Справа № 600/2866/23-а
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2023-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/2866/23-а Головуючий суддя 1-ої інстанції - Боднарюк О.В.

Суддя-доповідач - Біла Л.М.

26 вересня 2023 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Матохнюка Д.Б. Гонтарука В. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, звернувся до суду з позовом до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 14.04.2023 року ВП №71491032.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 в задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати прийняте рішення та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

До початку розгляду справи позивачем подано клопотання про зупинення розгляду даної справи до вступу в силу рішення по справі №725/3364/23 в межах розгляду якої надавалась оцінка правомірності притягнення його до адміністративної відповідальності та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення БАА № 858237 від 24.02.2022 року.

Суд апеляційної інстанції, надавши оцінку доводам апелянта про необхідність зупинення провадження у справі, дійшов висновку про відсутність підстав для вказаного, оскільки факт скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності мав місце після прийняття державним виконавцем оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження і, наразі, є лише підставою для звернення позивача до відповідача в порядку приписів ст. ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" для вирішення питання про закінчення виконавчого провадження.

Враховуючи відсутність клопотань від учасників справи про розгляд справи у відкритому судовому засіданні, суд, у відповідності до приписів п. п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України, ухвали розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 308 КАС України, дійшла наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 24.02.2022 року ВП №2 Кам`янець - Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області винесено постанову серії БАА № 858237 про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою до позивача застосовано штраф у розмірі 20400,00 грн за вчинене правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Згідно супровідного листа ВП №2 Кам`янець - Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області від 12.10.2022 року вбачається, що повторно надсилається до ВДВС у місті Чернівці для примусового виконання постанова у відношенні позивача про накладення адміністративного стягнення.

14.04.2023 року старшим державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Західного міжрегіональне управління Міністерства юстиції Чабан Г.Ю., винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 71491032 на підставі постанови № 858237, виданої 24.02.2022 року ГУНП в Хмельницькій області про стягнення з позивача штрафу в розмірі 40800 грн. та виконавчого збору у розмірі 4080 грн.

Не погоджуючись з фактом відкриття виконавчого провадження з виконання постанови у справі про адміністративне правопорушення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено суду протиправність оскаржуваної в межах даної справи постанови державного виконавця.

Колегія суддів, надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції та доводам апеляційної скарги, відзначає наступне.

Як вірно зауважив суд першої інстанції, визначальним у спірних правовідносинах є з`ясування обставин щодо пропуску строку пред`явлення до виконання виконавчого документа - постанови в справі про адміністративне правопорушення, а також застосування відповідних наслідків, від чого безпосередньо залежить правомірність винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Зокрема, позивач, як на підставу протиправності оскаржуваної постанови, зазначає ту обставину, що постанова про накладення штрафу пред`явлена до виконання із порушенням строку звернення до виконання, а тому державний виконавець зобов`язаний був повернути таку постанову стягувачу без прийняття до виконання.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

За правилами ч.1, 2 ст.12 Закону № 1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Відповідно до ч.2 ст.291 КУпАП в редакції на час виникнення спірних правовідносин, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

За загальними правилами відповідно до ст.299 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 300 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення виконується уповноваженим на те органом у порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами України.

Статтею 300-1 КУпАП встановлено, що у разі сплати відповідальною особою, зазначеною у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або громадянином (резидентом) України, який ввіз на територію України транспортний засіб, зареєстрований за межами України, 50 відсотків розміру штрафу протягом 10 банківських днів з дня набрання законної сили постановою про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), така постанова вважається виконаною. Постанова про накладення адміністративного стягнення за порушення зупинки, стоянки та паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), також вважається виконаною у разі сплати штрафу за повідомленням про притягнення до адміністративної відповідальності, залишеним уповноваженою посадовою особою на місці вчинення правопорушення на лобовому склі транспортного засобу, у тому числі шляхом сплати 50 відсотків розміру штрафу протягом 10 банківських днів з дня вчинення відповідного правопорушення.

