Справа № 320/6413/20
Суддя: Губська Людмила Вікторівна
Дата ухвалення: 2023-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/6413/20 Головуючий у І інстанції - Лапій С.М.,
Суддя-доповідач - Губська Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Епель О.В., Карпушової О.В.,

за участю секретаря Ольховської М.Г.,

представника позивача Фокіна Я.Ф.,

представника відповідача Гордієнка К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 31 травня 2022 року у справі за адміністративним позовом Державного податкового університету до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Державний податковий університет звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 09.01.2020 № та від 24.04.2020 № 005302, якими застосовано до нього штрафні санкції за порушення строків сплати сум грошового зобов`язання з податку на додану вартість.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення ухвалені на підставі висновків, які не відповідають вимогам податкового законодавства та фактичним показникам податкового обліку позивача.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 31 травня 2022 року адміністративний позов задоволено.

При цьому, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач оскаржив податкове повідомлення-рішення від 22.09.2018 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасне подання податкових накладних, грошове зобов`язання вважається неузгодженим, тобто подальше накладення санкцій неприпустимо.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає про правомірність спірних податкових повідомлень-рішень та наголошує, що при встановлені порушень граничних термінів реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних контролюючий орган діяв у межах наданих повноважень та у спосіб передбачений діючим законодавством.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін та зазначає про безпідставність доводів, викладених в апеляційній скарзі.

В судовому засіданні представник відповідача вимоги апеляційної скарги підтримав, наполягав на її задоволенні, в той час, як представник позивача заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила залишити рішення суду без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, судом установлено і підтверджується матеріалами справи, що податковим органом проведено камеральну перевірку з питання своєчасності реєстрації податкових накладних в ЄРПН Університетом державної фіскальної служби України, за результатами якої складено акт від 26.07.2019 № 1965/10-36-56-05/40233365, при цьому, перевіркою було встановлено порушення позивачем строків реєстрації податкових накладних в ЄРПН.

За результатами перевірки податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 22.08.2019 № , яке було оскаржено позивачем до Окружного адміністративного суду м. Києва (справа № 640/21345/19).

Також, податковим органом проведено камеральну перевірку позивача з питання узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість, за результатами якої складено акт від 09.12.2019 №1021/10-36-56-04/40233365, при цьому, встановлено порушення позивачем п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, а саме платником податку несвоєчасно сплачено узгоджену суму.

На підставі акту перевірки від 09.12.2019 податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 09.01.2020 №, яким застосовано до Університету штрафні санкції у розмірі 5 368, 32 грн.

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням від 09.01.2020 №, позивач оскаржив його до ДПС України.

Під час розгляду скарги встановлено, що в акті перевірки позивачем зафіксовано порушення термінів сплати ПДВ по податкових деклараціях з ПДВ, а саме: за серпень 2019 та за вересень 2019 та по ППР від 22.08.2019 № та від 28.10.2019 №, також встановлено, що 09.09.2019 в ІКП платника відображено нарахування по ППР від 22.08.2019 № у розмірі 17 635, 56 грн, в результаті чого в ІКП було зменшено наявну переплату платника податків та збільшено суму недоїмки.

Кошти, які сплачувалися позивачем у подальшому як сплата податкових зобов`язань, спрямовувалися в рахунок погашення податкового боргу, що призвело до невчасної сплати і стало підставою для застосування штрафів, передбачених ст. 126 ПК України.

Позивачем 04.11.2019 оскаржено до Окружного адміністративного суду м. Києва податкове повідомлення-рішення від 22.08.2019 № , однак податковим органом лише 13.01.2020 в ІКП виключено з обліку штрафних санкцій штраф у розмірі 17 635, 56 грн.

Враховуючи зазначене, під час прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення податковим органом не було враховано даний факт.

