Справа № 160/13243/23
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2023-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до відповідача-1: військово-лікарської комісії при військовій частині НОМЕР_1 , відповідача-2: Міністерства оборони України, відповідача-3: Центральної медичної (військово-лікарської) комісії МВС України про визнання висновку незаконним та зобов`язання вчинити певні дії,-
14.06.2023 року (до відділення поштового зв`язку таку подано 07.06.2023 року) до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до відповідача-1: військово-лікарської комісії при військовій частині НОМЕР_1 , відповідача-2: Міністерства оборони України, відповідача-3: Центральної медичної (військово-лікарської) комісії МВС України, в якій позивач просить суд:
- визнати висновок військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 від 13.04.2023 року №2718 - незаконним, як такий що був складений в порушення вимог чинного законодавства;
- зобов`язати військово-лікарську комісію військової частини НОМЕР_1 повторно розглянути військово-медичні документи та здійснити повторне обстеження та медичний огляд ОСОБА_1 з метою визначення придатності чи непридатності до військової служби.
Означені позовні вимоги вмотивовані тим, що 13.04.2023 року було проведено медичний огляд ВЛК при в/ч НОМЕР_1 . Згідно довідки ВЛК від 13.04.2023 року у позивача є наслідки вогнепального осколкового сліпого поранення (від 08.11.2022 року) попереку, лівого стегна, правого колінного суглобу, лівої гомілки, лівої стопи у вигляді зміцнілих рубців; наслідки після вибухового поранення (від 08.11.2022 року) лівої гомілки з вогнепальним переломом середньої третини лівої малогомілкової кістки, лікований консервативно, у вигляді слабо консолідованого перелому середньої третини діалізу лівої малогомілкової кістки з больовим синдромом, незначним порушенням функції; поранення важкого ступеню. Даним висновком зафіксовано, що поранення та захворювання є пов`язаними з проходженням військової служби. Згідно з даною довідкою ВЛК, позивач є придатним до військової служби. Позивач не погоджується з такою довідкою та вважає її безпідставною, оскільки 08.11.2022 року отримав множинні осколкові поранення правої та лівої гомілки, сідниці. В ході проведення службового розслідування встановлено, що з 16:50 до 17:30, 08.11.2022 року противником було здійснено обстріл з АГС17 ротно-опорного пункту 9313 поблизу населеного пункту Бахмут Донецької області в результаті чого, ОСОБА_1 отримав поранення. Поранення отримане під час виконання мною обов`язків військової служби при захисті Батьківщини. Відтак рішення військово-лікарської комісії від 13.04.2023 року визнання придатним до військової служби позивач вважає незаконним.
10.07.2023 року та 01.08.2023 року (направлено на адресу суду Державною установою «Головний медичний центр Міністерства внутрішніх справ України») від Міністерства оборони України до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач-2 заперечував щодо задоволення позовних вимог. В мотивування даного відзиву відповідач-2 зазначив наступне. В даному випадку, Міністерство оборони України не приймало відносно позивача жодного рішення та не є належним відповідачем у даній справі. Також, на даний час не має можливості встановити наявність порушень у висновку ВЛК військової частини НОМЕР_1 від 13.04.2023 року, оскільки відзиву від військової частини НОМЕР_1 на даний час не надходило, надати подальшу оцінку діям відповідача-1 не надається можливим.
11.07.2023 року від військово-лікарської комісії при військовій частині НОМЕР_1 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач-1 заперечував щодо задоволення позовних вимог. В мотивування даного відзиву відповідач-1 зазначив наступне. Солдат військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 , 1987 року народження дійсно проходив медичний огляд військово-лікарською комісією з метою визначення придатності до військової служби, що свідчать документи: (направлення на медичний огляд військово-лікарською комісією з метою визначення придатності до військової служби №5883 від 24.03.2023 року; картка обстеження та медичного огляду де зазначаються результати медичного обстеження спеціалістами (лікарями); подання лікаря травматолога військової частини НОМЕР_3 на ВЛК; електрокардіограма та аналізи; , відповідно чого було видано йому довідку військово-лікарської комісії №2718 від 13.04.2023 року (на руки). ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 з приводу скасування, оскарження рішення військово-лікарської комісії №2718 від 13.04.2023 року про перегляд та скасування постанови на сьогоднішній день - не звертався. Постанова ВЛК виноситься відповідно результатам медичного обстеження спеціалістами тобто лікарями. На момент проходження військово-лікарської комісії у солдата ОСОБА_1 були такі документи, а саме: (направлення на медичний огляд військово-лікарською комісією з метою визначення придатності до військової служби №5883 від 24.03.2023 року; картка обстеження та медичного огляду де зазначаються результати медичного обстеження спеціалістами (лікарями); подання лікаря травматолога військової частини НОМЕР_3 на ВЛК; електрокардіограма та аналізи, (копії додаються). Довідка форми №5 про обставини, травми (поранення контузії, каліцтва) на момент проходження військово-лікарської комісії не надано, відповідно чого поранення не пов`язане із захистом Батьківщини. Також слід зазначити, що військовослужбовець при огляді лікаря повинен висловити скарги на свій стан здоров`я, відповідно чого лікар призначає дообстеження або встановлює діагноз. Отже, відповідно представлених документів та висловлених скарг лікарям військової частини НОМЕР_1 та лікарям військової частини НОМЕР_3 постанову військово-лікарської комісії, щодо військовослужбовця ОСОБА_1 - прийнято вірно. Військова частина НОМЕР_1 підпорядковується штатній 20 Регіональній військово-лікарській комісії м. Дніпро, вулиця Грушевського, будинок 65, яка має повноваження скасовувати, затверджувати постанови ВЛК і свідоцтва про хворобу. Відповідно розділу II п. 3 п.6 наказу Міністерства оборони України від 14.08.2008 року №402 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу з Збройних Силах України» зі змінами, кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, окулістом, оториноларингологом, стоматологом, дерматологом, а за медичними показаннями і лікарями інших спеціальностей.
Повторний медичний огляд військовозобов`язаних, які перебувають у запасі 1 і 2 розрядів, раніше визнаних придатними до військової служби або непридатними до військової служби в мирний час за станом здоров`я, а також військовозобов`язаних плавскладу ВМС Збройних Сил України проводиться один раз на 5 років ВЛК військових комісаріатів, а льотного складу - ЛЛК військових комісаріатів. Направлення на медичний огляд проводиться: а) військовослужбовців строкової служби: командирами військових частин, начальниками гарнізонів, штатних ВЛК, військових лікувальних закладів за місцем лікування, військовими комісарами, органами управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, прокуратурою, судом, а осіб, які перебувають на обстеженні та лікуванні у цивільному лікувально-профілактичному закладі психіатричного профілю, крім того, - головними лікарями цих закладів; б) військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби): прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, органами управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, прокуратурою, судом, начальниками гарнізонів, штатних ВЛК, військових лікувальних закладів за місцем лікування, військовими комендантами гарнізонів та військовими комісарами. Направлення із зазначенням військового звання, прізвища, імені та по батькові, дати народження, місяця та року призову (прийняття) на військову службу, військового комісаріату, яким призваний у Збройні Сили України (колишнього СРСР), попереднього діагнозу та мети огляду (направлення на огляд може бути підписане начальником штабу (від начальника штабу полку та вище) або начальником кадрового органу (від начальника управління роботи з особовим складом об`єднання та вище) із посиланням на рішення відповідного командира (начальника). Зразок направлення наведено в додатку 14. Направлення на медичний огляд ВЛК, видане військовослужбовцю, обов`язкове до виконання;
Отже, проведення повторної військово-лікарської комісії можливе у зв`язку з погіршенням стану здоров`я та відповідно звернутися до частини де військовослужбовець проходить службу, за повторним направленням для проходження військово-лікарської комісії на придатність до військової служби. Після надання довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) солдату військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 пропонуємо звернутися до штатної 20 Регіональній військово-лікарській комісії м. Дніпро, вулиця Грушевського, будинок 65, для встановлення причинного зв`язку, а саме: (Поранення, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини). Отже, військово-лікарська комісія військової частини НОМЕР_1 може провести повторний огляд у зв`язку з погіршенням стану здоров`я військовослужбовця за направленням. Солдат військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 з направленням для проведення повторної військово-лікарської комісії до військової частини НОМЕР_1 - не звертався.
Відповідач-3: Центральна медична (військово-лікарська) комісія МВС України, у встановлений судом строк, своїм процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, причини неподання відзиву на позовну заяву суду не повідомив.
