Справа № 540/2024/21
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2023-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2023 р.м. ОдесаСправа № 540/2024/21

Категорія:106030000 Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К.С.

Місце ухвалення: м. Одеса

Дата складання повного тексту: 30.03.2023р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

при секретарі Чоран А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Херсонської обласної прокуратури на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Херсонської обласної прокуратури про визнання бездіяльності протиправною, вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Херсонської обласної прокуратури (з урахуванням уточнення позову) про:

- визнання протиправною бездіяльності Херсонської обласної прокуратури щодо затримки виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2020 року по справі №540/1720/20 в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні оперативно-розшукової діяльності управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Херсонської області;

- стягнення з Херсонської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2020 року в справі №540/1720/20 про поновлення на посаді ОСОБА_1 за період з 30 жовтня 2020 року по 10 серпня 2021 року в розмірі 511 609 грн.;

- стягнення з Херсонської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 судових витрат.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2020 року у справі №540/1720/20, яке є чинним на час звернення до суду, не виконано, оскільки позивача не поновлено на посаді, а тому наявна протиправна бездіяльність відповідача щодо виконання рішення суду.

Загальна кількість робочих днів затримки у поновленні на посаді позивача упродовж періоду з 30 жовтня 2020 року по 05 травня 2021 року (який буде уточнюватись по день ухвалення рішення суду по даній справі) становить 132 робочих дні, таким чином середній заробіток за час затримки виконання рішення в справі №540/1720/20 підлягає стягненню в сумі 342 804,00 грн. (2 597 грн. х 132 р.д.).

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що позивача було звільнено з посади з 04 червня 2020 року, тобто обчислення середньої заробітної плати повинно здійснюватися виходячи з виплат за квітень, травень 2020 року. У вказаний період заробітна плата позивача склала 42 627,39 грн. за 37 відпрацьованих днів, а отже середньоденна заробітна плата становить 1 152,09 гpн. (42 627,39 грн./37 р.д.).

Позивачем заявлено вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення за період з 30 жовтня 2020 року по 05 травня 2021 року у сумі 342 804 грн. за 132 робочих дня. Проте, кількість робочих днів у вказаному періоді складає 128 днів, а розмір середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення, у разі доведення позивачем правових підстав для його стягнення 147 467,52 грн. (1 152,09 грн. * 128 дн.).

Справу розглянуто за правилами загального позовного провадження в порядку письмового провадження.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 березня 2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Херсонської обласної прокуратури про визнання бездіяльності Херсонської обласної прокуратури щодо затримки виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2020 року по справі №540/1720/20 в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні оперативно-розшукової діяльності управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Херсонської області, стягнення з Херсонської обласної прокуратури середнього заробітку за час затримки виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 29 жовтня року по справі №540/1720/20 щодо поновлення на посаді ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Херсонської обласної прокуратури щодо затримки виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2020 року по справі №540/1720/20 в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні оперативно-розшукової діяльності управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Херсонської області у період з 30 жовтня 2020 року по 09 серпня 2021 року.

Стягнуто з Херсонської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2020 року в справі №540/1720/20 про поновлення на посаді ОСОБА_1 за період з 30 жовтня 2020 року по 10 серпня 2021 року в розмірі 223 505,46 грн.

Стягнуто з Херсонської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 4 336,04 грн.

В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Херсонської обласної прокуратури ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, а також у зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги:

- 10 серпня 2021 року позивача засобами електронного та поштового зв`язку повідомлено про його поновлення на посаді на виконання рішення суду та запропоновано прибути до відділу кадрової роботи та державної служби Херсонської обласної прокуратури для ознайомлення з наказом, надання трудової книжки та для подальшого виконання службових обов`язків. Втім ОСОБА_1 до прокуратури прибув лише 04 листопада 2021 року, що може свідчити про відсутність у нього наміру фактичного виконання рішення суду в частині поновлення свого права на працю;

- апелянт звертає увагу колегії суддів на те, що питання правомірності звільнення позивача наразі вирішується Верховному Суді за касаційними скаргами Офісу Генерального прокурора і керівника Херсонської обласної прокуратури у справі №540/1720/20, які наразі не розглянуто. Тобто спір з приводу законності звільнення позивача з посади поки остаточно не вирішено;

- суд першої інстанції помилково нарахував суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу ОСОБА_1 у період з 30 жовтня 2020 року по 09 серпня 2021 року із розрахунку 194 робочі дні, тоді як планова кількість робочих днів у період з 30 жовтня 2020 року по 09 серпня 2021 року складає 193 робочих дні, а середній заробіток за час вимушеного прогулу мав би складати 222 353,37 грн.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 березня 2023 року іншими учасниками справи не оскаржено.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги Херсонської обласної прокуратури, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2020 року по справі №540/1720/20 позов ОСОБА_1 до Прокуратури Херсонської області, Другої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора, Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування рішення, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Другої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора від 09 квітня 2020 року №218 щодо неуспішного проходження атестації ОСОБА_1 .

Визнано протиправним та скасовано наказ прокуратури Херсонської області від 02 червня 2020 року №253к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні оперативно-розшукової діяльності управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Херсонської області та з органів прокуратури Херсонської області з 04.06.2020 року на підставі п.9 ч.1 ст. 51 Закону України "Про прокуратуру".

Поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні оперативно-розшукової діяльності управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Херсонської області з 04 червня 2020 року, зарахувавши час вимушеного прогулу у загальний строк служби в органах прокуратури України.

Стягнуто з Херсонської обласної прокуратури на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 04 червня 2020 року по 29 жовтня 2020 року в розмірі 120 969 (ста двадцяти тисяч дев`ятисот шістдесяти дев`яти) грн. 45 коп.

Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення позивача на посаді в прокуратурі Херсонської області з 04 червня 2020 року та стягнення заробітної плати в межах стягнення за один місяць в розмірі 20 737 (двадцяти тисяч семисот тридцяти семи) грн. 62 коп.

Стягнуто з Херсонської обласної прокуратури на користь позивача моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.

В решті позовних вимог відмолено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 липня 2021 року апеляційні скарги Офісу Генерального прокурора та заступника керівника Херсонської обласної прокуратури задовольнити частково.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2020 року змінено, виклавши абзац п`ятий його резолютивної частини в наступній редакції:

Стягнуто з Херсонської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 05 червня 2020 року по 29 жовтня 2020 року у розмірі 116 361 грн. (сто шістнадцять тисяч триста шістдесят одна грн. 09 копійок).

Виключено абз.7 резолютивної частини рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2020 року та викладено мотивувальну частину судового рішення в частині вирішення питання щодо стягнення моральної шкоди в редакції даної постанови суду апеляційної інстанції.

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2020 року залишено без змін.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на виплату середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення його на посаді за період з 30 жовтня 2020 року (наступний день з дня ухвалення рішення суду про поновлення на посаді, що підлягає негайному виконанню) по 09 серпня 2021 року (день, що передує дню прийняття наказу про поновлення на посаді) у сумі 223 505,46 грн. (194 дні х 1 152,09 гpн.).

Колегія суддів не погоджується з цими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частинами 1, 2, 6 ст. 43 Конституції України визначено право кожного на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Кодекс законів про працю України регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини (абз.1 ст.1 КЗпП України).

Статтею 3 КЗпП України передбачено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Відповідно ч.ч.2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Пунктом 3 ч.1 ст. 371 КАС України встановлено, що рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.

При цьому, ст. 236 КЗпП України передбачено, що лише у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Аналіз норм, що регулюють спірні правовідносини, дає підстави для висновку, що право у робітника на отримання передбачених законодавством виплат виникає лише після встановлення органом, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі, факту його незаконного звільнення.

Тобто, виплати які має намір отримати позивач (середній заробіток) у даній справі за рішенням суду є невід`ємною частиною встановленого права на них. Закон пов`язує цю виплату виключно з фактом незаконного звільнення.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, Верховний Суд постановою від 18 липня 2023 року у справі №540/1720/20 відмовив ОСОБА_1 у задоволенні позову до прокуратури Херсонської області, Другої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора, Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним і скасування рішення, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Тобто, даним судовим рішенням Верховний Суд встановив факт законності наказу прокуратури Херсонської області від 02 червня 2020 року №253к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні оперативно-розшукової діяльності управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Херсонської області та з органів прокуратури Херсонської області з 04 червня 2020 року на підставі п.9 ч.1 ст. 51 Закону України "Про прокуратуру".

Приймаючи дане рішення, Верховний Суд також вказав, що оскільки позовні вимоги щодо поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними стосовно вимог про скасування рішення кадрової комісії та наказу про звільнення, у задоволенні яких судом відмовлено, відповідно ці вимоги також не можуть бути задоволені.

Таким чином, вищезазначеним судовим рішенням Верховний Суд підтвердив відсутність права ОСОБА_1 на виплати, які він має намір отримати за рішенням суду у даній справі, оскільки встановив факт правомірності наказу прокуратури Херсонської області від 02 червня 2020 року №253к про його звільнення. Колегія суддів констатує, що лише у випадку визнання неправомірним даного наказу породжувало б право ОСОБА_1 на звернення до суду з позовом щодо стягнення середнього заробітку за затримку виконання рішення суду.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 18 серпня 2022 року у справі №560/7496/20 вказавши, що середній заробіток за своїм змістом є державною гарантією, право на отримання якої виникає у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою роботу. Тобто, у вказаному рішенні Верховний Суд констатував, що право на отримання середнього заробітку виникає у працівника лише у випадку встановлення факту незаконного позбавлення можливості його виконувати свою роботу.

Таким чином, оскільки вищевказаними судовими рішеннями встановлено відсутність порушення відповідачем трудових прав ОСОБА_1 , відповідно, у нього відсутнє право на виплату середнього заробітку за час затримки виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2020 року в справі №540/1720/20 про поновлення його на посаді.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .

Враховуючи, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також, що висновки суду не відповідають обставинам справи, колегія суддів, керуючись п.п.3, 4 ч.1 ст. 317 КАС України вважає необхідним, скасовуючи рішення суду першої інстанції, ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Враховуючи, що рішення суду приймається на користь суб`єкта владних повноважень, підстави для розподілу судових витрат, відповідно до ст.139 КАС України, відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.2 ч.1 ст. 315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Херсонської обласної прокуратури задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 березня 2023 року скасувати.

Ухвалити у справі нове судове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до Херсонської обласної прокуратури про визнання бездіяльності протиправною, вчинення певних дій.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28 вересня 2023 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.