У разі несплати штрафу особами, зазначеними у частині першій цієї статті, протягом 30 днів з дня набрання законної сили постановою про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сферах безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів така постанова підлягає примусовому виконанню.

У разі оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за правопорушення у сферах безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів перебіг строків, визначених цією статтею, зупиняється до розгляду скарги.

Відповідно до ст.303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Законами України може бути встановлено й інші, більш тривалі строки для виконання постанов по справах про окремі види адміністративних правопорушень.

Відтак, судова колегія резюмує, що після накладення на правопорушника адміністративного стягнення у вигляді штрафу, така постанова підлягає добровільному виконанню правопорушником упродовж 15 днів з дня винесення постанови, шляхом сплати визначеної суми штрафу. В разі невиконання в зазначений строк постанови про накладення штрафу відповідна постанова скеровується до органу державної виконавчої служби для її примусового виконання, для подальшого примусового стягнення з правопорушника подвійної суми штрафу.

Тобто, постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню не раніше ніж через 15 днів з дня її винесення та має наслідком стягнення подвійної суми штрафу, накладеного згідно такої постанови.

Під час розгляду справи суд першої інстанції достовірно встановив, що постанова серії БАА № 858237, про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 24.02.2022 року, яка набрала законної сили 03.03.2022 року, була повторно пред`явлена відповідачем до виконання протягом місяця з моменту її повернення виконавчим органом.

Зокрема, Головне управління національної поліції в Хмельницькій області, після отримання відмови державного виконавця у прийнятті до виконання постанови у справі про адміністративне правопорушення, що мало місце 05.10.2022 року, вже 12.10.2022 року, виправивши допущені помилки, пред`явили постанову повторно до виконання, що також підтверджується матеріалам справи.

Виходячи з наведених правових норм в їх сукупності, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для повернення виконавчого документу, яким в спірному випадку є постанова серії БАА № 8582375 від 24.02.2022 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, з підстав пред`явлення останньої до виконання із порушенням строку звернення до виконання .

Позивач, посилаючись на те, що ч.1 ст.303 КУпАП є спеціальною нормою і яка встановлює строк звернення постанови про накладення адміністративного стягнення до виконання три місяці з дня винесення, не враховує, що частина друга цієї статті передбачає встановлення й інших, більш тривалих строків для виконання постанов по справах про окремі види адміністративних правопорушень.

Тобто, наведена позивачем норма ч.1 ст.303 КУпАП встановлює загальний строк давності виконання постанов про накладення адміністративних стягнень.

Втім, статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлений окремий порядок виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, тому з огляду на положення ч.2 ст.303 КУпАП, до спірних правовідносин не може бути застосовано правила ч.1 ст.303 КУпАП.

Окрім того, слід враховувати, що Законом № 1404-VIII, яким врегульовано відносини з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), встановлені строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання.

Так, ч. 5 ст. 12 Закону № 1404-VIII відзначено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Також, як правильно зауважив суд першої інстанції, відповідно до приписів п. 10-2 розд. ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII встановлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, зокрема, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає обґрунтованим врахування державним виконавцем чинних законодавчих змін у порядку пред`явлення виконавчого документа до виконання, переривання та встановлення строків звернення виконавчого документа до виконання, тому суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність оскаржуваної постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження ВП № 71491032.

Стосовно доводів апелянта про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії БАА №858237 від 24.02.2022 року, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, то в даному випадку, судова колегія зазначає, що на момент прийняття оскаржуваного рішення, про дану обставину відповідачу відомо не було, а суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення на момент його прийняття.

Крім того, судова колегія звертає увагу на приписи ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", якими відзначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі: скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Відтак, позивач не позбавлений права звернутись до державного виконавця із заявою про закінчення виконавчого провадження.

Ухвалюючи це судове рішення, колегія суддів зважає також на п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному судовому рішенні.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Матохнюк Д.Б. Гонтарук В. М.