28.08.2023 року від ОСОБА_1 до суду надійшла відповідь на відзив щодо позовної заяви, в якій позивач зазначає, що відповідач не подав будь - якого доказу на спростування зазначених в позовній заяві обставин. Отже висновки, зазначені у відзиві на позовну заяву є необґрунтованими. Позивач стверджує, що 13.04.2023 року було проведено медичний огляд ВЛК при в/ч НОМЕР_1 . Згідно довідки ВЛК від 13.04.2023 року у позивача є наслідки вогнепального осколкового сліпого поранення (від 08.11.2022 року) попереку, лівого стегна, правого колінного суглобу, лівої гомілки, лівої стопи у вигляді зміцнілих рубців; наслідки після вибухового поранення (від 08.11.2022 року) лівої гомілки з вогнепальним переломом середньої третини лівої малогомілкової кістки, лікований консервативно, у вигляді слабо консолідованого перелому середньої третини діалізу лівої малогомілкової кістки з больовим синдромом, незначним порушенням функції; поранення важкого ступеню. Даним висновком зафіксовано, що поранення та захворювання є пов`язаними з проходженням військової служби. Згідно з даною довідкою ВЛК, позивач є придатним до військової служби, однак не згоден з даним рішенням. Позивач звертає увагу суду на те, що порядок проведення такого медичного огляду встановлений Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 р. № 402. У відзиві на позовну заяву зазначається, що ОСОБА_1 , не звертався до військової частини НОМЕР_1 з приводу скасування, оскарження рішення військово - лікарської комісії № 2718 від 13.04.2023 року про перегляд та скасування постанови. Проте, позивач неодноразово звертався до командування військової частини з рапортом про направлення мене на повторне ВЛК. Однак рапорт позивача відмовлялися прийняти до розгляду. Крім того, позивач повідомляв лікарів під час проходження ВЛК, що має проблеми зі здоров`ям та те, що стан його здоров`я погіршується, проте на його заяви ніхто не реагував, у зв`язку з чим останній був вимушений звернутись до суду з цією позовною заявою. З приводу твердження відповідача стосовно того, що військовослужбовець при огляді лікаря повинен висловити скарги на свій стан здоров`я, то позивач звертався зі скаргами, проте на них ніхто не реагував. У відзиві на позовну заяву, зазначається, що постанову було прийнято вірно, проте це не відповідає дійсності, оскільки до уваги не було взято скарги на стан здоров`я позивача та дослідження не було проведено в повному обсязі. Отже позивач вважає, що у нього наявні захворювання, що унеможливлюють проходження військової служби. Також позивач 08.11.2022 року отримав множинні осколкові поранення правої та лівої гомілки, сідниці. В ході проведення службового розслідування встановлено, що з 16:50 до 17:30, 08.11.2022 року противником було здійснено обстріл з АГС17 ротно-опорного пункту 9313 поблизу населеного пункту Бахмут Донецької області в результаті чого, ОСОБА_1 отримав поранення. Поранення отримане під час виконання ним обов`язків військової служби при захисті Батьківщини. Отже позивач вважає, що рішення військово-лікарської комісії від 13.04.2023 року щодо визнання його, ОСОБА_1 , придатним до військової служби - є незаконним.
05.09.2023 року від військово-лікарської комісії при військовій частині НОМЕР_1 до суду надійшло заперечення, в якому відповідачем-1 зазначено наступне. Рішення позаштатної ВЛК, може бути оскарження до вищого в порядку відомчої підлеглості органу. Відповідно абзацу 14 підпункту 2.3.4 пункту 2.3 глави 2 розділу Наказу Міністерства оборони України від 14.08.2018 №402 ЦВЛК має право: розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі - ЛЛК)) Збройних Сил України; абзацу 16 - надавати роз`яснення щодо формулювання постанов ВЛК (ЛЛК) та підпункту 2.3.5 - Постанови ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку. Проведення повторної військово-лікарської комісії можливе у зв`язку з погіршенням стану здоров`я та відповідно звернутися до частини де військовослужбовець проходить службу, за повторним направленням для проходження військово-лікарської комісії на придатність до військової служби. Військова частина НОМЕР_1 не має повноважень видавати направлення військовослужбовцям інших частин на проходження ВЛК. Також позивач до військової частини НОМЕР_1 щодо скасування, оскарження довідки ВЛК №2718 від 13.04.2023 року та на проходження повторної військово- лікарської комісії - не звертався. Щодо Діагнозу позивача: Наслідки вогнепального осколкового сліпого поранення (від 08.11.2022 року) попереку, лівого стегна, правого колінного суглобу, лівої гомілки, лівої стопи у вигляді зміцнілих рубців. Наслідки після вибухового поранення (від 08.11.2022 року) лівої гомілки з вогнепальним переломом середньої третини лівої малогомілкової кістки, лікований консервативно, у вигляді слабоконсолідованого перелому середньої третини діафізу лівої малогомілкової кістки з больовим синдромом, незначним порушенням функції. Поранення важкого ступеню. Поранення, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби. Довідка про обставини поранення не надана. Стійка синусова тахікардія - Захворювання, ТАК, пов`язано з проходженням військової служби. На підставі статті 78-в; 38-в графи ІІ_Розкладу хвороб, графи і_ТДВ - Придатний до військової служби. Відповідно представлених документів та висловлених скарг лікарям військової частини НОМЕР_1 та лікарям військової частини НОМЕР_3 постанову військово-лікарської комісії, щодо військовослужбовця ОСОБА_1 - прийнято вірно. Перебіг захворювання, травми не має яскраво виражених симптомів, розвивається хвороба повільно.
06.09.2023 року від Державної установи «Головний медичний центр Міністерства внутрішніх справ України» до суду надійшов лист від 30.08.2023 року №33/4-1996, в якому зазначено, що Державна установа не є учасником спірних правовідносин і суб`єктом матеріально-правових вимог позивача. До означеного листа долучено відповідь на відзив щодо позовної заяви, в якій позивачем висловлена правова позиція, яка аналогічна за змістом у попередній відповіді на відзив (надійшла на адресу суду 28.08.2023 року).
