Справа № 442/3502/23
Суддя: Коваль Р. Г.
Дата ухвалення: 2023-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №442/3502/23
Провадження №2-а/442/45/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2023 року місто Дрогобич Львівської області

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Коваля Р.Г.,

з участю секретаря судового засідання Чолавін Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобич адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з позовом до відповідача про скасування постанови про адміністративне правопорушення посилаючись на те, що 16 травня 2023 року він переміщався автодорозі у м. Дрогобичі по вул. Грушевського, автомобілем марки Renault Scenik, номер транспортного засобу: НОМЕР_1 , який належить йому на праві власності. Ручаючись в напрямку АТБ, що розташований по вул. Грушевського 79/2, був зупинений патрульною поліцією, а саме, інспектором Дмитришин Володимиром Петровичем. Інспектор Дмитришин В.П. одразу ж попросив надати йому його посвідчення водія, при цьому жодних причин його зупинки інспектор поліції не повідомив. Він попросив інспектора пред`явити його посвідчення, на що він погодився, показав своє посвідчення і одразу ж став вимагати від нього, щоб він вийшов з автомобіля, при цьому не повідомляв причину такого свого рішення.

Згодом інспектор поліції Дмитришин В.П. повідомив його про те. що він ніби то проїхав перехрестя на жовтому сигналі світлофора, чим порушив правила дорожнього руху. З його твердженням він категорично не був згідний, про що його одразу ж повідомив та надав відповідні пояснення. Коли він перетинав перехрестя сигнал світлофору був зеленого кольору, під час виїзду на перехрест сигнал світлофора змінився на жовтий. При ньому він попросив інспектора надати докази його правопорушення, чим саме може працівник поліції підтвердити факт його порушення. Інспектор зазначив, що все зафіксовано на камері, але показати він нічого не може, тому то «камера не дотягує і не може зняти її в машині».

Працівник поліції його пояснень не врахував, не повідомивши його про процесуальні права, не надавши жодних доказів і оформив на нього постанову № ЕАС 07003232 про порушення ч.2 ст. 122 (порушення водіями транспортної о засобу правил проїзду перехресть) КУпАП.

Позивач не згідний з оскаржуваною постановою про адміністративне правопорушення, оскільки відповідач порушив норми діючого законодавства України при її оформленні, він проїжджав вищевказане перехрестя, не порушуючи правила дорожнього руху, та при винесенні постанови, відповідачем порушені вимоги ст. 280 КУпАП. Постанова не містить посилань на жодні належні та допустимі докази, на підставі яких поліцейським мало б бути зроблено висновок про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. Просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Ухвалою від 29.04.2023 адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області, інспектора Управління патрульної поліції у Львівській області Дмитришина Володимира Петровича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності залишено без руху, надано позивачу термін для виправлення недоліків, викладених у мотивувальній частині ухвали, протягом п`яти днів з моменту отримання ухвали.

На виконання вимог ухвали суду позивач 16.06.2023 подав заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 26.07.2023 відкрито провадження в даній справі та призначено до розгляду на 14.08.2023.

Ухвалою суду від 14.08.2023 замінено неналежного відповідача - Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції на належного відповідача - Головне управління Національної поліції у Львівській області та справу призначено до розгляду на 29.09.2023 о 11.00 год.

Згідно з відомостей, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, кореспонденція, яка направлялась відповідачу, отримана останнім 15.09.2023.

Станом на 29.09.2023 від відповідача відзив на позовну заяву не надійшов, хоча право подати такий було роз`яснено останньому в ухвалі про відкриття провадження.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак подав заяву в якій просить проводити розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, не повідомивши причин неявки, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, відзиву на позовну заяву не подав.

Будь яких клопотань про наявність поважних причин неподання відзиву чи неможливість подання такого у визначений в ухвалі про відкриття провадження від 29.05.2023 суду не надано, а відтак неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи зазначені обставини, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній доказів у відсутності представника відповідача.

Судом також було задоволено заяву позивача про розгляд даної справи у його відсутності та, виходячи з положень ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання у цій справі технічними засобами не здійснювалось.

Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 КАС України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 КАС України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 16 травня 2023 року рухався автодорогою у м. Дрогобичі по вул. Грушевського, автомобілем марки Renault Scenik, номер транспортного засобу: НОМЕР_1 .. Рухаючись в напрямку АТБ, що розташований по вул. Грушевського 79/2, позивач був зупинений патрульною поліцією, а саме, інспектором Дмитришин Володимиром Петровичем, та останнім винесено постанову № ЕАС 07003232 про порушення ч.2 ст. 122 (порушення водіями транспортної о засобу правил проїзду перехресть) КУпАП, у зв`язку з чим на нього було накладено штраф.

Диспозиція частини 2 статті 122 КУпАП України передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується.

Повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Водночас, ст. 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В ній повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказані мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Згідно з ч. 5 ст. 77 КАС України якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Представники Головного управління Національної поліції у Львівській області відзиву на позов не подали, тим самим будь-яких доказів, які б підтверджували порушення позивачем Правил дорожнього руху, не привели та не надали, приведені в позові твердження не спростували.

З точки зору ч.2 ст.77 КАС України процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності покладено на відповідача, як на суб`єкта владних повноважень.

Суд вважає, що сама лише постанова, складена інспектором, не може бути об`єктивним доказом правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, який виконував функції нагляду та контролю за безпекою дорожнього руху.

Це відповідає позиції Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08 липня 2020 року в справі № 177/525/17 / провадження № К/9901/34580/18/.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

При цьому провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Крім того, відповідно до п.2 ч.2 ст.245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене вище, відсутність доказів правомірності своїх дій з боку відповідача, встановлені в судовому засіданні обставини, не спростовані відповідачем, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вказаного, суд вважає необхідним стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 536,80 грн.

Керуючись ст. ст. 6, 10, 19, 77, 90, 241-246, 286 КАС України, суд

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення серії № ЕАС 07003232 від 16.05.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП - закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління національної поліції у Львівській області понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а у випадку відкладення складення рішення у повному обсязі чи його прийняття у письмовому провадженні в цей же строк з дня отримання копії рішення.

Повне найменування сторін по справі.

Позивач: ОСОБА_1 , (зареєстроване місце проживання фізичної особи: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків в матеріалах заяви відсутній);

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Львівській області, місцезнаходження: 79000, м. Львів, площа Григоренка, 3.

Дата складення судового рішення: 29 вересня 2023 року.

Суддя Роман КОВАЛЬ