Справа № 460/3750/23
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2023-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2023 рокуЛьвівСправа № 460/3750/23 пров. № А/857/12050/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Кузьмича С.М. та Матковської З.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській обл. на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 15.06.2023р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській обл. та Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській обл. про визнання дій протиправними, скасування рішення про відмову в призначенні пенсії по інвалідності, спонукання до вчинення певних дій (суддя суду І інстанції: Борискін С.А., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 15.06.2023р., м.Рівне; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: 15.06.2023р.),-

В С Т А Н О В И В:

14.02.2023р. (згідно з відомостями реєстраційної позначки суду першої інстанції) позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача Головного управління /ГУ/ Пенсійного фонду /ПФ/ України в Харківській обл. № 2000-0302-8/6919 від 16.01.2023р. про відмову у призначенні пенсії по інвалідності;

зобов`язати відповідача ГУ ПФ України в Рівненській обл. призначити пенсію по інвалідності ІІІ групи ОСОБА_1 з 11.10.2022р. відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

судові витрати покласти на відповідача (а.с.1-4).

Розгляд справи здійснено судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (а.с.18 і на звороті).

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 15.06.2023р. заявлений позов задоволено частково; визнано протиправними дії ГУ ПФ України в Рівненській обл. щодо направлення заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії від 09.01.2023р. до ГУ ПФ України в Харківській обл. без дотримання тримісячного строку для подачі ОСОБА_2 додаткових документів, визначених у розписці-повідомленні від 09.01.2023р.; визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФ України в Харківській обл. № 45 від 16.01.2023р.; зобов`язано ГУ ПФ України в Рівненській обл. повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.01.2023р. про призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням тримісячного строку для подачі додаткових документів, визначених у розписці-повідомленні від 09.01.2023р.; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено; стягнуто на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань кожного відповідача (а.с.33-36).

Не погодившись із рішенням суду, його оскаржив відповідач ГУ ПФУ в Рівненській обл., який покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що в своїй сукупності призвело до помилкового вирішення спору, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заявленого позову відмовити (а.с.37-39).

В обґрунтування вимог апеляційної скарги покликається на те, що згідно з документами, доданими до заяви про призначення пенсії від 09.01.2023р., та відомостями, що містяться в системі персоніфікованого обліку, страховий стаж позивача становить 00 років 11 місяців 28 днів.

Відтак, пенсійним органом правомірно відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії по інвалідності з врахуванням ст.32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки на момент звернення у позивача був відсутній необхідний страховий стаж, а саме 04 роки.

Інший учасник справи не подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття апеляційного провадження, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Розгляд справи в апеляційному порядку здійснено в порядку письмового провадження за правилами ст.311 КАС України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено під час судового розгляду, позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою з ІІІ групою інвалідності (а.с.5, 6).

09.01.2023р. ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФ України в Рівненській обл. із заявою (вх. № 325) про призначення пенсії по інвалідності; до вказаної заяви позивач долучив підтверджуючі документи.

Згідно розписки-повідомлення, з огляду на недостатність поданих разом із вказаною заявою документів для призначення пенсії, відповідач ГУ ПФ України в Рівненській обл. у строк до 09.04.2023р. запропонував ОСОБА_1 подати: військовий квиток, заяву про спосіб виплати пенсії (для виплати через банк), а також трудову книжку або документи про стаж (а.с.7).

Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності відділ призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг визначено ГУ ПФ України в Харківській обл. органом, уповноваженим розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.01.2023р.

За результатами розгляду зазначеної заяви відповідачем ГУ ПФ України в Харківській обл. прийнято рішення № 2000-0302-8/6919 від 16.01.2023р. про відмову у призначенні пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Підставою для такого рішення визначено відсутністю необхідного страхового стажу 04 роки, при цьому вік заявника складає 29 років 02 місяців 15 днів; страховий стаж 00 років 11 місяців 28 днів; до страхового стажу зараховано всі періоди роботи.

Не погоджуючись із таким рішенням відповідача про відмову у призначенні пенсії по інвалідності, вважаючи таке передчасним, прийнятим без врахування всіх необхідних документів, та із розрахунком страхового стажу, вважаючи правильною тривалість страхового стажу більше 5 років на дату звернення із заявою про призначення пенсії, позивач звернувся до суду із розглядуваним позовом.

Приймаючи рішення по справі та частково задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що після одержання ГУ ПФ України в Рівненській обл. заяви позивача від 09.01.2023р. про призначення пенсії по інвалідності пенсійним органом повідомлено про необхідність подання додаткових документів, зокрема, трудової книжки або документів про стаж, у строк до 09.04.2023р.

