Справа № 240/2356/23
Суддя: Шуляк Любов Анатоліївна
Дата ухвалення: 2023-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
27 вересня 2023 року м. Житомир справа № 240/2356/23
категорія 105000000
Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Шуляк Л.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Євгенії Олегівни про визнання незаконними і протиправними рішення та бездіяльності та скасування постанови,
До Житомирського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 із позовом, в якому просить (мова оригіналу):
- визнати незаконними і протиправними рішення, дії приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Є.О.Волкова щодо винесення Постанови про відкриття провадження від 10.01.2023 у межах виконавчого провадження ВП № 70715491 та постанови про арешт коштів боржника від 10.01.2023 року (мінімальна пенсія - менше прожиткового мінімуму!!!);
- визнати упередженою, протиправною, завідомо неправочинною, юридично нікчемною, незаконною, необґрунтованою постанову про відкриття провадження від 10.01.2023 року, а також постанову про арешт коштів боржника від 10.01.2023 року;
- визнати незаконною і протиправною бездіяльність приватного виконавця Є.О.Волкова щодо несвоєчасного винесення (з пропуском передбаченого законом строку) та надіслання Постанови про відкриття провадження від 10.01.2023 року;
- визнати упередженою, протиправною, завідомо неправочинною, юридично нікчемною, незаконною, необґрунтованою, і скасувати постанову про відкриття провадження від 10.01.2023, постанову про арешт коштів боржника від 10.01.2023, постанову про розмір мінімальних витрат, постанову про стягнення з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця!???! - у розмірі 23,14 грн. та судового збору у розмірі 231,41 грн. (мінімальна пенсія - менше прожиткового мінімуму!!!!;
- скасувати постанову про відкриття провадження від 10.01.2023 р., постанову про арешт коштів боржника від 10.01.2023 у межах виконавчого провадження ВП №70715491, постанову про розмір мінімальних витрат, постанову про стягнення з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця!???) - у розмірі 23,14 грн. та судового збору у розмірі 231,41 грн. (мінімальна пенсія - менше прожиткового мінімуму! І!);
- постановити ухвалу про повернення постанови про відкриття виконавчого провадження від 10.01.2023 року та постанови про арешт коштів боржника від 10.01.2023 р, постанову про стягнення з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця!???) - у розмірі 23,14 грн. та судового збору у розмірі 231,41 грн. (мінімальна пенсія - менше прожиткового мінімуму!!) - без виконання в частині арешту та стягнення коштів, що знаходяться на (пенсійних) рахунках;
- повідомити Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про цільове призначення рахунку та повернути ухвалу від 13.05.2020 у справі №274/1067/18, про накладення арешту на грошові кошти у межах суми звернення стягнення - без виконання в частині арешту та стягнення коштів, що знаходяться на таких (пенсійних) рахунках;
- зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Є.О.Волкова зняти арешт коштів заявника ОСОБА_1 .
31.07.2019 Бердичівським міськрайсудом видано виконавчий лист про стягнення заборгованості з заявника на користь стягувача. В свою чергу, лише 10.01.2023 приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області виніс постанову про відкриття виконавчого провадження, чим грубо порушено положення Закону України "Про виконавче провадження" та інших вимог чинного законодавства України, що є підставою для скасування такої постанови.
Також зазначає, що відповідачем винесено постанову про арешт коштів боржника від 10.01.2023, яка не відповідає вимогам Закону України "Про виконавче провадження", оскільки приватним виконавцем незаконно накладено арешт на кошти в розмірі, який перевищує суму заборгованості боржника в декілька разів.
А тому, як наголошує позивач, постанови винесені в межах виконавчого провадження ВП № 70715491 є незаконними та винесені з грубим порушенням вимог законодавства.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 18.08.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.
Окрім того, наголошено що жодних дій щодо виконання рішення суду позивач не вчиняє, в свою чергу, оскаржує правомірні дії приватного виконавця, цим зловживає своїми процесуальними правами та намагається ухилитися від виконання рішення суду, яке набрало законної сили та підлягає обов`язковому виконанню.
У відповідності до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами із прийняттям рішення відповідно до ч.5 ст.250 КАС України.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.
Вказана заява зареєстрована приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Волковою Є.О. 10.01.2023 за вхідним номером 72.
Виконавчий лист №274/1067/18, виданий 31.07.2019 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області про стягнення з позивача на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" судового збору у розмірі 231,41 грн перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Є.О..
10.01.2023 приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №70715491 щодо примусового виконання виконавчого листа №274/1067/18 від 31.07.2019, яка відповідно до супровідного листа №1810 від 10.01.2023 надіслана позивачу.
Приватним виконавцем в той же день винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди в сумі 23,14 грн, яка відповідно до супровідного листа №1862 від 10.01.2023 надіслана позивачу.
10.01.2023 приватним виконавцем винесено постанову про арешт грошових коштів, що містяться на відкритих рахунках, а також коштів на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення, на які заборонено законом, та належить боржнику, яка надіслана ОСОБА_1 10.01.2023 №1865.
Не погоджуючись з такими діями приватного державного виконавця, ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом для захисту своїх прав.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України "Про виконавче провадження" (далі -Закон №1404-VІІІ, який набрав чинності 05.10.2016).
Відповідно до статті 1 Закону №1404-VІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (ч.1 ст.5 Закону №1404-VІІІ).
Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців (ч.1 ст.12 Закону №1404-VІІІ).
Відповідно до п.10-2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1404-VІІІ тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, зокрема:
фізичні особи можуть здійснювати видаткові операції з рахунків, на кошти яких накладено арешт органами державної виконавчої служби, приватними виконавцями, без урахування такого арешту за умови, якщо сума стягнення за виконавчим документом не перевищує 100 тисяч гривень;
припиняється звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника (крім рішень про стягнення аліментів та рішень, боржниками за якими є громадяни Російської Федерації);
визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.
Відповідно до частин 5, 6 статті 26 Закону №1404-VІІІ виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.
Позивач в позовній заяві наголошує, що приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Волкова Є.О. порушила строки винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №70715491 щодо примусового виконання виконавчого листа №274/1067/18 від 31.07.2019.
В той же день, 10.01.2023 приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №70715491 щодо примусового виконання виконавчого листа №274/1067/18 від 31.07.2019, яка відповідно до супровідного листа №1810 від 10.01.2023 надіслана позивачу.
Тобто, приватний державний виконавець діяв у строки та в порядку, що передбачені ст.26 Закону №1404-VІІІ, а тому відсутні підстави щодо визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №70715491 від 10.01.2023 щодо примусового виконання виконавчого листа №274/1067/18 від 31.07.2019.
Щодо законності винесення постанови про арешт коштів боржника від 10.01.2023 в межах виконавчого провадження №707154914, суд зазначає наступне.
Згідно частини 2 статті 48 Закону №1404-VІІІ стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.
Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.
Приписами ст. 56 Закону №1404-VІІІ встановлено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.
Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.
Відповідно, ч. 4 ст. 59 чинного Закону № 1404-VIII встановлено перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, а саме: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.
Тобто, нормами ст. 59 Закону № 1404-VIII визначено, що підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.
Приватний виконавець може самостійно зняти арешт з коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.
Як зазначалось, відповідачем винесено постанову про арешт грошових коштів, що містяться на відкритих рахунках, а також коштів на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення, на які заборонено законом, та належить боржнику.
Тобто, арешт стосується лише коштів, що містяться на відкритих рахунках, або які будуть відкриті в подальшому і лише в межах суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця. При цьому, звернення стягнення на пенсію наразі не допускається.
У разі, якщо рахунок боржника, на який накладено арешт, має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом, позивач може надати виконавцю відповідне документальне підтвердження для зняття арешту.
Водночас, на даний час в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження наявності підстав для зняття такого арешту.
З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що постанова про накладення арешту коштів боржника в межах ВП №70715491 є правомірною, а тому відсутні підстави для її скасування.
Щодо правомірності винесення приватним виконавцем 10.01.2023 постанови про стягнення з боржника основної винагороди в сумі 23,14 грн та постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, суд зазначає наступне.
Частина 3 ст.45 Закону № 1404-VIII передбачає, що основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.
Основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус визначено Законом України від 02 червня 2016 року №1403-VIII "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (далі - Закон №1403-VIII).
Згідно з ч.1, ч.3 ст.31 Закону №1403-VIII за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода.
Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової.
Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді: 1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру; 2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.
Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч.4, ч.5 ст.31 Закону №1403-VIII основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). Якщо суму, передбачену в частині четвертій цієї статті, стягнуто частково, сума основної винагороди приватного виконавця, визначена як відсоток суми стягнення, виплачується пропорційно до фактично стягнутої суми.
Згідно з ч.6, ч.7 ст.31 Закону №1403-VIII основна винагорода, що встановлюється у вигляді фіксованої суми, стягується після повного виконання рішення. Приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).
Витрати виконавчого провадження складаються з мінімальних та додаткових витрат виконавчого провадження.
Виконавець виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження та надсилає її сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.
Враховуючи те, що суд дійшов висновку про правомірність винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 10.01.2023 ВП №70715491, суд одночасно приходить до висновку про правомірність винесення й постанови про стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження від 10.01.2023 ВП №70715491 та постанови про стягнення з боржника основної винагороди в сумі 23,14 грн від 10.01.2023 ВП №70715491.
Окрім того, суд наголошує, що станом на момент розгляду даної справи позивачем, як боржником, не було виконано рішення суду по справі №274/1067/18 у добровільному та примусовому порядку у строки, визначені постановою про відкриття виконавчого провадження.
В силу частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно з частиною другою цієї статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що відповідачем доведено правомірність своїх рішень та дій, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Зважаючи на відсутність документально-підтверджених судових витрат у даній адміністративній справі питання про їх розподіл судом не вирішується.
Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 242-246, 250, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення за правилами, встановленими статтями 287, 296-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду складено у повному обсязі: 27 вересня 2023 року.

Суддя Л.А.Шуляк