Справа № 161/8296/23
Суддя: Кихтюк Р. М.
Дата ухвалення: 2023-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/8296/23
Провадження № 2-а/161/195/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2023 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі :

головуючого - судді Кихтюка Р.М.,

секретаря - Дмитрук Т.В.,

з участю представника позивача - Кушнірука А.В.,

представника відповідача - Войтович В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради, виконавчого комітету Луцької міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідачів про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради №328 від 08.05.2023 року його притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.

Вказує, що вищезазначеної постанови слідує, що він, як директор ТзОВ «Вершина Луцьк», 21.04.2023 року близько 11.15 год. порушив норму Закону України «Про благоустрій населених пунктів», а саме: здійснив звалювання відходів в невідведених для цього місцях у полі поблизу с. Великий Омеляник (координати 50,7298 N 29,2550 Е), що є порушенням п. 3 ч. 1 ст. 16 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», за що передбачена відповідальність згідно ст. 152 КУпАП».

Зазначає, що жодного адміністративного правопорушення не вчиняв, оскільки не здійснював звалювання відходів в невідведених для цього місцях. Він є директором ТзОВ «Вершина Луцьк», однак сміття, яке виявили інспектори департаменту муніципальної варти не належить ні йому, ні товариству, а належить іншому невідомому йому підприємству та населенню і будь-яких доказів стверджувати про належність сміття йому чи товариству немає.

Крім цього, протокол про адміністративне правопорушення складався 25.04.2023 року, в той час як порушення вчинялося нібито 21.04.2023 року, тобто інспектор не був очевидцем події і свідки також відсутні.

Вважає, що вказана постанова є незаконною, оскільки сміття він не вивозив, постанова винесена з порушенням норм чинного законодавства та є необґрунтованою, а тому просить її скасувати.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, викладених у заяві.

Представник відповідача просила відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві.

Заслухавши пояснення учасників справи, покази свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вимог позивача, виходячи з наступного.

Одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, що визначено ст. 245 КУпАП.

За вимогами ст. 280 КУпАП посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, діючим законодавством про адміністративні правопорушення передбачена певна процедура притягнення особи до адміністративної відповідальності, порушення якої, на думку суду, є підставою для скасування рішення уповноваженого органу, прийнятого із порушенням цієї процедури.

Судом з`ясовано, що ОСОБА_1 є директором ТзОВ «Вершина-Луцьк», що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. ).

Постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради №328 від 08.05.2023 року ОСОБА_1 , як директора ТзОВ «Вершина Луцьк», притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. за те, що він, 21.04.2023 року близько 11.15 год. порушив норму Закону України «Про благоустрій населених пунктів», а саме: здійснив звалювання відходів в невідведених для цього місцях у полі поблизу с. Великий Омеляник (координати 50,7298 N 29,2550 Е), що є порушенням п. 3 ч. 1 ст. 16 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», за що передбачена відповідальність згідно ст. 152 КУпАП (а.с.7).

Статтею 152 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

При цьому, факт звалювання відходів позивачем підтверджується протоколом №411 від 25.04.2023 року, рапортом інспектора відділу контролю за благоустроєм та санітарним станом міста департаменту муніципальної варти від 25.04.2023 року та фотодоказами (а.с. ).

Крім того, допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 суду показав, що проводив перевірку і оформлення матеріалів справи, в ході чого з`ясувалося в розмові з ОСОБА_1 , що саме за його вказівкою вказане сміття було вивезене з приміщення. Хоча в подальшому вже почав заперечувати вказаний факт.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, як з`ясовано в судовому засіданні, позивачем та його представником суду не надано доказів, якими б спростовувалась відсутність його вини в частині порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів при виявленні вказаного факту вивезення відходів та сміття.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, суд вважає, що постанова серії №328 від 08.05.2023 року винесена з дотриманням вимог чинного законождавства, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 73 - 77, 90, 94, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 182, 268, 283 КУпАП, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради, виконавчого комітету Луцької міської ради про скасування постанови №328 від 08.05.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Згідно зі статтями 255, 286, 293, 295 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст рішення складений 18 вересня 2023 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Р.М. Кихтюк