Справа № 200/2242/23
Суддя: Кониченко О.М.
Дата ухвалення: 2023-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2023 року Справа№200/2242/23

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кониченка Олега Миколайовича розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області відповідач 1,

Головного управління Пенсійного фонду України Київській області відповідач 2,

Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві відповідач 3,

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просила суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 26 від 26 серпня 2022 року про переведення з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03 серпня 2022 року про переведення з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, з урахуванням додаткових документів наданих разом з заявою, а саме довідки № 1/1518 від 03.08.2023 року про заробітну плату чоловіка та довідки № 1/1519, 1/1520 та 1/1521 від 03.08.2023 року про підтвердження пільгового стажу роботи чоловіка.

03 липня 2023 року ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

19 липня 2023 року від відповідача 1 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити в задоволенні адміністративного позову, а також зазначив, що відповідно до екстериторіальності розподілу єдиної черги завдань, заява ОСОБА_1 надійшла до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області. Як наслідок, Головним управлінням ПФУ в Київській області було переведено позивача з пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника з 16.08.2022 за матеріалами пенсійної справи годувальника ОСОБА_2 з урахуванням страхового стажу та заробітної плати, на підставі яких обчислювався розмір пенсії за віком померлого. Враховуючи вищенаведене, не підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_3 про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву від 03.08.2022 про переведення з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, з урахуванням додаткових документів наданих разом з заявою, а саме довідки № 1/1518 від 03.08.2023 року про заробітну плату чоловіка та довідки № 1/1519, 1/1520 та 1/1521 від 03.08.2023 року про підтвердження пільгового стажу роботи чоловіка.

26 липня 2023 року ухвалою суду залучено до участі в справі в якості другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області, розгляд адміністративної справи розпочато спочатку та запропоновано Головному управлінню Пенсійного фонду України в Київській області у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення їм даної ухвали надати відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 162 КАС України, або заяву про визнання позову.

09 серпня 2023 року від Головного управління Пенсійного фонду України Київській області надійшов відзив на позовну заяву, в якій відповідач 2 зазначив, що після реєстрації звернення (заяви) від ОСОБА_1 в головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області про призначення пенсії, було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України у м. Києві, 16.08.2022 Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві позивача було переведено з пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника за матеріалами пенсійної справи годувальника ОСОБА_2 , отже, немає жодних підстав для залучення до участі в справі в якості другого відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області.

10 серпня 2023 року ухвалою суду залучено до участі в справі в якості третього відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, адреса зареєстрованого місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16), розгляд адміністративної справи розпочати спочатку, запропоновано Головному управлінню Пенсійного фонду України в м. Києві у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення їм даної ухвали надати відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 162 КАС України, або заяву про визнання позову.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві відзив на позовну заяву в строки встановлені судом не надано.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Згідно ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку про їх достатність для вирішення адміністративного спору.

Суд дослідивши подані матеріали справи встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначила, що вона та її чоловік ОСОБА_2 перебували на обліку як отримувачі пенсії в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області.

ІНФОРМАЦІЯ_2 її чоловік помер.

Відповідно до ст.ст. 36 та 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, 16 серпня 2022 року позивач звернулась до відповідача 1 з відповідною заявою про перехід на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV позивачем до заяви були додані додаткові документи для обчислення пенсії, а саме довідка № 1/1518 від 03.08.2023 року про заробітну плату її чоловіка та довідки № 1/1519, 1/1520 та 1/1521 від 03.08.2023 року про підтвердження пільгового стажу роботи її чоловіка.

15 листопада 2022 року через веб портал електронних послуг Пенсійного фонду України позивачем отримано Рішення про перерахунок пенсії № 26 від 26.08.2022 року.

Рішенням органу ПФУ № 26 від 26.08.2022 року позивачу призначено пенсію у разі втрати годувальника у розмірі 7 088,88 грн, виходячи з наступного: розмір пенсії за віком (ст. 27) (17772,20*059250) - 10500,40 грн; доплата за понаднормовий стаж (ст.28 ч. 1 абз.2) (за 34 роки) - 657,56 грн; загальний розмір пенсії - 11157,96 грн; доплата до пенсії по Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» - 3019,80 грн; сума пенсії по Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» (80% від 17722,50 грн) - 14177,76 грн, % для обчислення пенсії по втраті годувальника 50.

