Справа № 280/1939/23
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2023-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 вересня 2023 року м. Дніпросправа № 280/1939/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Поспєлової А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Запорізької митниці

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24 травня 2023 року (суддя Новікова І.В.) по справі №280/1939/23 за позовом Приватного акціонерного товариства «Запоріжвогнетрив» до Запорізької митниці про визнання протиправними та скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

ПрАТ «Запоріж вогнетрив» звернулося до суду з позовом, в якому просило:

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №UA112070/2023/000001/1 від 03.01.2023;

визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів, транспортних засобів комерційного призначення №UA112070/2023/000004 від 03.01.2023, прийняту відповідачем.

Підставами позову визначено те, що надані для митного оформлення документи були достатніми для застосування основного методу визначення митної вартості, а також дозволяли обчислити та перевірити митну вартість, заявлену декларантом. Митниця, без достатніх для цього підстав, при коригуванні митної вартості товару, застосувала другорядний метод визначення митної вартості товару.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 24 травня 2023 року позов задоволено.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідач під час розгляду справи не надав жодних доказів на підтвердження того, що позивач в декларації митної вартості зазначив не всі складові числового значення митної вартості, неправильно здійснив розрахунок, вніс до декларації недостовірні або неточні відомості, або що надані митному органу документи містили розбіжності, ознаки підробки або не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості задекларованих товарів. З цих підстав, суд першої інстанції вказав на те, що митний орган безпідставно визначив митну вартість за іншим методом та прийняв рішення про коригування митної вартості товару.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просила скасувати рішення суду та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивачем до митного оформлення надано документи на підставі яких

неможливо достовірно стверджувати про правильність визначення митної вартості товару, Митниця не мала достатніх підстав для здійснення митного оформлення товару за митною вартістю заявленою позивачем. З цими обставинами Митниця пов`язує неможливість здійснення митного оформлення товару за митною вартістю заявленою позивачем. У зв`язку із неможливістю застосування основного методу визначення митної вартості товарів посадовою особою Митниці було послідовно застосовано другорядний метод визначення митної вартості товару, що і стало підставою для прийняття рішень про коригування митної вартості товарів. Відповідач вказує на те, що суд першої інстанції не врахував наявність розбіжностей в документах, наданих на підтвердження митної вартості, а також те, що надані позивачем документи не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару. Вказуючи на те, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, відповідач, з посиланням на обставини, які встановлені під час митного контролю та яким, на його думку, судом першої інстанції не надано належної правової оцінки, зазначає про правомірність оскарженого у межах цієї справи рішення митного органу.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін з огляду на його законність та обгрунтованість.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Встановлені судом першої інстанції обставини справи, які не заперечуються сторонами, свідчать про те, що між ПрАТ «Запоріжвогнетрив» та компанією Independent Mineral Distributors (Proprietary) Limited, Південна Африка, укладено зовнішньоекономічний договір Контракт №303/2021/787 від 04.10.2021 на поставку сировини для виготовлення вогнетривких виробів.

Відповідно до п.2.1 Контракту номенклатура, вартість та кількість ресурсів визначаються у специфікаціях до Контракту.

Згідно пункту 4.1 Контракту, поставка Ресурсів здійснюється за цінами, що визначені згідно умов поставки, зазначені в Специфікаціях і включають всі податки, збори, інші обов`язкові платежі, митні витрати, мита, а також вартість тари, пакування, маркування та інші витрати Постачальника, пов`язані з доставкою Ресурсів.

Додатком №3 від 20.06.2022 до Контракту №303/2021/787 від 04.10.2021 сторонами узгоджено Специфікацію №3 до Контракту, пунктом 1 якої передбачено, що Постачальник передає, а Покупець приймає та оплачує наступні ресурси:

природний лускатий графіт FG +194 у кількості 20,0 тон, ціною за одиницю (тону) розраховану як 1040 + Х дол.США (де Х це вартість фрахту і страхування, яку Постачальник погоджує з Покупцем за протоколом цінового договору), загальною вартістю 22700,00 дол.США;

природний лускатий графіт FG +894 у кількості 20,0 тон, ціною за одиницю (тону) розраховану як 1130 + Х дол.США (де Х це вартість фрахту і страхування, яку Постачальник погоджує з Покупцем за протоколом цінового договору), загальною вартістю 24500,00 дол.США.

