Справа № 300/3103/22
Суддя: Панікар І.В.
Дата ухвалення: 2023-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
"28" вересня 2023 р. справа № 300/3103/22
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Панікар І.В., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій, -
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Івано-Франківського окружного адміністративного суду перебувала на розгляді адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій.
Розглянувши заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення, дослідивши долучені заявником докази, суд встановив наступне.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від від 01.11.2022 у справі №300/3102/22 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо застосування при перерахунку пенсії ОСОБА_1 обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 01.12.2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження пенсії максимальним розміром - десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням раніше проведених виплат.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.01.2023 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишено без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2022 року без змін.

Таким чином, рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду у справі 300/3103/22 набрало законної сили 19.01.2023.

На звернення позивача від 23.02.2023, ГУ ПФУ у Івано-Франківській області листом від 07.03.2023 № 1369-1426/К-02/8-0900/23 повідомило, що на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01.11.2022 у справі №300/3102/22 здійснено перерахунок пенсії, внаслідок якого її розмір становить 41935,14 грн. З 01.03.2022 на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області проведено індексацію основного розміру пенсії, шляхом збільшення на коефіцієнт 1,14, внаслідок чого її розмір становить 47905,98 грн, однак на виконання вищевказаного рішення суду пенсія виплачується в розмірі 41935,14 грн.

Відтак, позивач вказує, що виплата йому пенсії в розмірі 41935,14 грн., замість - 47905,98 грн. є невиконанням судового рішення в частині зобов`язання відповідача здійснити виплату перерахованої пенсії з 01.12.2019 без обмеження максимальним розміром, з урахуванням здійснених виплат.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Порядок встановлення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах визначено стаття 382 КАС України, за приписами частини 1 та 2 якої суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини 8 цієї ж статті судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу.

Отже, інститут встановлення судового контролю спрямований, перш за все, на своєчасне добровільне виконання відповідачами - суб`єктами владних повноважень судового рішення, та у встановлені судом строки. Є, так званим достатнім стимулом для керівника суб`єкта владних повноважень забезпечити належне виконання судового рішення, яке набрало законної сили, та, відповідно, є гарантією забезпечення прав позивача у справі.

При цьому, зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про його виконання як спосіб встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, є диспозитивним правом суду, а не його обов`язком, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

У постанові Верховного Суду від 11.06.2020 у справі №640/13988/19 висловлено позицію, відповідно до якої адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови. У свою чергу, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати. У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження. При цьому встановлювати судовий контроль за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду.

Відтак, лише за наявності достатніх доказів у не належному виконанні суб`єктом владних повноважень свого конституційного обов`язку виконання судового рішення надає право суду встановлювати судовий контроль.

Окрім того, рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Суд зазначає, що предметом спору в справі №300/3103/22 була правомірність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо застосування обмеження максимальним розміром пенсії ОСОБА_1 при виплаті такої в результаті перерахунку, здійсненого з 01.12.2019, а саме десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2022 рік установлено у 2023 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з 1 січня - 2093 гривні.

Як встановлено з протоколу за пенсійною справою № (МВС) від 06.02.2023 при обчисленні пенсії за вислугу років пенсійним органом враховувалося грошове забезпечення ОСОБА_1 , а саме: посадовий оклад 3200,00 грн, оклад за військове звання - 2200,00 грн, процентна надбавка за вислугу років 40% - 2160,00 грн, середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці - 26680,75 грн. Основний розмір пенсії (80% грошового забезпечення) -27392,6 грн. Так, загальний розмір нарахованої пенсії позивача з урахуванням індексації, доплат та підвищень становить 47905,98 грн., однак до виплати призначена пенсія у розмірі 41935,14 грн.

Таким чином, розмір пенсії ОСОБА_1 , перевищує десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, а саме 20930,00 грн.

Відтак, судом встановлено, що на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01.11.2022 у справі №300/3102/22 ОСОБА_1 , здійснено перерахунок його пенсії з 01.12.2019 без обмеження максимальним розміром, внаслідок якого її розмір становить 41935,14 грн.

Також, суд зазначає, що збільшення розміру пенсії до суми 47905,98 грн. слугувала індексація пенсії, однак така не була предметом розгляду по справі №300/3102/22.

Таким чином, на думку суду, вказані вище дії не можуть свідчити про наявність протиправної бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області чи про ухилення відповідача від виконання у повному обсязі рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01.11.2022 у справі №300/3102/22.

Окрім того, суд зазначає, що позивач не погоджується з порядком виконання судового рішення та стверджує про протиправність виплати відповідачем пенсії в розмірі 41935,14 грн., замість встановленого розміру пенсії - 47905,98 грн., що не надає право суду встановлювати судовий контроль, оскільки позивачем не наведено вмотивованих обґрунтувань щодо неналежного виконання рішення суду від 01.11.2022 у справі №300/3102/22 та не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували необхідність встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у даній справі.

Таким чином, враховуючи вище викладені норми законодавства та з`ясовані судом обставини, а також оцінивши докази, які містяться у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що заява про встановлення судового контролю за виконанням рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01.11.2022 у справі №300/3102/22 задоволенню не підлягає.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 241-243, 248, 256, 295, 296, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 01.11.2022 у справі №300/3102/22 - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання в повному обсязі, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя /підпис/ Панікар І.В.