Позивач вказує на те, що 25 травня 2021 року відповідач 1, ще за життя чоловіка, рішенням № 51 від 25.05.2021 року здійснював йому перерахунок пенсії, водночас з аналізу рішення № 26 від 26.08.2022 року про призначення позивачу пенсії у зв`язку з втратою годувальника та рішення № 51 від 25.05.2021 року про перерахунок пенсії її померлого чоловіка, який здійснено за його життя, позивач встановила, що жодних змін в коефіцієнті стажу роботи та розмірі заробітної плати чоловіка не здійснено.

Таким чином, позивач вважає, що органом ПФУ протиправно не враховано надані нею додаткові довідки № 1/1518 від 03.08.2023 року про заробітну плату та довідки № 1/1519, 1/1520 та 1/1521 від 03.08.2023 року про підтвердження пільгового стажу роботи її чоловіка.

Відповідач 1 Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань за кодом , адреса зареєстрованого місцезнаходження: 84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, організаційно-правова форма орган державної влади.

Відповідач 1 проти задоволення позову заперечує та зазначає, що згідно заяви від 16.08.2022 №2610 та документів, які додані до неї, ОСОБА_1 переведено з пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника з 16.08.2022 за матеріалами пенсійної справи годувальника ОСОБА_2 з урахуванням страхового стажу та заробітної плати, на підставі яких обчислювався розмір пенсії за віком померлого. Розрахунок розміру пенсії проведено з урахуванням довідок №1/1518, №1/1519, №1/1520 та 1/1521 від 03.08.2023.

Відповідно до екстериторіальності розподілу єдиної черги завдань, заява ОСОБА_1 надійшла до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області. Заяву позивача від 16.08.2022 №2610 про перерахунок пенсії було розглянуто за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Київській області. Як наслідок, Головним управлінням ПФУ в Київській області було переведено позивача з пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника з 16.08.2022 за матеріалами пенсійної справи годувальника ОСОБА_2 з урахуванням страхового стажу та заробітної плати, на підставі яких обчислювався розмір пенсії за віком померлого.

Відповідач 2 Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області, зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань за кодом , адреса зареєстрованого місцезнаходження: вул. Ярославська, 40, м. Київ, 04071, організаційно-правова форма орган державної влади.

Відповідач 2 проти задоволення позову заперечує та зазначає, що після реєстрації звернення (заяви) від ОСОБА_1 в головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області про призначення пенсії, було розглянуто головним управлінням Пенсійного фонду України у м. Києві.

16.08.2022 Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві позивачку було переведено з пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника за матеріалами пенсійної справи годувальника ОСОБА_2 , отже, немає жодних підстав для залучення до участі в справі в якості другого відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області.

Відповідач 3 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань за кодом , адреса зареєстрованого місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16, організаційно-правова форма орган державної влади, відзиву на адміністративний позов не надав.

Згідно ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Докази суду надають учасники справи.

Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

На підставі наявних в матеріалах адміністративної справи письмових доказів, наданих сторонами, суд встановив наступне.

Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 від 04.06.2021 року, виданого Добропільським міським відділом ДРАЦС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивачем до суду надано копію оскаржуваного рішення № 26 від 26.08.2022 року (дата та час розрахунку 24.08.2022 року 15.39 год) про перерахунок пенсії, згідно якого при обчисленні розміру пенсії було використано середній заробіток 17722,20 грн, коефіцієнт стажу без урахування кратності - 0,59250, коефіцієнт стажу з урахуванням кратності (711/100*12)*1) - 0,59250, розмір пенсії за віком (ст. 27) (17722,20*0,59250), доплата за понаднормовий стаж (ст. 28 ч. 1 абз. 2) (за 34 роки) 657,56, загальний розмір пенсії 11157,96 грн, доплата до пенсії по Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» - 3019,80 грн, сума пенсії по Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» (80 % від 177222,20) 14177,76 грн, відсоток для обчислення пенсії 50%, розмір пенсії 7088,88 грн; страховий стаж 59 років 3 місяці 6 днів, страховий стаж до 01.01.2004 року 26 років 1 місяць 8 днів.