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.06.2023 року зазначена вище справа розподілена та 15.06.2023 року передана судді Пруднику С.В.
В період з 31.07.2023 року по 25.08.2023 року суддя Прудник С.В. перебував у щорічній основній відпустці.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , солдат військової частини НОМЕР_2 був мобілізований до лав Збройних Сил України 03.09.2022 року, Дарницьким РТЦК та СП, відповідно позивач є військовослужбовцем.
Так, 24.03.2023 року військовою частиною НОМЕР_2 направленням №5883 ОСОБА_1 направлено на медичний огляд військово-лікарською комісією з метою визначення придатності до військової служби.
Тож, солдат військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 проходив медичний огляд військово-лікарською комісією з метою визначення придатності до військової служби, про що свідчать документи: (направлення на медичний огляд військово-лікарською комісією з метою визначення придатності до військової служби №5883 від 24.03.2023 року; картка обстеження та медичного огляду де зазначаються результати медичного обстеження спеціалістами (лікарями); подання лікаря травматолога військової частини НОМЕР_3 на ВЛК; електрокардіограма та аналізи; , відповідно чого було видано йому довідку військово-лікарської комісії №2718 від 13.04.2023 року (на руки).
13.04.2023 року військово-лікарською комісією при військовій частині НОМЕР_1 складено довідку №2718, відповідно до якої, проведено медичний огляд ВЛК при в/ч НОМЕР_1 « 13 » квітня 2023р. Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): наслідки вогнепального осколкового сліпого поранення (від 08.11.2022 року) попереку, лівого стегна, правого колінного суглобу, лівої гомілки, лівої стопи у вигляді зміцнілих рубців. Наслідки після вибухового поранення (від 08.11.2022 року) лівої гомілки з вогнепальним переломом середньої третини лівої малогомілкової кістки, лікований косервативно, у вигляді слабоконсолідованого перелому середньої третини діафізу лівої малогомілкової кістки з больовим синдромом, незначним порушенням функції. Поранення важкого ступеню.
Поранення, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби.
Довідка про обставини поранення не надана.
Стійка синусова тахікардія.
Захворювання, ТАК, повзано з проходженням військової служби.
На підставі статті 78-в; 38-в графи ІІ Розкладу хвороб, графи -ТДВ -
Придатний до військової служби.
Вважаючи зазначену довідку протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 106 Конституції України Президент України, зокрема, приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан.
Відповідно до частини першої статті 1 Закону №2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Згідно з частинами другою, третьою статті 1 Закону №2232-XII військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом (ч. 5 ст. 1 Закону №2232-XII).
Відповідно до частини сьомої статті 1 Закону №2232-XII виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).
Згідно з частиною першою статті 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Отже, військова служба передбачає професійну діяльність саме придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України.
Згідно із пунктами 1.1, 1.2 глави 1 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза - це:
медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України);
визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом;
установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.
Згідно з пунктом 2.1 глави 2 розділу І Положення № 402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Пунктом 2.2 глави 2 розділу І Положення № 402 визначено, що штатні ВЛК є військово-медичними установами. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону; ВЛК евакуаційного пункту; ВЛК пересувної госпітальної бази.
ЦВЛК є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України (підпункт 2.3.1 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення № 402).
Відповідно до підпункту 2.3.3 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення №402 на ЦВЛК покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також, зокрема, контроль за лікувально-оздоровчою роботою серед допризовників, організація медичного огляду призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, військовослужбовців, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних та резервістів (кандидатів у резервісти); розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи; прийняття та перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення із Збройних Сил України.
ЦВЛК має право, серед іншого, розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі - ЛЛК) Збройних Сил України (абзац 15 підпункту 2.3.4 пункту 2.3 глави 2 розділу I Положення №402).
Постанови ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку. (пп. 2.3.5 п. 2.3. гл. 2 р. І Положення №402).
Постанова ВЛК регіонів може бути оскаржена у ЦВЛК або у судовому порядку. (пп. 2.4.10 п. 2.3. гл. 2 р. І Положення №402).

До позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать, зокрема, гарнізонні ВЛК (пп. 2.6.1 п. 2.6. глави 2 розділу І Положення №402).

За правилами підпунктів 2.7.2, 2.7.3, 2.7.4 пункту 2.7 розділу І Положення №402 гарнізонна ВЛК створюється при клініках амбулаторно-поліклінічної допомоги, поліклініках військових лікувальних закладів Міністерства оборони України. На воєнний час при армійських тилових запасних військових частинах можуть бути створені гарнізонні ВЛК. На них покладається огляд військовослужбовців, а також огляд поповнення, яке поступає у ці військові частини, і контроль за організацією огляду військовослужбовців у військових частинах і батальйонах (командах) осіб, які одужують.

На госпітальну (гарнізонну) ВЛК покладається:

проведення медичного огляду осіб, указаних у пункті 1.2 розділу I Положення (крім допризовників), з метою визначення ступеня придатності до військової служби та в інших випадках, указаних у пункті 1.4 розділу II Положення;

ведення книги протоколів ВЛК та здавання її в архів;

проведення контролю за повнотою та якістю обстеження під час проведення медичного огляду, терміном проведення обстеження;

проведення разом із провідними медичними спеціалістами ВМКЦ регіонів та начальниками медичної служби військових частин, що знаходяться у зоні відповідальності військового лікувального закладу, детального аналізу визнання військовослужбовців непридатними (обмежено придатними) до військової служби, розробка пропозицій щодо покращення стану здоров`я військовослужбовців та попередження їх дострокового звільнення з військової служби за станом здоров`я. Узагальнення пропозицій та надання їх до штатної ВЛК.