Рішенням про результати розгляду скарги ДПС України від 25.03.2020 скасовано податкове повідомлення-рішення від 09.01.2020 № у частині застосованих штрафних санкцій за наслідком відображення в ІКП нарахування оскарженої у судовому порядку суми ППР від 22.08.2019 № у розмірі 1 760, 51 грн, в іншій частині оскаржуване податкове повідомлення-рішення залишено без змін.

ГУ ДПС у Київській області скасовано податкове повідомлення-рішення від 09.01.2020 № у частині застосованих штрафних санкцій у розмірі 1 760, 51 грн та прийнято податкове повідомлення-рішення від 24.04.2020 № 005302.

Не погоджуючись з прийнятими відповідачем податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів суду, що діяв правомірно, з чим погоджується і колегія суддів з огляду на наступне.

Так, ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, згідно п.п. 14.1.152 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України), погашення податкового боргу - зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.

Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному Кодексом.

Платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених Кодексом та законами з питань митної справи (п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України).

Відповідно до п. 31.1 ст. 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

Згідно п. 38.1 ст. 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених Кодексом (п. 57.1 ст. 57 ПК України).

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у пп. 54.3.1 - 54.3.6 п. 54.3 ст. 54 Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до п. 87.9 ст. 87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового борту контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до ст. 95 Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Згідно п. 203.1 ст. 203 ПК України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Відповідно до п. 203.2. ст. 203 ПК України сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого п. 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Згідно п. 126.1 ст. 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених п. 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Аналіз вище наведених норм свідчить про те, що санкції застосовуються за несплату узгодженого зобов`язання, в той час як в даному випадку зобов`язання не є узгодженим.

Так, до податкового повідомлення-рішення від 24.04.2020 № 005302 надано розрахунок штрафних санкцій.

З наданого розрахунку вбачається, що дата операції 24.09.2019 - 10.09.2019, документ: податкове повідомлення-рішення від 22.08.2019 № на суму 16 339, 40 грн (штраф - 1 633, 94 грн). Зазначена сума є неузгодженою, оскільки ППР оскаржено у судовому порядку.

З платежів Університету ДФС України по сплаті податку на додану вартість слідує, що за податковим повідомленням-рішенням від 22.08.2019 № збільшено недоїмку 09.09.2019 та донараховано штрафні санкції у розмірі 17 635, 56 грн, 24.09.2019 зменшено борг по штрафних санкціях нарахованих відповідно до податкового повідомлення-рішення від 22.08.2019 № на суму 16 339, 36 грн.

Кошти, які сплачувались в подальшому як сплата податкових зобов`язань з цього податку спрямовувались в рахунок погашення податкового боргу. Так, 27.10.2019 в кабінеті відображено зарахування до бюджету коштів 76 407, 00 грн, а 30.10.2019 нараховано ПДВ по декларації від 17.10.2019 № у розмірі 76 407, 00 грн, проте, зменшено переплату по податковій декларації з податку на додану вартість № на суму 58 801, 94 грн та збільшено недоїмку з податку на додану вартість № на суму 17 605, 06 грн.

12.11.2019 податковим органом погашено недоїмку з ПДВ № на суму 1 000, 00 грн (17 605, 06 грн- 1 000, 00 грн = 16605,06 грн), у зв`язку з чим і була нарахована штрафна санкція у розмірі 1 660, 51 грн від 25.11.2019 за несвоєчасну сплату платежу (10%) з 31.10.2019 по 25.11.2019 на податкову декларацію з податку на додану вартість № від 17.10.2019.

У подальшому кошти, які сплачувалися позивачем як сплата податкових зобов`язань з ПДВ, спрямовувалися податковим органом в рахунок погашення податкового боргу, що і призвело до несвоєчасної сплати та стало підставою для нарахування штрафних санкцій.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є необґрунтованими, протиправними та такими, що підлягають скасуванню. Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і не підлягає скасуванню.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 31 травня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Постанова в повному обсязі складена і підписана 27.09.2023.

Головуючий-суддя: Л.В. Губська

Судді: О.В. Епель

О.В. Карпушова