Аналогічні показники коефіцієнту стажу без урахування кратності та коефіцієнту стажу з урахуванням кратності, використані відповідачем 1 в рішенні № 51 при проведенні перерахунку 25.05.2021 року на підставі абз. 3 ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно довідки ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» від 03.08.2022 року № 1/1518, заробіток ОСОБА_2 для обчислення пенсії склав: у грудні 1990 року - 0,00857; у січні 1991 року - 0,00798, у лютому 1991 року - 0,00724, у березні 1991 року - 0,00531, у квітні 1991 року - 0,01007, у травні 1991 року - 0,01093, у червні 1991 року - 0,01263, у липні 1991 року - 0,01172, у серпні 1991 року - 0,01138, у вересні 1991 року - 0,00690, у жовтні 1991 року - 0,00681, у листопаді 1991 року - 0,02239, у грудні 1991 року - 0,07964; у січні 1992 року - 0,07264, у лютому 1992 року - 0,09738, у березні 1992 року - 0,15997, у квітні 1992 року - 0,14049, у травні 1992 року - 0,14785, у червні 1992 року - 0,19059, у липні 1992 року - 0,26569, у серпні 1992 року - 0,14407, у вересні 1992 року - 0,23227, у жовтні 1992 року - 0,49662, у листопаді 1992 року - 1,03728, у грудні 1992 року - 0,97354; у січні 1993 року - 0,87323, у лютому 1993 року - 1,96404, у березні 1993 року - 1,22285, у квітні 1993 року - 1,24199, у травні 1993 року - 1,35280, у червні 1993 року - 1,32240, у липні 1993 року - 2,17312, у серпні 1993 року - 2,46969, у вересні 1993 року - 4,97796, у жовтні 1993 року - 10,15578, у листопаді 1993 року - 12,38634, у грудні 1993 року - 21,44389; у січні 1994 року - 33,79558, у лютому 1994 року - 30,52861, у березні 1994 року - 39,41525, у квітні 1994 року - 28,27414, у травні 1994 року - 18,38596, у червні 1994 року - 41,16561, у липні 1994 року - 41,59068, у серпні 1994 року - 61,49040, у вересні 1994 року - 32,82952, у жовтні 1994 року - 57,50900, у листопаді 1994 року - 62,85100, у грудні 1994 року - 131,81000; у січні 1995 року - 86,12100, у лютому 1995 року - 141,88000, у березні 1995 року - 180,06000, у квітні 1995 року - 196,32000, у травні 1995 року - 127,86000, у червні 1995 року - 221,57000, у липні 1995 року - 62,72000, у серпні 1995 року - 173,14000, у вересні 1995 року - 106,88000, у жовтні 1995 року - 242,75000, у листопаді 1995 року - 166,58000.

Згідно довідки ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» від 03.08.2022 року № 1/1519 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, ОСОБА_2 працював повний робочий день на підземних роботах з важкими та шкідливими умовами праці на виробництві по видобутку вугілля: з 05.08.1982 року по 13.12.1982 року учнем прохідника підземного (Список №1, Постанова РМ СРСР № 1173 від 22.08.1956 року), з 14.12.1982 року по 04.12.1995 року прохідником підземним (Список №1, Постанова КМУ № 162 від 11.03.1994 року). ОСОБА_2 відпусткою без збереження заробітної плати не користувався, участі у страйках не брав, прогулів немає.

Згідно довідки ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» від 03.08.2022 року № 1/1521, ОСОБА_2 з 05.08.1982 року по 13.12.1982 року працюючи учнем прохідника підземного отримував заробітну платню за тарифною ставкою гірника підземного.