Госпітальна (гарнізонна) ВЛК має право:

приймати постанови відповідно до цього Положення;

перевіряти з метою військово-лікарської експертизи організацію та стан лікувально-діагностичної роботи у військових лікувальних, цивільних лікувально-профілактичних закладах і у військових частинах, дислокованих у гарнізоні;

залучати до роботи на правах членів комісії медичних та військових фахівців за запитом голови ВЛК.

Згідно з пунктами 1.1, 1.2 глави 1 розділу ІІ Положення №402 медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.

Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема, військовослужбовців до військової служби.

Постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).

Згідно пункту 3.8 розділу ІІ Положення №402, після закінчення медичного обстеження під час мобілізації ВЛК виносить щодо військовозобов`язаного одну із таких постанов: Непридатний до військової служби у мирний час, обмежено придатний у воєнний час"; "Обмежено придатний до військової служби"; "Придатний (або непридатний) до військової служби за контрактом, за спеціальністю _____________ (вказати спеціальність)"; "Придатний (або непридатний) до військової служби в миротворчій місії за спеціальністю _____________ (вказати спеціальність)"; "Придатний до військової служби".

У спірному випадку позивач пройшов медичний огляд лікарями-спеціалістами військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 , за результатами якого складено довідку від 13.04.2023 року №2718.

Зі змісту довідки встановлено, що захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби. На основі статті 23б, 39в, 54вгр. ІІ ТДВ «Б» Розкладу хвороб, станів та фізичних лад, що визначають ступінь придатності до військової служби, «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», затвердженого наказом МО України від 14.08.2008 року №402. Обмежено придатний до військової служби. Протипоказані значні фізичні навантаження.

Обґрунтовуючи протиправність такого висновку ВЛК, позивач наполягає на наявності у нього захворювань, підтверджених медичними дослідженнями, які були відповідачем залишені позаувагою, внаслідок чого сформовано невірний висновок про його придатність до військової служби.

Разом з тим, суд зазначає, що питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями військово-лікарської комісії, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.

Таким чином, надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступень придатності до військової служби, виходить за межі судового розгляду.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.06.2020 у справі № 810/5009/18.

Слід зазначити також, що у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.06.2018 у справі №806/526/16.

В свою чергу, доказів того, що відповідачем-1 не було враховно певних медичних висновків (документів) матеріали справи не містять, суду про існування таких доказів стороною позивача не повідомлено.

За правилами частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, згідно з усталеною судовою практикою, при розгляді по суті спору у справах, у яких оспорюються рішення ВЛК, суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певної постанови (довідки), оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності постанови ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Отже, суди вправі перевіряти законність постанови ВЛК лише в межах дотримання процедури її прийняття.

В той же час, у позовній заяві позивач не зазначає про порушення відповідачем саме процедури прийняття оскаржуваної постанови, оформленої довідкою №2718 від 13.04.2023 року. Судом таких порушень з матеріалів справи також не встановлено.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09 грудня 1994 року, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Сукупність встановлених в ході судового розгляду спору обставин дає підстави для висновку про недоведеність допущених відповідачем порушень вимог чинного законодавства.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до правил статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 242-243, 245-246, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до відповідача-1: військово-лікарської комісії при військовій частині НОМЕР_1 , відповідача-2: Міністерства оборони України, відповідача-3: Центральної медичної (військово-лікарської) комісії МВС України про визнання висновку незаконним та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Розподіл судових витрат судом не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С. В. Прудник