Разом з тим, всупереч вимог Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затв. постановою правління ПФ України № 22-1 від 25.11.2005р., відповідач ГУ ПФ України в Рівненській обл., повідомивши позивача про необхідність подання додаткових документів, без дотримання тримісячного строку, наданого для такого подання, направив сканкопії документів позивача за принципом екстериторіальності для прийняття остаточного рішення до ГУ ПФ України в Харківській обл.

Відтак, рішення пенсійного органу про відмову в призначені пенсії позивачу № 45 від 16.01.2023р. прийняте не на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх документів, які могли бути подані позивачем у строк до 09.04.2023р.

Оскільки суд не вправі підміняти собою державні органи, компетенція яких чітко регламентована чинним законодавством (повноваженнями щодо призначення та виплати пенсії наділений виключно відповідний орган ПФ України), тому зазначення судом конкретних дій відповідача під час розгляду заяви про призначення пенсії є виходом за межі повноважень суду, наданих чинним законодавством при постановлені судових рішень.

Таким чином, порушені права ОСОБА_1 підлягають захисту шляхом зобов`язання пенсійного органу повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії від 09.01.2023р., з урахуванням тримісячного строку для подачі останнім додаткових документів, визначених у розписці-повідомленні від 09.01.2023р.

Зважаючи на те, що за наслідками звернення позивача із заявою про призначення пенсії вже було прийнято відповідне рішення і, як наслідок, електронна пенсійна справа сформована та передана за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи, а також з огляду на допущення порушення вимог Порядку № 22-1 саме зі сторони ГУ ПФ України в Рівненській обл., суд дійшов висновку про необхідність зобов`язати вчинити відповідні дії саме цього відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із роз`ясненнями, які наведені в п.13.1 постанови Пленуму ВАС України № 7 від 20.05.2013р. «Про судове рішення в адміністративній справі», у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

Рішення суду першої інстанції в частині, що не оскаржена особою, яка подала апеляційну скаргу, не може бути скасовано або змінено апеляційним судом (п.13.2 цієї постанови).

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції не оскаржується в частині незадоволених позовних вимог, тому в цій частині судове рішення не переглядається судом апеляційної інстанції.

Стосовно решти позовних вимог колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірних та обґрунтованих висновків про наявність підстав для часткового задоволення позову із визначеним способом захисту позивача, з огляду на наступне.

Статтею 46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі ст.12 Європейської соціальної хартії (переглянутої) 1996 року держава зобов`язана підтримувати функціонування системи соціального забезпечення, її задовільний рівень, докладати зусиль для її поступового посилення.

Закон України № 1058-ІV від 09.07.2003р. «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» /Закон № 1058-ІV/ визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

В солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника (ст.9 зазначеного Закону).

Згідно ч.1 ст.44 вказаного Закону призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Приписами ч.1 ст.30 зазначеного Закону передбачено, що пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

Відповідно до ст.34 цього Закону пенсія по інвалідності призначається на весь строк встановлення інвалідності.

Згідно п.2 ч.1 ст.45 вказаного Закону пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, зокрема, пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності. У такому самому порядку призначається пенсія по інвалідності в розмірі пенсії за віком, якщо вимоги частини другої статті 33 цього Закону виконані на день встановлення інвалідності, і з дня виникнення такого права - якщо вимоги частини другої статті 33 цього Закону виконані в період після встановлення інвалідності до дня звернення за призначенням пенсії по інвалідності.

Відповідно до ст.32 вказаного Закону особи з інвалідністю II та III груп мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією: від 29 років до досягнення особою 31 року включно 04 роки.

Статтею 24 зазначеного Закону визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно із приписами п.1.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затв. постановою правління ПФ України № 22-1 від 25.11.2005р. /Порядок № 22-1/, днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Якщо заява про призначення пенсії подається через вебпортал або засобами Порталу Дія днем звернення за призначенням пенсії вважається дата реєстрації на вебпорталі або засобами Порталу Дія заяви разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).

Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу або засобами Порталу Дія). Якщо документи будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата реєстрації заяви на вебпорталі або засобами Порталу Дія.

Якщо наявних документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон).

Пунктом 2.1 цього Порядку визначено перелік документів, необхідних для призначення пенсії.

Відповідно до п.2.23 вказаного Порядку при поданні особою заяви в паперовій формі документи можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію.

Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах.