Згідно довідки ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» від 03.08.2022 року № 1/1520, згідно наказу по шахті «імені РСЧА» № 818 від 12.12.1994 року професія «прохідник підземний», за якою працював ОСОБА_2 , атестована за Списком № 1.

Згідно наданого відповідачем 1 розрахунку заробітної плати від 12.07.2023 року, при обчисленні розміру пенсії у разі втрати годувальника ОСОБА_2 враховано заробітну плату з листопада 1991 року по листопад 1995 року, врахована заробітна плата відповідає зазначеній у довідці ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» від 03.08.2022 року № 1/1518, за виключенням заробітної плати за жовтень 1995 року та листопад 1995 року, згідно розрахунку за жовтень 1995 року та листопад 1995 року органами ПФУ враховано 255.68000 грн та 169.45000 грн відповідно замість 242,75000 грн та 166,58000 грн.

Згідно довідці Форма-РС право, наданої відповідачем 1, період роботи з 05.08.1982 року по 18.08.1982 року (14 календарних днів) не враховано, з 19.08.1982 року по 14.12.1982 року враховано до пільгового стажу за Списком №1 (Ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, пр.1, п.а-в).

Вирішуючи спірні правовідносини суд виходив з наступного.

Офіційне тлумачення положення статті 1 Конституції України міститься у рішенні Конституційного Суду України № 3-рп/2012 від 25 січня 2012 року, згідно якого Основними завданнями соціальної держави є створення умов для реалізації соціальних, культурних та економічних прав людини, сприяння самостійності і відповідальності кожної особи за свої дії, надання соціальної допомоги тим громадянам, які з незалежних від них обставин не можуть забезпечити достатній рівень життя для себе і своєї сім`ї.

Відповідно до частин першої та другої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року (далі Закон №1058-IV), пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Частина 3 статті 4 Закону № 1058-IV визначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 1058-IV, відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: […] 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 10 Закону № 1058-IV визначено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 36 Закону № 1058-IV, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Непрацездатними членами сім`ї вважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону; […].

До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони:

1) були на повному утриманні померлого годувальника;

2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч.1 ст. 38 Закону № 1058-IV, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону № 1058-IV, раніше призначені пенсії по інвалідності внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання та пенсії у разі втрати годувальника із зазначених причин перераховуються за нормами цього Закону з урахуванням положень частини третьої статті 30 та частини восьмої статті 36 цього Закону, за умови наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії, на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, наявних на час перерахунку в пенсійній справі, які відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Відповідно ч. 1 ст. 44 Закону № 1058-IV, призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1) затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Порядок № 22-1).

Відповідно до п. 2.3. Порядку № 22-1 (тут та надалі в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу.

Також надаються такі документи: […] 10) […] До заяви про призначення пенсії членам сім`ї померлого пенсіонера повинні бути додані необхідні документи, зазначені в цьому пункті. Заробіток у такому випадку визначається за документами, що є в пенсійній справі померлого годувальника, або за поданими додатково документами відповідно до вимог частини першої статті 40 Закону; […].

До заяви про призначення пенсії членам сім`ї померлого пенсіонера повинні бути додані необхідні документи, зазначені в цьому пункті.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону № 1058-IV, заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Виходячи з системного аналізу викладеного, суд дійшов висновку, що при переведенні пенсіонера з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника останнім можуть бути подані додаткові документи на підтвердження страхового стажу набутого померлим годувальником до 1 липня 2000 року, зокрема довідки про заробітну плату.

Позивачем до органів ПФУ додатково було надано довідки ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» № 1/1518 від 03.08.2022 року про заробітну плату чоловіка та довідки № 1/1519, 1/1520 та 1/1521 від 03.08.2022 року на підтвердження пільгового стажу.