Згідно пункту 2 Додатку №3 до Контракту, Ресурси поставляються на умовах поставки CIF порт Константа (Румунія).

На виконання Додатку №3 до Контракту, сторони погодили Протокол погодження цін №1 від 22.09.2022 до Додатку №3 від 20.06.2022 до Контракту, згідно пункту 1 якого сторони дійшли згоди щодо обсягу та вартості кошторисних Ресурсів в таких обсягах:

за кількістю 20,0 тон природний лускатний графіт FG+194 ціна за одиницю, на умовах поставки CIF порт Константа (Румунія), буде 1135,00 дол.США/т, шляхом розрахунку:1040 + Х = 1135 дол.США/т, де Х 95 дол. США ціна фрахту і страхування, узгоджена сторонами у валюті USD США/т;

за кількістю 20,0 тон природний лускатний графіт FG+894 ціна за одиницю, на умовах поставки CIF порт Константа (Румунія), буде 1225,00 дол.США/т, шляхом розрахунку:1130 + Х = 1225 дол.США/т, де Х 95 дол. США ціна фрахту і страхування, узгоджена сторонами у валюті USD США/т.

В подальшому, з метою здійснення митного оформлення вищезазначеного товару 27.12.2022 ПрАТ «Запоріжвогнетрив» подано до Запорізької митниці митну декларацію №22UА61U1, за якою митна вартість товару визначена декларантом (Позивачем) самостійно за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) 47200,00 дол. США. При цьому, сума митних платежів становила 443 626,18 грн.

На підтвердження заявленої митної вартості товару ПрАТ «Запоріжвогнетрив» до митного органу надані наступні документи: Зовнішньоекономічний договір - контракт №ЗОЗ/2021/787 від 04.10.2021, укладений між ПрАТ «Запоріжвогнетрив» та компанією Independent Mineral Distributors (Proprietary) Limited (Південна Африка); Додаток №3 від 20.06.2022 до Контракту №ЗОЗ/2021/787від 04.10.2021; Протокол погодження цін №1 від 22.09.2022 до Додатку №3 від 20.06.2022 до Контракту №ЗОЗ/2021/787від 04.10.2021; Інвойс №13482 від 13.10.2022; Сертифікат якості №Е 13482 Natural Flake Graphite (+194); Сертифікат якості №Е 13482 - Natural Flake Graphite (+894); Страховий поліс №12663; Коносамент №221663776 від 19.10.2022; Коносамент №4 від 28.11.2022; Транзитна накладна MNR №22ROСТ91 від 18.11.2022; Договір на транспортно-експедиторське обслуговування № 21/3069 від 19.06.2021; Додаток №12 від 02.11.2022 до Договору на транспортно-експедиторське обслуговування №21/3069 від 19.06.2021; Лист ТОВ «Юнайтед Глобал Лоджистік» від 27.11.2022 вих.№24-075; Рахунок-фактура № А008966 від 06.12.2022; Рахунок-фактура № А008966-1 від 06.12.2022; Рахунок-фактура № А008966-2 від 06.12.2022; Автотранспортна накладна № 887005 від 05.12.2022; Автотранспортна накладна № 887063 від 06.12.2022; Лист компанії Independent Mineral Distributors (PTY) LTD (вх.№1041 від 02.11.2022); Довідка ПрАТ «Запоріжвогнетрив» б/н від 22.12.2022; Звернення ПрАТ «Запоріжвогнетрив» вих.№23-1749 від 07.12.2022; Звернення ПрАТ«Запоріжвогнетрив» вих.№23-1750 від 08.12.2022.

При здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, керуючись ч.3 ст.53 Митного кодексу України орган доходів і зборів дійшов висновку, що документи, які надані до митного оформлення товару містять розбіжності та не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а саме:

1. Згідно п. 7 додатку №3 до контракту №303/2021/787 від 20.06.2022 передбачено 100% оплата при доставці протягом ЗО календарнихдіб з дати прибуття партії товару в порт Констанца (Румунія). Відповідно до коносаменту від 19.10.2022 № 221663776 вантаж прибув 13.11.2022. До митного оформлення платіжні документи не надавались. Відповідно до ст.53 МКУ документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема є банківські платіжні документи, якщо рахунок сплачено.

2. Відповідно до п.6.3 контракту №303/2021/787 від 20.06.2022 продавець надає зокрема: пакувальний лист та копію митної декларації країни відправлення. Зазначенідокументидо митного оформленняне надавались.

3. Відповідно до ст.53 Митного кодексу України, якщо здійснювалося страхування документами, які підтверджують митну вартість товарів, є страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. Документи, що підтверджують вартість страхування до митного оформлення не надано.

4. Відповідно до рахунка-фактури №АО 8966-2 від 07.12.2022 виставлено рахунок за демерендж судна з 20.11.22 по 30.11.22, але згідно з коносаментом від 19.10.2022 №221663776, вантажприбув 13.11.2022.

5. Відповідно до рахунка- фактури № АО 8966-2 від 07.12.2022 виставлено рахунок за демерендж судна з 20.11.22 по 30.11.22 але коносамент №4 виданий 28.11.2022, тобто вантаж перевантажено на інше судно.

6. Відповідно до рахунка-фактури №АО 8966 від 06.12.2022 включені витрати з організації доставки вантажу Констанца - Рені. Відповідно до додатку №12 до договору на транспортно-експедиторське обслуговування №21/3069 від 19.07.2021 передбачено доставку по маршруту Констанца - Ізмаїл.

Враховуючи викладене, згідно вимог ч.3 ст.53 МКУ позивачу повідомлено про необхідність протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість та обраний метод її визначення, а саме: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) виписку з бухгалтерської документації; 4) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 5) копію митної декларації країни відправлення; 6) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

03.01.2023 декларантом для підтвердження заявленої митної вартості додатково надано наступні документи: морська накладна від 19.10.2022 №221663776, пакувальний лист від 13.10.2022 №13482, банківський платіжний документ від 22.12.2022 №757647, виписка з бухгалтерської документації від 28.12.2022 №б/н, копія митної декларації країни відправлення від 10.10.2022 №Е5317, інвойс № від 05.12.2022.

За результатами здійсненого контролю правильності визначення митної вартості товарів митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA112070/2023/000001/1 від 03.01.2023. При визначенні митної вартості товару Митницею застосовано резервний метод із використанням наявної у Митниці інформації щодо раніше визнаних/визначених митних вартостей ідентичних та подібних товарів, з розрахунку 1,55 доларів США за 1 кілограм товару, замість визначених Декларантом 1,135 доларів США за 1 кілограм товару.

На підставі даного Рішення відповідач оформив Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA112070/2023/000004.

Правомірність та обґрунтованість рішення відповідача про коригування митної вартості та Картки відмови в прийнятті декларації є предметом спору, який передано на вирішення суду.

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Так, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами відповідача про те, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Саме з таких повноважень Митниці виходив і суд першої інстанції, який, при цьому, правильно вказав на те, що такі повноваження митного органу мають реалізовуватися виключно на підставі та у спосіб, що передбачені Митним кодексом України.

Відповідно до ст.49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 52 Митного кодексу України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою.

Пунктом 2 частини 2 статті 52 Митного кодексу України визначено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно із ч.54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

З метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, митний орган, відповідно до ч.5 ст.54 Митного кодексу України має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст.53 Митного кодексу України додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) здійснювати коригування митної вартості товарів.