Згідно з п.п.4.1, 4.2 зазначеного Порядку заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

При прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб:

ідентифікує заявника (його представника);

надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії;

реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта;

уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування;

проводить опитування свідків для підтвердження стажу відповідно до пунктів 17-19 Порядку підтвердження наявного трудового стажу. Опитування свідків проводиться згідно із пунктом 12 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії;

з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат;

повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів;

сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис;

надсилає запити про отримання необхідних відомостей з відповідних державних електронних інформаційних реєстрів, систем або баз даних згідно з пунктом 2.28 розділу II цього Порядку;

повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія;

видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 7). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі;

повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних реєстрах, системах або базах даних та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповідної інформації.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію (п.4.7 згаданого Порядку).

Таким чином, положення Порядку № 22-1 визначають, що у разі якщо до заяви про призначення пенсії особою додані не всі необхідні документи, то орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться запис та видається відповідна розписка.

Якщо відповідні документи будуть подані заявником не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання таких додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії особи вважається день прийняття заяви про призначення пенсії.

Під час судового розгляду встановлено, що після одержання ГУ ПФ України в Рівненській обл. заяви позивача від 09.01.2023р. про призначення пенсії по інвалідності пенсійним органом повідомлено про необхідність подання додаткових документів, зокрема, військового квитка, заяви про спосіб виплати пенсії (для виплати через банк), а також трудової книжки або документів про стаж у строк до 09.04.2023р.

При цьому, як правильно зауважив суд першої інстанції, матеріалами справи підтверджено наявність у ОСОБА_1 трудової книжки НОМЕР_1 від 19.11.2012р., згідно записів якої позивач працював: у період 19.11.2012р. по 30.11.2012р. у фізичної-особи підприємця продавцем продтоварів; з 16.08.2013р. по 16.09.2013р. у фізичної-особи підприємця продавцем продтоварів; з 18.09.2013р. по 30.11.2017р. у фізичної-особи підприємця різноробочим.

Повідомивши ОСОБА_1 про необхідність подання додаткових документів у строк до 09.04.2023р., відповідач ГУ ПФ України в Рівненській обл. не врахував під час прийняття спірного рішення про відмову в призначенні пенсії вищевказані вимоги Порядку № 22-1.

Відтак, ГУ ПФ України в Рівненській обл. протиправно, без дотримання тримісячного строку наданого для такого подання, направив сканкопії документів позивача за принципом екстериторіальності для прийняття остаточного рішення ГУ ПФ України в Харківській обл.

Враховуючи викладене, суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що ГУ ПФ України в Харківській обл. належним чином не були досліджені та взяті до уваги всі документи, які повинні і могли бути подані позивачем у строк до 09.04.2023р. для підтвердження наявного страхового стажу для призначення пенсії по інвалідності та, як наслідок, не надано їм належної оцінки.

Відтак, рішення ГУ ПФ України в Харківській обл. № 2000-0302-8/6919 від 16.01.2023р. про відмову в призначенні позивачу пенсії по інвалідності є протиправним.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що обраний в цій справі спосіб захисту прав позивача повністю відповідає вимогам діючого законодавства.

Зокрема, відповідно до п.4.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затв. постановою правління ПФ України № 22-1 від 25.11.2005р. (в редакції, діючій на момент прийняття спірного рішення), після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи, за місцезнаходженням установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений до позбавлення (обмеження) волі, для здійснення виплати пенсії.

Таким чином, оскільки позивач проживає у м.Рівне, звернувся до цього пенсійного органу із заявою про призначення пенсії, тому судом підставно покладені зобов`язання щодо повторного розгляду заяву про призначення пенсії по інвалідності, з урахуванням тримісячного строку для подання додаткових документів, визначених у розписці-повідомленні від 09.01.2023р., саме на ГУ ПФ України в Рівненській обл.

Будь-яких доводів стосовно інших висновків суду апелянтом не наведено, через що останні слід вважати правильними і обґрунтованими.

Оцінюючи в сукупності обставини справи та враховуючи вищенаведені положення законодавства, колегія суддів приходить до переконання про наявність правових підстав для часткового задоволення заявленого позову, з вищевикладених мотивів.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції не встановив неправильного застосування норм матеріального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення і погоджується з висновками суду першої інстанції у справі, якими вимоги позивача частково задоволені у визначений спосіб.

Враховуючи результат апеляційного розгляду та відповідно до ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянта ГУ ПФУ в Рівненській обл.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно та повно встановив обставини справи, ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків судового рішення, а тому підстав для скасування рішення суду колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській обл. на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 15.06.2023р. в адміністративній справі № 460/3750/23 залишити без задоволення, а вказане рішення суду без змін.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській обл.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді С. М. Кузьмич
З. М. Матковська
Дата складання повного тексту судового рішення: 27.09.2023р.