Справа № 686/187/23
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2023-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/187/23 Головуючий у 1-й інстанції: Козак О.В.

Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.

26 вересня 2023 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Драчук Т. О. Смілянця Е. С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління транспорту та зв`язку Хмельницької міської ради на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 березня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління транспорту та зв`язку Хмельницької міської ради про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

В січні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до Управління транспорту та зв`язку Хмельницької міської ради про скасування постанови. В обґрунтування позову позивач вказав, що постановою головного спеціаліста-інспектора з паркування транспорту і зв`язку Хмельницької міської ради Бульбана С.О. на нього накладено стягнення у виді штрафу за вчинення ним, на думку інспектора, адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21.03.2023 позов задоволено.

Скасовано постанову по справі про адміністративне правопорушення від 03.01.2023 року серії РАП №963445179 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та накладення на нього штрафу в сумі 680 грн., а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрито за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі заявник, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано, зокрема, тим, що фотознімки, зроблені головним спеціалістом - інспектором з паркування в порядку ст.14-2 КУпАП, в тому ракурсі, в якому вони зроблені, містять інформацію про те, що транспортний засіб позивача державний номер НОМЕР_1 було зупинено з порушенням Правил дорожнього руху. Згідно частини 3 статті 265-4 КУпАП транспортний засіб позивача створював суттєву перешкоду дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, виходячи з наступного

Судом першої інстанції встановлено, що постановою головного спеціаліста-інспектора з паркування транспорту і зв`язку Хмельницької міської ради Бульбана С.О. від 03.01.2023 року серії РАП №963445179 до повідомлення серія ХМ№00032243 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 3 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 680.00 грн. за порушення підпункту ґ) пункту 15.9 розділу 15 Правил дорожнього руху, а саме за те, що 27.12.2022 року об 10 год. 33 хв. ОСОБА_1 здійснив зупинку на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Вважаючи протиправною оспорювану постанову, ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з вимогою про її скасування.

Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки автомобіль позивача повністю знаходився поза межами проїзної частини (смуги руху) по вул.Вайсера та вищевказаного перехрестя, то така зупинка хоча і суперечить правилам дорожнього руху, однак вона не створювала перешкод дорожньому руху, і тим більше не створювала загроз безпеці руху, що виключає в діях позивача існування визначених ч.3 ст.122 КУпАП таких кваліфікуючих ознак, як створення перешкод дорожньому руху або загрози безпеці руху.

Таким чином, дії позивача помилково були кваліфіковані спірною постановою за ч.3 ст.122 КУпАП, що свідчить про неправомірність такої постанови та наявність підстав для її скасування в судовому порядку.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-XII зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до пункту 15.1 ПДР зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

Пунктом 15.2 ПДР передбачено, що у випадку відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливi, вони дозволяються бiля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати iншим учасникам дорожнього руху).

Згідно п. 15.9 «ґ» ПДР зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м вiд краю перехрещуваноi проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русi та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або роздiлювальна смуга.

Відповідно до ч.3 ст.122 КУпАП ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, статтею 265-4 КУпАП наведений перелік способів розміщення транспортного засобу, які є такими, що суттєво перешкоджають дорожньому руху або створюють загрозу безпеці руху.

Зокрема, у пп. «ґ» п.2 ч.3 даної статті передбачено, що розміщення транспортного є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб розташовано у заборонених Правилами дорожнього руху місцях зупинки або стоянки, а саме: «ґ» на перехрестях та ближче 10 метрів від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на ній пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лiнiя розмітки або роздiлювальна смуга.

Обов`язковою умовою притягнення водія до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 122 КУпАП є встановлення в діях водія складу адміністративного правопорушення, зокрема, його об`єктивної сторони. Адміністративна відповідальність за вчинення зазначеного правопорушення настає лише у випадку створення водієм перешкоди дорожньому руху або загрози безпеці руху. Дані обставини є обов`язковими для встановлення відповідачем.

Відповідно до ст.279-1 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Положеннями ст.14-2 КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису)(за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідно до примітки ст.14-2 КУпАП режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до положень статті 14-2 КУпАП, інспектором з паркування було здійснено фото фіксацію обставин порушення правил стоянки в режимі фотозйомки, шляхом створення зображень транспортного засобу в момент вчинення правопорушення, на яких було зафіксовано:

1) дату порушення 27.12.2022;

2) місце розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомого об`єкта: м. Хмельницький, вул. Вайсера, 30;

3) географічні координати: 49.428161,26984367;

4) час вчинення порушення: 10:33.

Фотофіксацію місця порушення було здійснено за допомогою технічного приладу LOGIK INSTRUMENT K80 86QAC4670NXA22D1187, про що зазначено у постанові серії РАП №963445179 від 103.01.2023.

Згідно з матеріалами фотофіксації транспортного засобу (а.с. 21-27) позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП, а саме, транспортний засіб Hyundai д.н.з. НОМЕР_1 зафіксовано в межах Т-подібного перехрестя, що є порушенням п.15.9.« ґ» ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 122 КУпАП та суб`єктом відповідальності за яке в даному випадку є власник автомобіля.

Посилання позивача на порушення ним Правил дорожнього руху України в стані крайньої необхідності, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки надана позивачем виписка із медичної картки стаціонарного хворого №3536[22] не підтверджує факт крайньої необхідності в момент вчинення адміністративного правопорушення 27.12.2022.

Щодо посилання суду першої інстанції на те, що зупинка транспортного засобу позивача не створювала перешкод дорожньому руху, і тим більше не створювала загроз безпеці руху, то колегія суддів зазначає, що для цілей КУпАП розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб, зокрема, розташовано у заборонених Правилами дорожнього руху місцях зупинки або стоянки, тому оскільки автомобіль був припаркований з порушенням вимог п.п «ґ» п. 15.9 ПДР України, то на переконання суду, перешкоджав дорожньому руху.

Аналізуючи наведене в сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки винесена у відповідності до вимог чинного законодавства та за наявності обставин, що підтверджують вину особи.

Доказів, які б спростовували факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем не надано, а судом таких обставин не встановлено.

При цьому, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог та наявності підстав для скасування рішення першої інстанції з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при ухваленні рішення, неправильно застосовано норми матеріального права, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Управління транспорту та зв`язку Хмельницької міської ради задовольнити повністю.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 березня 2023 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття і не може бути оскаржена відповідно до частини 3 статті 272 КАС України.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Драчук Т. О. Смілянець Е. С.