Згідно із ч.2 ст.53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ч.5 ст.53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Отже, вказаними нормами матеріального права визначено повноваження митного органу щодо контролю за правильністю визначення митної вартості, а також порядок та спосіб реалізації таких повноважень. Так, митний зобов`язаний перевіряти складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом. При цьому, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов`язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи, лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни.

Частиною 6 статті 54 Митного кодексу України визначено випадки коли митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Так, відповідно до п.2 ч.6 ст.54 Митного кодексу України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як свідчать встановлені обставини справи, фактично підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості стали висновки Митниці про те, що подані позивачем до митного оформлення документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення митної вартості, а також ненадання декларантом витребувані Митницею додаткові документи.

Визначивши повноваження митного органу, підстави прийняття оскаржуваних рішень, суд першої інстанції правильно виходив з того, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у відповідача обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

З`ясувавши обставини, з якими відповідач пов`язує наявність обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначення митної вартості, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком про те, що за наведених митним органом обставин не можливо стверджувати про правомірність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідача.

Так, встановлені обставини справи свідчать про те, що декларантом (позивачем у справі) для підтвердження обґрунтованості заявленої у деклараціях митної вартості товару були подані документи, передбачені частиною другою статті 53 Митного кодексу України.

Проте, при перевірці правильності визначення митної вартості товару, згідно вимог статті 53 Митного кодексу України митний орган дійшов висновку, що документи, які надані до митного оформлення містили розбіжності, а саме:

1. Згідно п. 7 додатку №3 до контракту №303/2021/787 від 20.06.2022 передбачено 100% оплата при доставці протягом ЗО календарнихдіб з дати прибуття партії товару в порт Констанца (Румунія). Відповідно до коносаменту від 19.10.2022 № 221663776 вантаж прибув 13.11.2022. До митного оформлення платіжні документи не надавались. Відповідно до ст.53 МКУ документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема є банківські платіжні документи, якщо рахунок сплачено.

2. Відповідно до п.6.3 контракту №303/2021/787 від 20.06.2022 продавець надає зокрема: пакувальний лист та копію митної декларації країни відправлення. Зазначенідокументидо митного оформленняне надавались.

3. Відповідно до ст.53 Митного кодексу України, якщо здійснювалося страхування документами, які підтверджують митну вартість товарів, є страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. Документи, що підтверджують вартість страхування до митного оформлення не надано.

4. Відповідно до рахунка-фактури №АО 8966-2 від 07.12.2022 виставлено рахунок за демерендж судна з 20.11.22 по 30.11.22, але згідно з коносаментом від 19.10.2022 №221663776, вантажприбув 13.11.2022.

5. Відповідно до рахунка- фактури № АО 8966-2 від 07.12.2022 виставлено рахунок за демерендж судна з 20.11.22 по 30.11.22 але коносамент №4 виданий 28.11.2022, тобто вантаж перевантажено на інше судно.

6. Відповідно до рахунка-фактури №АО 8966 від 06.12.2022 включені витрати з організації доставки вантажу Констанца - Рені. Відповідно до додатку №12 до договору на транспортно-експедиторське обслуговування №21/3069 від 19.07.2021 передбачено доставку по маршруту Констанца - Ізмаїл.

Аргументи митного органу щодо наявності вказаних розбіжностей, суд першої інстанції обґрунтовано визнав безпідставними виходячи з такого.

Стосовно встановленого недоліку «Згідно п.7 додатку №3 до контракту №303/2021/787 від 20.06.2022 передбачено 100% оплата при доставці протягом 30 календарних діб з дати прибуття партії товару в порт Констанца (Румунія). Відповідно до коносаменту від 19.10.2022 №221663776 вантаж прибув 13.11.2022. До митного оформлення платіжні документи не надавались. Відповідно до ст.53 МКУ документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема є банківські платіжні документи, якщо рахунок сплачено», суд зазначає наступне.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що позивачем до митного органу додатково було подано копію платіжної інструкції в іноземній валюті №757647, яка підтверджує оплату за поставлений товар на суму 47200,00 доларів США.

