до досягнення нею віку, передбаченого чинним законодавством або колективним договором підприємства, включаючи тих, які усиновили новонароджену дитину безпосередньо з пологового будинку (підпункти 2.5.8 - 2.5.9 Інструкції). Облік цих категорій працівників ведеться окремо.

Підпунктом 2.6.1. пункту 2.6. Інструкції встановлено, що не включаються до облікової кількості штатних працівників працівники, прийняті на роботу за сумісництвом з інших підприємств.

Так, представник відповідача стверджує, що у ФГ ''Гончаров'' протягом 2022 року були відсутні 8 штатних працівників, оскільки один працівник ( ОСОБА_1 ) працює в господарстві за сумісництвом (зовнішнє сумісництво), а тому не входить до облікової кількості штатних працівників. Відповідно у відповідача відсутній обов`язок щодо виконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2022 році. На підтвердження вказаного представником відповідача суду надано податкову звітність, а саме відомості про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам, що є Додатком 1 до Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (а.с.43-78).

Для встановлення достовірності вказаних обставин, суд ухвалою від 13.09.2023 року витребував у Головного управління ДПС в Кіровоградській області податкову звітність щодо нарахованого ФГ ''Гончаров'' () податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2022 року по 31.12.2022 року, а також інформацію/повідомлення про прийняття ФГ ''Гончаров'' () на роботу осіб за період з 01.01.2022 року по 31.12.2022 року (а.с.89).

На виконання вимог ухвали суду Головне управління ДПС в Кіровоградській області надало суду квартальні податкові розрахунки з розбивкою по місяцях звітного кварталу відповідно до Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку а також сум нарахованого єдиного внеску (а.с.92-129).

Як вбачається з Відомостей про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам за I, II, III та IV квартал 2022 року (Додаток 1 до Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску) загальна кількість працівників у січні-лютому 2022 року становила 7 працівників, а з березня по грудень 2022 року - 8 працівників, з них з січня по грудень 2022 року 1 працівник прийнятий на роботу за сумісництвом з іншого підприємств (зовнішнє сумісництво) ( ОСОБА_1 ), що підтверджується наказом №8 від 02.11.2021 року про прийняття на роботу (а.с.82).

Також суд зазначає, інформація про сумісників відображається у табличній частині Д1 (Додатку 1) Податкового розрахунку. При цьому заповнення граф табличної частини Д1 аналогічне до заповнення на основних працівників, але з відмінністю за показниками у деяких графах.

Так, зокрема у графі 21 у рядку з відомостями про сумісника (як зовнішнього, так і внутрішнього) зазначається "0" (без трудової книжки). При цьому, незважаючи на останні зміни щодо діджиталізації трудових книжок і відміну їх обов`язкового паперового варіанту, принцип заповнення графи 21 Д1, згідно правил заповнення Податкового розрахунку, залишається незмінним. Тобто у рядках з інформацією на основних працівників у графі 21 зазначається "1" (з трудовою книжкою), на сумісників "0".

Відповідно до пункту 3.2.5 Інструкції середньооблікова чисельність працівників за період з початку року (в тому числі за квартал, півріччя, 9 місяців, рік) обчислюється шляхом підсумовування середньооблікової чисельності працівників за всі місяці роботи підприємства, що минули за період з початку року до звітного місяця включно та діленням одержаної суми на кількість місяців 12 (тобто місяців).

Тобто, враховуючи звіти середньооблікова кількість штатних працівників відповідача за 2022 рік становить: січень-лютий по 6 осіб, березень-грудень по 7 осіб (6х2 + 7х2) осіб/ 12 місяців = 6,8 осіб. За загальним правилом округляється до більшого, тобто середньооблікова кількість штатних працівників за 2022 рік становить - 7 осіб.

Вказані Відомості щоквартально подавались фермерством до Компаніївської ДПІ ГУ ДПС у Кіровоградській області, що були прийняті останнім без зауважень.

Таким чином, максимальна кількість штатних працівників відповідача у 2022 році не перевищувала 7 осіб, що є менше за мінімальну кількість працівників, а саме 8 осіб, що зумовило б необхідність визначення нормативу робочих місць для забезпечення працевлаштування осіб з інвалідністю.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що у фермерського господарства "Гончаров" відсутній обов`язок створення робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю та відповідно відповідальність за невиконання нормативу.

У відповідності до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Статтею 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

их працівників за неосновним місцем роботи у ФОП ОСОБА_3 .

Шляхом підсумовування середньооблікової кількості штатних працівників ФОП ОСОБА_3 за відповідні місяці 2022 року (за виключенням ОСОБА_4 , яка працювала за зовнішнім сумісництвом) та ділення одержаної суми на 12 місяців, як це передбачено пп.3.2.5 п.3.2 Інструкції №286, показник середньооблікової кількості штатних працівників за 2022 рік складає 6,83, а за правилами округлення чисел - 7.

Суд установив, що середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу, які на умовах повної зайнятості працювали у ФГ ''Гончаров'' у 2022 році, становила 7 осіб. Це підтверджує обґрунтованість доводів відповідача, що господарство не повинно забезпечувати виконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, а відтак - і сплачувати адміністративно-господарські санкції за невиконання цього нормативу.

Суд вважає, що відповідач за підсумками 2022 року не мав обов`язку зі сплати адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, тож у задоволенні позову слід відмовити.

У відповідності до статті 139 КАС України судові витрати, які поніс позивач не підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись статтями 90, 242-246, 250, 251, 255, 257, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (вул. Соборна, 7-а, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25009; ) до фермерського господарства "Гончаров" (вул. Садова, буд.14, с. Обертасове, Кропивницький район, Кіровоградська область, 28418; ) про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені.

Копію рішення суду надіслати сторонам.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.П. КАЗАНЧУК