Справа № 579/1598/22
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2023-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2023 р.Справа № 579/1598/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Любчич Л.В. , Жигилія С.П. ,

за участю секретаря судового засідання Кругляк М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 06.04.2023, головуючий суддя І інстанції: Придатко В.М., м. Кролевець, по справі № 579/1598/22

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закриття провадження по справі,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до Кролевецького районного суду Сумської області із позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі по тексту відповідач) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження по справі, в якому просив суд:

- визнати дії поліцейського інспектора взводу №2 роти 4 БУПП в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції Шмаровоза Дмитра Дмитровича відносно ОСОБА_1 , щодо притягнення останнього до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 КУпАП, протиправними;

- скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БАВ №248874 від 19.10.2022, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 КУпАП, у вигляді штрафу у сумі 340 гривень, винесену інспектором взводу №2 роти 4 БУПП в Чернігівській області старшим лейтенантом поліції Шмаровоз Дмитром Дмитровичем, а справу закрити.

Рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 06 квітня 2023 року у справі №579/1598/22 задоволено частково адміністративний позов ОСОБА_1 .

Скасовано рішення суб`єкта владних повноважень постанову, винесену інспектором взводу №1 роти №4 батальйону УПП в Чернігівській області старшим лейтенантом поліції Шмаровоз Д.Д, - про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БАВ №248874 від 19.10.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та надіслано справу на новий розгляд.

В іншій частині позову ОСОБА_1 відмовлено.

Відповідач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на істотне порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 06 квітня 2023 року у справі №579/1598/22 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідачем вказано, що суд першої інстанції хоча й встановив допущене позивачем порушення Правил дорожнього руху України, проте задовольнив позов лише з підстав того, що інспектор не забезпечив реалізацію права позивача на правничу допомогу, тоді як інспектор має лише ознайомити зі всіма правами особу, яка притягується до відповідальності. Стверджує, що позивачу надано можливість залучити адвоката, тоді як позивачу відмовлено на місці лише в частині клопотання про відкладення розгляду справи. Також відповідач посилався на те, що законом не визначено обов`язок інспектора забезпечити присутність адвоката під час винесення постанови про адміністративне правопорушення.

Позивач не скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні у них докази, обговоривши підстави та доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення вимог поданої відповідачем апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №248874 від 19 жовтня 2022 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності.

За текстом постанови слідує, що 19.10.2022 о 13:51 на 76 км а/д М 01 в с. Гарбузин, водій, керуючи транспортним засобом, рухався зі швидкістю 81 км/год при дозволеній максимальній швидкості руху в населеному пункті 50 км/год, чим порушив п.12.4 ПДР, за що відповідальність, передбачена ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн (а.с.8).

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Суд першої інстанції частково задовольняючи позов ОСОБА_1 виходив з того, що відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови, було порушено норми процесуального права, в частині забезпечення права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, скористатися правовою допомогою. У зв`язку з чим, суд першої інстанції прийшов до висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії БАВ №248874 від 19.10.2022 підлягає скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до положень частини другої статті 19 Конституції України, пункту 1 частини другої статті 2 та частини першої статті 7 КАС України, суд при вирішенні справи повинен керуватися принципом законності, відповідно до якого має перевіряти чи діяли органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи лише на підставі закону в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Статтею 6 Закону України Про Національну поліцію визначено, що поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації (частина перша статті 7 Закону України Про Національну поліцію).

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України Про Національну поліцію поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 23 Закону України Про Національну поліцію поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Частина перша статті 122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Із матеріалів справи встановлено, що поліцейським інспектором взводу №2 роти 4 БУПП в Чернігівській області старшим лейтенантом поліції Шмаровоз Дмитром Дмитровичем винесено 19 жовтня 2022 року постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАВ №248874, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП.

За текстом вказаної постанови встановлено, що 19.10.2022 о 13:51 на 76 км а/д М 01 в с. Гарбузин, водій керуючи транспортним засобом, рухався зі швидкістю 81 км/год при дозволеній максимальній швидкості руху в населеному пункті 50 км/год, чим порушив п.12.4 ПДР, за що відповідальність, передбачена ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн (а.с.8).

Права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності визначені статтею 268 КУпАП, зокрема: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 271 КУпАП у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України.

З аналізу вказаних приписів слідує про наявність у суб`єкта владних повноважень - посадової особи органів Національної поліції, уповноваженої розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення, законодавчо встановленого обов`язку із забезпечення осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності, можливість користування правами, наведеними у статті 268 КУпАП.

Порушення таких прав, зокрема, права на участь захисника або інших прав, передбачених статтею 268 КУпАП, може відбутись у разі подання особою, яка притягається до відповідальності певних клопотань та необґрунтованої відмови у їх задоволенні з боку уповноваженої посадової особи.

Гарантування кожному права на правову допомогу в контексті статті 59 Конституції України покладає на державу відповідні обов`язки щодо забезпечення особи правовою допомогою належного рівня. Такі обов`язки зумовлюють необхідність визначення в законах України, інших правових актах порядку, умов і способів надання цієї допомоги.

В ході розгляду справи було встановлено, що позивачем заявлено клопотання про розгляд справи про адміністративне правопорушення у присутності адвоката, на підтвердження чого є письмові пояснення позивача та саме клопотання (а.с.30, 31).

Оглянувши DVD-диск з фото та відеозаписом, колегія суддів встановила, що під час складання оскаржуваної постанови позивач наполягав на відкладенні розгляду справи та забезпеченні участі адвоката.

Окрім того, на зворотній стороні клопотання позивача про присутність адвоката при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення, міститься відмітка інспектора Шмаровоз Д.Д. про його відхилення на підставі ч.4 ст.268 КУпАП та наказу МВС №1395 від 07.11.2015 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (а.с. 31).

З приведеного вбачається, що відповідачем при винесенні оспорюваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не надано позивачу можливість скористатися правовою допомогою.

Вказане свідчить, що інспектор фактично не надав позивачу можливості скористатися правами, передбаченими статтею 268 КУпАП, а саме - правом користуватися юридичною допомогою адвоката, якою він бажав скористатися під час розгляду справи, що прямо передбачено чинним законодавством.

При цьому, доводи апеляційної інстанції таких обставин не спростовують.

Доводи апеляційної скарги про те, що інспектором правомірно прийнято рішення про відхилення клопотання позивання про перенесння розгляду справи для надання можливості скористатися правовою допомогою, з огляду на положення частини четвртої статті 268 КУпАП, колегія суддів не примає.

Так, частиною другою статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У вказаних вище випадках, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі (стаття 283 КУпАП) на місці вчинення правопорушення.

Разом з тим, частиною другою статті 276 КУпАП передбачено, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, статтею 122 КУпАП (коли правопорушення вчинено водієм), можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Отже, положення частини другої статті 276 КУпАП визначають можливість розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 122 КУпАП, не лише на місці вчинення правопорушення, а й за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

З огляду на приведене, колегія суддів посилання відповідача відхиляє.

Колегія суддів також враховує, що Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що беручи до уваги особливу вразливість особи на початкових етапах провадження, коли він потрапляє в стресову ситуацію, забезпечення доступу до захисника на ранніх етапах є процесуальною гарантією права не свідчити проти себе та основною гарантією недопущення порушення його прав.

При розгляду цієї справи колегія суддів, у силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України, враховує висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 26 травня 2020 року по справі №640/16220/16-а стосовно того, що ненадання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги є підставою для скасування постанови.

Крім того, посилання відповідача на недоцільність направлення справи на новий розгляд виключно з формальних причин, колегія суддів вважає необґрунтованими, адже в рішенні суду першої інстанції встановлені обставини недотримання інспектором процедури провадження у справі про адміністративні правопорушення, внаслідок яких позивач не мав права належним чином і в повному обсязі реалізувати свої права.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Отже, обраний судом першої інстанції спосіб задоволення позовних вимоги, за даних конкретних умов, є виправданим і обґрунтовано обумовленим необхідністю повного захисту прав ОСОБА_1 , про який він просив, а також узгоджується із узгоджується з повноваженнями адміністративного суду, наданими процесуальним законом, чинним станом на час ухвалення остаточного судового рішення у цій справі по суті спору.

Аналогічний висновок приведено Верховним Судом у постанові від 12 травня 2020 року у справі №490/236/16-а.

Поряд із цим, колегія суддів критично оцінює доводи апеляційної скарги стосовно неврахування судом першої інстанції приписів статті 38 КУпАП, оскільки закінчення строків накладення адміністративного стягнення, встановлених цією статтею, не є перешкодою для нового розгляду справи про адміністративне правопорушення уповноваженим органом (посадовою особою) і прийняття однієї з постанов, передбачених статтею 284 КУпАП.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на нереалізацію відповідачем права позивача скористатися правовою допомогою.

Ухвалюючи це судове рішення колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи зазначені вище положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття цього судового рішення.

Згідно частини першої-четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

У відповідності до пункту 1 частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України залишити без задоволення.

Рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 06.04.2023 по справі № 579/1598/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) Л.В. Любчич С.П. Жигилій