Справа № 200/14486/21
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2023-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

28 вересня 2023 року справа №200/14486/21

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Компанієць І.Д., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 липня 2022 року (повне судове рішення складено 05 липня 2022 року) у справі № 200/14486/21 (суддя в І інстанції Кониченко О.М.) за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, стягнення коштів,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 та Військової частини НОМЕР_2 , в якому просив:

визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з грудня 2014 року по листопад 2016 року;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з грудня 2014 року по листопад 2016 року;

стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку з 30 листопада 2016 року по день фактичного розрахунку, згідно Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 № 100;

визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з листопада 2016 року по листопад 2019 року;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_3 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з листопада 2016 року по листопад 2019 року;

стягнути з Військової частини НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку з 07 листопада 2019 року по день фактичного розрахунку, згідно Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 № 100.

Позивач в обґрунтування позовної заяви зазначав, що в період з 01 грудня 2014 року по 30 листопада 2016 року проходив службу у Військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до витягу з наказу ТВО командира ВЧ НОМЕР_1 №18 від 01 грудня 2014 року, солдат ОСОБА_1 зарахований до списків особового складу військової частини.

Відповідно до наказу ТВО командира військової частини НОМЕР_1 від 30 листопада 2016 року № 330, сержанта ОСОБА_1 , у зв`язку з призначенням до іншої військової частини, з 30 листопада 2016 року виключено із списків особового складу частини.

Позивач зазначав, що згідно цього наказу відповідач-1 при здійсненні розрахунку при звільненні не включив до складу виплат індексацію грошового забезпечення, із розрахунку базовий місяць - січень 2008 року.

З 01 грудня 2016 року по 07 листопада 2019 року позивач ОСОБА_1 проходив службу у військовій частині НОМЕР_2 .

Відповідно до наказу ТВО командира військової частини НОМЕР_4 від 07 листопада 2019 року № 306, старшого сержанта ОСОБА_1 , у зв`язку зі звільненням у запас (за станом здоров`я), з 07 листопада 2019 року виключено із списків особового складу частини.

Згідно нього наказу відповідач-2 при здійсненні розрахунку при звільненні не включив до складу виплат індексацію грошового забезпечення, із розрахунку базовий місяць - січень 2008 року.

Тому, позивач вважав, що його права на отримання грошового забезпечення в належному розмірі були порушені, просить також стягнути з відповідачів середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05 липня 2022 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 індексації грошового забезпечення за період з грудня 2014 року по листопад 2016 року.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з грудня 2014 року по листопад 2016 року.

Стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 01 грудня 2016 року по день ухвалення рішення по справі у розмірі 10 000,00 (десять тисяч) гривен.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з листопада 2016 року по листопад 2019 року.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_3 нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з грудня 2016 року по листопад 2019 року.

Стягнуто з Військової частини НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 08 листопада 2019 року по день ухвалення рішення по справі у розмірі 7000,00 (сім тисяч) гривен.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

18 вересня 2023 року на адресу апеляційного суду надійшло клопотання військової частини НОМЕР_1 , в якому заявник просить закрити провадження у справі, оскільки позивач загинув під час виконання бойового завдання. До клопотання додано свідоцтва про смерть ОСОБА_1 серії НОМЕР_5 .

Правові підстави закриття провадження у справі визначені статтею 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд закриває провадження у справі, зокрема у разі смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою фізичної особи або припинення юридичної особи, за винятком суб`єкта владних повноважень, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

За приписами пункту 4 частини 1 статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: 4) визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у визначених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині.

Статтею 319 КАС України встановлено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Якщо судом першої інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення, а смерть фізичної особи - сторони у спорі чи припинення юридичної особи - сторони у спорі, що не допускає правонаступництва, настали після ухвалення такого рішення не може бути підставою для застосування вимог частини першої цієї статті.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 18 жовтня 2022 року, тобто, до ухвалення оскаржуваного рішення місцевим судом.

На підставі викладеного, враховуючи що спірні правовідносини не допускають правонаступництва, а позивач по справі загинув, тому провадження по справі підлягає закриттю, а рішення суду визнанню нечинним.

На підставі наведеного, керуючись статтями 238, 308, 311, 315, 319, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати нечинним рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 липня 2022 року.

Провадження у справі № 200/14486/21 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, стягнення коштів закрити.

Повне судове рішення 28 вересня 2023 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

І. Д. Компанієць