Справа № 420/17722/23
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2023-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/17722/23

Перша інстанція: суддя Левчук О.А.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Турецької І.О.,

Шеметенко Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 19 липня 2023р. про відмову у відкритті провадження по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2023р. ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ВЧ НОМЕР_1 , в якому просив:

- визнати протиправними дій ВЧ НОМЕР_1 відносно ОСОБА_1 стосовно невірного нарахування та виплати йому середнього грошового забезпечення за весь час затримки остаточного розрахунку з 3.08.2018р. по 28.04.2021р., з розрахунку середнього грошового забезпечення за останні два календарні місяці, відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, що затверджений Постановою КМУ від 8.02.1995р. №100 відповідно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.09.2021р. по справі №420/8037/21;

- зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 , відповідно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.09.2021р. по справі №420/8037/21, в розмірі 297 415,92грн., з урахуванням раніше проведених виплат відповідно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.09.2021р. по справі №420/8037/21.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 19 липня 2023р. від 19 липня 2023р. відмовлено у відкритті провадження.

Не погоджуючись із даною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, а справу направити для до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення на неї, перевіривши законність та обґрунтованість ухвалу суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи ухвалу про відмову у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що в даній справі має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення по справі №420/8037/21, зокрема в частині нарахування та виплати ОСОБА_1 середнього грошового забезпечення за весь час затримки остаточного розрахунку з 3.08.2018р. по 28.04.2021р., а тому якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання судового рішення по справі №420/8037/21 порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку ст.382 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти новий адміністративний позов.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно вирішив спірне питання, виходячи з наступного.

Положеннями ч.1 ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно п.2 ч.1 ст.170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо, у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Правилами ч.1 ст.370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Приписами статей 382, 383 КАС України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення та, за наслідками розгляду даного звіту, як один з можливих варіантів - накладення штрафу (ч.2 ст.382 КАС України); визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (ч.1 ст.383 КАС України).

Зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України (ст.ст.382, 383 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Аналогічна правова позиція викладена постановах від 20.02.2019р. у справі №806/2143/15, від 17.04.2019р. (справа №355/1648/15-а), від 12.05.2020р. (справа №815/2252/16), від 16.12.2021р. (справа №170/167/17).

Відмова у відкритті провадження у цьому разі можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

Позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників процесу, вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

У розумінні адміністративного процесуального закону підстава позову - це ті обставини і норми права, які дозволяють особі звернутись до суду, а предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача.

Судова колегія звертає увагу, що, визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 25.07.2002р. у справі за заявою №48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.1999р. у справі за заявою №28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Як встановлено судом першої інстанції та не спростовано під час апеляційного розгляду, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 6.07.2020р. по справі №420/1803/20, визнано протиправною відмову відповідача щодо виплати позивачу середнього заробітку за час затримки з 3.08.2018р. по 28.04.2021р. розрахунку при звільненні з урахуванням раніше проведених виплат відповідно до рішення Одеського окружного адміністративного суду від 6.07.2020р. по справі №420/1803/20, зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за весь час затримки остаточного розрахунку з 3.08.2018р. по 28.04.2021р. з розрахунку середнього грошового забезпечення за останні два календарні місяці відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ від 8.02.1995р. №100, з урахуванням раніше проведених виплат відповідно до рішення Одеського окружного адміністративного суду від 6.07.2020р. по справі №420/1803/20.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24.09.2021р. по справі №420/8037/21, яке набрало законної сили, адміністративний позов задоволено частково, визнано протиправними дії ВЧ НОМЕР_1 відносно ОСОБА_1 стосовно несвоєчасного остаточного розрахунку при звільненні за період з 3.08.2018р. по 27.04.2021р.; визнано протиправними дії ВЧ НОМЕР_1 щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки з 3.08.2018р. по 27.04.2021р.; зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 3.08.2018р. по 27.04.2021р. відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ від 8.02.1995р. №100 з урахуванням раніше проведених виплат відповідно до рішення Одеського окружного адміністративного суду від 6.07.2020р. по справі №420/1803/20.

На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.09.2021р. року по справі №420/8037/21 в довідці-розрахунку зазначив, що середній заробіток складає 297 415,92грн., при цьому, виплата склала 15 526,59грн..

Відтак, ОСОБА_1 не погоджується із розміром виплати на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.09.2021р. року по справі №420/8037/21, у зв`язку із чим до суду із даним позовом.

Надаючи оцінку вказаним обставинам, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що вимоги, які заявлені позивачем у цій справі щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 середнього грошового забезпечення за весь час затримки остаточного розрахунку з 3.08.2018р. по 28.04.2021р. вже були переглянуті рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24.09.2021р. по справі №420/8037/21.

При цьому, відповідачем здійснено виплати на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.09.2021р. року по справі №420/8037/21.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку, що відповідно до ч.1 ст.383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду, в цьому випадку в рамках адміністративної справи №420/8037/21, а не окремого позову, фактично предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення у справі №420/8037/21.

З метою належного захисту прав щодо виконання судових рішень законодавцем нормативно врегулювано питання судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах, зокрема, одним із способів судового контролю є порядок визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

З урахування вищевикладеного, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження та КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження, а тому оскаржувана ухвала суду першої інстанції щодо відмови у відкритті провадження у справі є законною та скасуванню не підлягає.

Відтак, судова колегія наголошує, що у даній справі новий спір не виник, а має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення, а тому позивач повинен звернутись до суду в рамках адміністративної справи у справі №420/8037/21 із заявою в порядку судового контролю за виконанням рішення, а не пред`являти новий адміністративний позов.

Що стосується посилання скаржника на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 22.05.2019р. у справі №640/7778/18, то колегія суддів уважає таке посилання безпідставним, оскільки висновки у цій справі Верховним Судом зроблені про те, які саме справи вважаються тотожними, при цьому правовідносини у цій справі та справі №420/17722/23 не є подібними.

Крім того, апелянт посилається на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 7.07.2023р. №420/8037/21.

З огляду на вказані доводи, апеляційний суд вважає за потрібне зазначити, що згідно ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, відтак посилання на постанову апеляційного не є обов`язковим для врахування.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

Отже, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалена з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.311,315,316,322,325 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 19 липня 2023р. про відмову у відкритті провадження залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з моменту отримання.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: І.О. Турецька

Л.П. Шеметенко