Поряд з цим, суд зауважує, що всі довідки датовані 03.08.2022 року, а не 03.08.2023 року як зазначає позивач у позовних вимогах.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Дослідивши матеріали адміністративної справи та надавши їм оцінку, суд дійшов висновку, що наданий відповідачем 1 розрахунок заробітної плати підтверджує, врахування відомостей довідки ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» № 1/1518 від 03.08.2022 року про заробітну плату ОСОБА_2 при обчисленні розміру пенсії позивача по втраті годувальника, оскільки суми зазначені у розрахунку відповідають сумам заробітної плати зазначеним у наданій позивачем довідці, за виключенням сум заробітної плати за жовтень-листопад 1995 року, де в розрахунку зазначені більші суми ніж у довідці, що в свою чергу не призводить до погіршення положення позивача.

Щодо доводів позивача відносно того, що за наслідками переведення її на пенсію по втраті годувальника не змінився коефіцієнт стажу роботи та розмір заробітної плати померлого годувальника, суд зазначає, що вказана обставина може свідчити не тільки про неврахування довідки про заробітну плату, а і про врахування зазначеної у довідці заробітної плати до страхового стажу на підставі інших документів до проведення перерахунку пенсії покійного годувальника на підставі рішення № 51 від 25.05.2021 року про перерахунок пенсії.

Проте, рішення суду не може гуртуватись на припущеннях.

Враховуючи, наданий відповідачем 1 розрахунок страхового стажу, суд дійшов висновку, що заробітна плата померлого годувальника, зазначена в довідці ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» № 1/1518 від 03.08.2022 року, частково врахована органами ПФУ, проте на за весь період.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону № 1058-IV, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі.

З наданого відповідачем 1 розрахунку суд встановив, що до страхового стажу померлого годувальника враховано 60 календарних місяців до 30 липня 2000 року, у тому числі страховий стаж та заробітна плата, зазначені в довідці ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» № 1/1518 від 03.08.2022 року.

Позовних вимог щодо зміни періоду, набутого до 30 червня 2000 року, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії (виключення періодів до 60 календарних місяців страхового стажу) позивачем не заявлено.

Натомість позовна заява та додані до неї позивачем документи не містять доводів та доказів, які б свідчили про те, що зазначена у довідці ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» № 1/1518 від 03.08.2022 року заробітна плата не була врахована раніше на підставі інших документів.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що підстави для зобов`язання відповідача 3 враховувати довідку ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» № 1/1518 від 03.08.2022 року відсутні, оскільки органами ПФУ вже врахована заробітна плата за 60 календарних місяців, з урахуванням відомостей про заробітну плату, які відповідають зазначеній довідці.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону № 1058-IV, мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Аналогічна норма міститься в Законі України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02 вересня 2008 року № 345-VI, а саме статтею 8 цього Закону встановлено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

З системного аналізу викладених положень законодавства суд дійшов висновку, що наявність достатнього пільгового стажу є вирішальною для встановлення підстав для призначення пенсії на пільгових умовах, тобто до досягнення пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону № 1058-IV (60 років), а також для вирішення питання про наявність підстав для застосування приписів ч. 1 ст. 28 Закону № 1058-IV та Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02 вересня 2008 року № 345-VI при визначенні мінімального розміру пенсії шахтарям (15 років робіт за Списком № 1).

Водночас, відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

З оскаржуваного рішення відповідача 3 суд встановив, що розмір пенсії позивача обчислений з урахуванням надбавки, встановленої відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02 вересня 2008 року № 345-VI, що свідчить про те, що ОСОБА_2 мав пільговий стаж за Списком № 1, що перевищує 15 років.

З наданої відповідачем 1 довідки Форма-РС право, суд встановив, що періоди роботи з 19.08.1982 року по 14.12.1982 року та з 15.12.1982 року по 04.12.1995 року, на підтвердження пільгового характеру яких позивачем надано довідки ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» № 1/1519, 1/1520 та 1/1521 від 03.08.2022 року, враховано до пільгового стажу ОСОБА_2 за Списком №1 (Ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, пр.1, п.а-в).

Водночас, період роботи з 05.08.1982 року по 18.08.1982 року (14 календарних днів) не враховано з підстав, які з матеріалів адміністративної справи, у тому числі оскаржуваного рішення відповідача 3 встановити не можливо, оскільки сторони відповідних доказів суду не надали.

Поряд з цим, встановлені судом обставини справи щодо зарахування періодів роботи з 19.08.1982 року по 14.12.1982 року та з 15.12.1982 року по 04.12.1995 року свідчать, що органом ПФУ частково враховані обставини, що підтверджуються довідками ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» № 1/1519, 1/1520 та 1/1521 від 03.08.2022 року.

Щодо наявності підстав для врахування довідок ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» № 1/1519, 1/1520 та 1/1521 від 03.08.2022 року суд дійшов висновку, що збільшення кількості повних років пільгового стажу має наслідком збільшення страхового стажу, відповідно ч. 3 ст. 24 Закону № 1058-IV, поряд з цим, відповідачем 3 не враховано частину пільгового стажу померлого годувальника, який підтверджується зазначеними довідками.

Водночас, рішення відповідача 3 про призначення позивачу пенсії по втраті годувальника має форму таблиці, та не містить аналізу наданих позивачем додаткових довідок ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» № 1/1519, 1/1520 та 1/1521 від 03.08.2022 року, висновків щодо їх врахування або відхилення.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частин 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсумовуючи аналіз правомірності дій відповідача 3 в частині неврахування спірних довідок в контексті приписів ст. 2 КАС України, суд дійшов висновку, що вони вчинені без урахування усіх обставин, що мали значення для прийняття рішення, без дотримання принципу пропорційності та необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивач і цілями, на досягнення яких спрямоване рішення суб`єкта владних повноважень.

Поряд з цим, суд звертає увагу, що у справі «Рисовський проти України» Європейський Суд з прав людини підкреслив важливість принципу «належного урядування», що передбачає, що у разі, якщо мова йде про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовний спосіб. Тобто, на державні органи покладено обов`язок запроваджувати внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок … і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси…».

Прозорість адміністративних процедур є ефективним запобіжником державному свавіллю. Натомість вмотивоване рішення демонструє особі, що вона була почута, дає стороні можливість апелювати проти нього. Отже, лише за умови винесення вмотивованого рішення може забезпечуватися належний публічний та судовий контроль за адміністративними актами суб`єкта владних повноважень.

Такі висновки суду кореспондують усталеній правовій позиції Верховного Суду, що викладена у численних постановах.

Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справі Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки, Ґаші проти Хорватії, Трґо проти Хорватії).

Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), пункт 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам.

Водночас, у постанові від 28 лютого 2020 року у справі № П/811/1015/16 сформульовано правову позицію Верховного Суду, відповідно до якої принцип належного урядування має надзвичайно важливе значення для забезпечення правовладдя в Україні; неухильне дотримання основних складових принципу належного урядування забезпечує прийняття суб`єктами владних повноважень легітимних, справедливих та досконалих рішень; принцип належного урядування підкреслює те, що між людиною та державою повинні бути вибудовані саме публічно-сервісні відносини, у яких інституції та процеси служать всім членам суспільства.

У постановах від 20 травня 2022 року у справі № 340/370/21, від 16 березня 2023 року у справі № 160/18668/2 та від 16 травня 2023 року у справі № 380/3195/22 Верховний Суд дійшов висновку про те, що невмотивованість та неналежна обґрунтованість рішення суб`єкта владних повноважень є достатньою за визначених обставин справи підставою для визнання такого рішення протиправним.

Відповідно до п. 4.2. Порядку № 22-1, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.3 Порядку № 22-1 встановлено, що створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій.

Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Матеріалами справи підтверджено, що саме відповідачем 3 в порядку екстериторіальності було розглянуто заяву позивача про переведення на пенсію по втраті годувальника та прийнято рішення за наслідками розгляду заяви позивача, отже саме на нього має бути покладений обов`язок щодо відновлення порушеного права позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

В рішенні Конституційний Суд України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13). При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Верховний Суд у постанові від 23 грудня 2021 року у справі № 480/4737/19 та від 8 лютого 2022 року у справі № 160/6762/21 сформулював висновок, відповідно до якого ефективний спосіб захисту прав та інтересів особи в адміністративному суді має відповідати таким вимогам: забезпечувати максимально дієве поновлення порушених прав за існуючого законодавчого регулювання; бути адекватним фактичним обставинам справи; не суперечити суті позовних вимог, визначених особою, що звернулася до суду; узгоджуватися повною мірою з обов`язком суб`єкта владних повноважень діяти виключно у межах, порядку та способу, передбаченого законом.

В постанові від 22 вересня 2022 року у справі № 380/12913/21 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду сформулював концепцію «ефективного правосуддя» в контексті вибору ефективного способу захисту порушеного права, та зазначив, що «КАС України орієнтує відповідачів (суб`єктів владних повноважень) забезпечувати ефективний захист прав і свобод до моменту ініціювання особою судового провадження, так відповідно до частини другої статті 17 КАС України особи, які порушили права і законні інтереси інших осіб, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення позову […].

Ефективно працююча система суб`єктів владних повноважень (головним чином, органів виконавчої гілки влади та органів місцевого самоврядування) є тим механізмом, який ефективно захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, що мінімізує можливість виникнення спорів у публічно-правовій сфері та, відповідно, робить непотрібним звернення до адміністративного суду; частина друга статті 2 КАС України орієнтує відповідачів (суб`єктів владних повноважень) забезпечувати ефективний захист та зобов`язує, у разі порушення таких прав, свобод чи інтересів, поновити їх до моменту ініціювання особою судового провадження.

При цьому адміністративний суд, зберігаючи самостійність і незалежність, діє не відособлено, а разом із законодавчою та виконавчою гілкою влади, які приймають власні рішення (обов`язкові до виконання), а також володіють гарантованою Конституцією України власною незалежністю та компетентністю[…].

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам».

В адміністративному позові позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення органу ПФУ про переведення її з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Проте, на момент ухвалення судового рішення у цій справі позивач більше року отримує пенсію призначену на підставі означеного рішення органу ПФУ.

Ураховуючи викладене, саме по собі скасування оскаржуваного рішення не тягне за собою відновлення порушеного права позивача та може призвести до погіршення його правового становища в спірних правовідносинах, а отже є недоцільним.

Виходячи зі встановлених обставин справи суд дійшов висновку, що повне та ефективне відновлення прав позивача має бути забезпечене при частковому задоволенні адміністративного позову шляхом визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в частині неврахування при прийнятті рішення № 26 від 26 серпня 2022 року про переведення з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника наданих ОСОБА_1 довідок, виданих Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» № 1/1519, 1/1520 та 1/1521 від 03.08.2022 року, та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03 серпня 2022 року про переведення з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника в частині урахування додаткових документів наданих разом з заявою, а саме довідок, виданих Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» № 1/1519, 1/1520 та 1/1521 від 03.08.2022 року про підтвердження пільгового стажу роботи померлого годувальника ОСОБА_2 .

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає, що позивачем за подання адміністративного позову сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Згідно ч.ч. 3, 8 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

У випадку якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи викладене, суд стягує судовий збір в повному обсязі на користь позивача з відповідача 3 за рахунок його бюджетних асигнувань у розмірі 1073,60 грн, оскільки протиправні дії саме цієї особи спричинили порушення прав позивача.

Керуючись Конституцією України, Кодексом адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, адреса зареєстрованого місцезнаходження: 84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3), Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області (, адреса зареєстрованого місцезнаходження: вул. Ярославська, 40, м. Київ, 04071) та Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, адреса зареєстрованого місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в частині неврахування при прийнятті рішення № 26 від 26 серпня 2022 року про переведення з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника наданих ОСОБА_1 довідок, виданих Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» № 1/1519, 1/1520 та 1/1521 від 03.08.2022 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03 серпня 2022 року про переведення з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника в частині урахування додаткових документів наданих разом з заявою, а саме довідок, виданих Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» № 1/1519, 1/1520 та 1/1521 від 03.08.2022 року про підтвердження пільгового стажу роботи померлого годувальника ОСОБА_2 .

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073 (Одна тисяча сімдесят три) грн 60 копійок.

Повний текст рішення складено та підписано 28 вересня 2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя О.М. Кониченко