Щодо аргументів відповідача про те, що дата додатково наданого платіжного доручення від 22.12.2022 №757647 має іншу дату, суд першої інстанції правильно зазначив те, що зазначена обставина не є самостійною підставою для коригування митної вартості товару, оскільки така обставина не впливає на заявлену митну вартість товару. Більш того, з пояснень позивача встановлено, що дата 27.12.2022 є датою фактичної оплати за поставлений товар.

Щодо виявленого недоліку «відповідно до п.6.3 контракту №303/2021/787 від 20.06.2022 продавець надає зокрема: пакувальний лист та копію митної декларації країни відправлення. Зазначені документи до митного оформлення не надавались», суд першої інстанції правильно вказав на те, що митне законодавством не визначає подання таких документів обов`язковим для підтвердження заявленої митної вартості, а тому відсутність таких документів не може бути підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості.

Стосовно зазначення митним органом про те, що «Відповідно до ст.53 Митного кодексу України, якщо здійснювалося страхування документами, які підтверджують митну вартість товарів, є страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. Документи, що підтверджують вартість страхування до митного оформлення не надано», суд першої інстанції правильно звернув увагу на те, що митному органу були надано вичерпні документи та пояснення, які підтверджують вартість страхування товару, для цілей визначення митної вартості, на кожному етапі поставки товару.

Щодо виявлених недоліків «Відповідно до рахунка- фактури № АО 8966-2 від 07.12.2022 виставлено рахунок за демерендж судна з 20.11.22 по 30.11.22, але згідно з коносаментом від 19.10.2022 № 221663776, вантаж прибув 13.11.2022» та «Відповідно до рахунка-фактури №АО 8966-2 від 07.12.2022 виставлено рахунок за демерендж судна з 20.11.22 по 30.11.22 але коносамент №4 виданий 28.11.2022, тобто вантаж перевантажено на інше судно».

Так, в ході митного оформлення товару позивачем до митного органу надавались пояснення, в яких зазначено, що «…демередж стягується з контейнерів, а не з судна. Згідно з коносаментом від 19.10.2022 №221663776 вантаж прибув 13.11.2022 до порту Констанца, Румунія. Лінією надано 7 вільних днів від демереджу, з 13.11.2022 до 19.11.2022 включно. Відповідно до рахунка-фактури №А008966-2 від 07.12.2022 демередж нарахований з 20.11.2022 по 30.11.2022. Водночас, річний коносамент № 4 датований 28.11.2022 - датою підходу судна BOLERO до порту Констанца. Через затримку під час вантажно-розвантажувальних робіт, контейнери MRKU8746290, TRHU768105 були навантажені на судно 30.11.2022 і цього дня судно вийшло з порту…».

Суд першої інстанції правильно виходив з того, що митним органом, по-перше, не було надано оцінку вказаним поясненням декларанта, в рішенні про коригування митної вартості будь-яка інформація щодо цього відсутня. По-друге: відповідачем не було обгрунтовано те. яким чином вказані обставини вплинули чи можуть вплинути на визначення митної вартості товару.

Стосовно встановленого недоліку «Відповідно до рахунка- фактури № АО 8966 від 06.12.2022 включені витрати з організації доставки вантажу Констанца - Рені. Відповідно до додатку № 12 до договору на транспортно-експедиторське обслуговування №21/3069 від 19.07.2021 передбачено доставку по маршруту Констанца - Ізмаїл», декларантом митному органу були надані пояснення щодо зазначеної обставини та вказано, що порт доставки в Україні Ізмаїл був вимушено змінений на Рені через закриття сервісу лінією Maersk (лист №12-01 від 28.12.2022), що не вплинуло на вартість транспортування.

З приводу таких аргументів відповідача суд першої інстанції обгрунтовано звернув увагу на те, що вказані обставини не можуть свідчити про неправильність визначення декларантом митної вартості товару і вказане відповідачем не спростовано.

Отже, надані позивачем до митного оформлення документи, письмові пояснення щодо визначення митної вартості, дозволяли перевірити правильність визначеної декларантом митної вартості товару.

З цих підстав суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач не підтвердив належними доказами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товари.

Стосовно аргументів відповідача про ненадання позивачем додатково витребуваних документів суд першої інстанції правильно виходив з того, що хоча митний орган і має повноваження витребувати додаткові документи, але такі повноваження, відповідно до ст.53 Митного кодексу України, обумовлені необхідністю перевірки правильності визначення митної вартості, що вказує на те, що митний орган може витребувати ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України.

Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Оскільки у спірному випадку позивачем було надано до митного оформлення документи, які дозволяли ідентифікувати поставлений товар, а також дозволяли обчислити та перевірити митну вартість, заявлену декларантом, то сам факт подання декларантом не всіх додаткових документів, не міг бути підставою для відмови в митному оформленні товару.

Отже, проаналізувавши підстави прийняття Митницею рішень про коригування митної вартості, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що зазначені Митницею обставини не можуть бути правовою підставою для коригування митної вартості товару, оскільки в документах відсутні розбіжності, або явні ознаки підробки. Відповідач не надав суду доказів того, що документи, які подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації. У свою чергу, надані позивачем до митного оформлення документи містять всі необхідні реквізити та відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомостей щодо ціни, що була сплачена за ці товари.

Крім цього, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на визначення Митницею митної вартості із застосування резервного методу.

Відповідно до пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України № 598 від 24.05.2012 (далі - Правила) у графі 33 рішення про коригування митної вартості товарів посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки під час визначення митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 МК України з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов постачання, комерційних умов тощо.

В оскаржуваному рішенні міститься посилання на наявну у митниці інформацію «щодо раніше визначених митних вартостей товару з розрахунку 1,55 USD/кг у співставних обсягах та комерційних рівнях за ціною угоди час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього за МД від 06.09.2022 № UА500130/2022/015460 (обсяг партії 44 000 кг, умови поставки СІF - Констанца), 08.09.2022 № UА 500130/2022/015541 (обсяг партії 66 000 кг, умови поставки СІF - Констанца)».

Дослідженням митних декларацій, на які посилався відповідач у спірному випадку встановлено, що:

1. Оцінюваними товарами є Природний лускатний графіт FG+194 та FG+894, тоді як за співставними МД від 06.09.2022 №UA500130/2022/015460 та від 08.09.2022 №UA500130/2022/015541 оцінювався Природний лускатний графіт FG+196.

2. Товари за МД від 06.09.2022 №UA500130/2022/015460 та від 08.09.2022 №UA500130/2022/015541 поставлялися від іншого постачальника.

3. Поставка за МД від 06.09.2022 №UA500130/2022/015460 та від 08.09.2022 №UA500130/2022/015541 здійснювалася на умовах CIF Південний (Україна), тоді як у спірному випадку товар поставлявся на умовах CIF Констанца (Румунія).

Отже, порівнянням вказаних МД із митною декларацією, яку подано позивачем у спірному випадку, встановлено постачання різного товару, різними постачальниками та на різних умовах.

При цьому, оскаржуване рішення не містить інформації щодо зроблених коригувань на умови поставки, комерційні і інші умови, а також відсутня інформація і щодо порівняння самого товару.

Таким чином, оскаржуване рішення Митниці про коригування митної вартості, за відсутності вказаного аналізу умов поставки, порівняння товару що поставлявся, не можливо визнати обгрунтованим.

З цих підстав суд апеляційної інстацнії погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для скасування оскаржуваного рішення Митниці про коригування митної вартості товару.

Наслідком скасування рішення про коригування митної вартості є і скасування Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, оскільки її видано у зв`язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості.

Таким чином, дослідивши встановлені обставини справи, аргументи з якими відповідач пов`язує незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Запорізької митниці залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24 травня 2023 року по справі №280/1939/23 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки, визначені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Вступну та резолютивну частини проголошено 26.09.2023.

Повне судове рішення складено 27.09.2023

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк