Справа № 140/8185/23
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2023-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2023 року ЛуцькСправа № 140/8185/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Денисюка Р.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач, в/ч НОМЕР_1 ) про визнання протиправними та скасування наказів від 16.01.2023 № 99 Про результати службового розслідування відносно майора ОСОБА_1 та покарання винних в частині накладення на майора ОСОБА_1 , заступника начальника штабу з мобілізаційної роботи Військової частини НОМЕР_1 , дисциплінарного стягнення (сувора догана) та позбавлення щомісячного преміювання за січень 2023 року, від 18.01.2023 № 120 Про неналежне виконання обов`язків та покарання винних в частині накладення на майора ОСОБА_1 , заступника начальника штабу з мобілізаційної роботи Військової частини НОМЕР_1 , дисциплінарного стягнення (сувора догана) та зобов`язання нарахувати та виплатити відповідний відсоток премії за грудень 2022 року та січень 2023 року і додаткову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та іншим сім`ям під час дії воєнного стану за грудень 2022 року та січень 2023 року.

Оскаржуваними наказами на підставі Закону України Про дисциплінарний статут Збройних Сил України» до нього застосовано дисциплінарні стягнення у вигляді суворих доган за порушення службової дисципліни, що стало в подальшому підставою для не виплати премії за грудень 2022 року та січень 2023 року та додаткової винагороди, визначеної Постановою КМ України №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Позивач вважає, що службове розслідування призначено та проведено протиправно, під час проведення службового розслідування відповідачем не було встановлено всіх фактичних обставин, що стали підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, у його діях відсутній склад дисциплінарного проступку. Звертає увагу на ту обставину, що у відповідача були відсутні законодавчо визначені підстави для позбавлення його премії та додаткової винагороди.

Крім того, наголошує на тому, що за наслідками розгляду, складених відносно нього відповідачем, адміністративних матеріалів, передбачених ч. 4 ст. 172-11 КУпАП судом провадження в справі закрито за відсутності в його діях складу адмінправопорушення. З врахуванням викладеного просив позов задовольнити.

Ухвалою суду від 03.05.2023 прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та відповідно до приписів статей 12, 257, 262 КАС України ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У відзиві на позов, відповідач позовні вимоги заперечив та зазначив, що позивач в період з 29.12.2022 по 02.01.2023 був відсутній на службі. За даним фактом на підставі Порядку проведення службових розслідувань у Збройних Силах України, що затверджений наказом Міністерства оборони України 21.11.2017 №608 (далі Порядок №608) відповідачем наказом №1885 від 30.12.2022 призначено службове розслідування.

Згідно з висновком констатовано, що за вчинення дисциплінарного проступку, які виразились в порушенні вимог ст.ст. 11, 12, 16, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у виді суворої догани та відповідно до п. 5 розділу XVI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженого Наказом Міністра оборони України №260 від 07.06.2018 (далі Порядок №260) позбавлено преміювання за січень 2023 року.

Тому, на підставі вказаного висновку службового розслідування, яким було встановлено вину позивача у порушенні вимог чинного законодавства, Комісією прийнято рішення про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани.

Зокрема, під час проведення службового розслідування було встановлено, що позивачем не в повній мірі виконувались вимоги службової дисципліни та своїх посадових обов`язків.

На підставі висновку службового розслідування було винесено відповідний наказ про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани.

Крім того, позивач 17.01.2023 вчасно не з`явився на ранкове шикування та по даному випадку, в силу положень Порядку №608 службове розслідування не проводилось. За вказане порушення до військовослужбовця було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани.

Також зазначає, що 28.12.2022 було зафіксовано факт виконання службових обов`язків позивачем у нетверезому стані, що зафіксовано відповідними доказами. У відповідності до встановлених обставин та нормативних актів, які регламентують виплату премій та додаткової винагороди його було позбавлено цих виплат за грудень 2022 року та січень 2023 року. Вважає, що відповідні накази винесено у відповідності до норм чинного законодавства та є правомірними.

Відповідач вказує на те, що при призначенні службового розслідування, його проведенні діяв у відповідності до норм чинного законодавства та будь-яких прав позивача при цьому не порушував. Також зазначає, що вина позивача у порушенні службової дисципліни повністю підтверджується наявними матеріалами службового розслідування. З врахуванням викладеного просив в позові відмовити повністю.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває на посаді заступника начальника штабу з мобілізаційної роботи в/ч НОМЕР_1 .

30.12.2022 до командира військової частини надійшов рапорт т.в.о начальника штабу - першого заступника командира в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_2 про відсутність 29.12.2022 о 17.00 год. за місцем постійної дислокації частини ОСОБА_1 (а.с. 69).

По даному факту начальником військової частини винесено наказ № 1885 від 30.12.2022 Про призначення та проведення службового розслідування, та визначено особу якій доручено його проведення (а.с. 68).

За результатами проведеного службового розслідування, 16.01.2023 складено акт службового розслідування. В ході службового розслідування було встановлено порушення позивачем службової дисципліни.

Під час службового розслідування зроблено висновок про вчинення позивачем ряду дисциплінарних проступків та порушенні службової дисципліни.

Констатовано, що ОСОБА_1 під час дії воєнного стану, з метою ухилення від виконання обов`язків військової служби грубо порушено вимоги ст.ст. 11, 12, 16, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, внаслідок чого у визначений час 29.12.2022 о 17.00 год. не з`явився за місцем проходження військової служби, а саме під час перевірки наявності особового складу управління в/ч НОМЕР_1 , використовував службовий час на свій розсуд, не зв`язуючи його із виконанням обов`язків військової служби та про свої місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв.

А також констатовано, що ОСОБА_1 самовільно залишив розташування військової частини з 29.12.2022 по 02.01.2023, та в його діях вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-11 КУпАП. Рекомендовано притягнути ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді суворої догани та відповідно до п. 5 розділу XVI Порядку №260 визначено не виплачувати премію за січень 2023 року (а.с. 70-73).

На підставі акту та матеріалів службового розслідування, відповідачем видано наказ від 16.01.2023 № 99 Про результати службового розслідування відносно майора ОСОБА_1 та покарання винних, згідно з яким за порушення вищевказаних норм позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді суворої догани та відповідно до п. 5 розділу XVI Порядку №260 визначено не виплачувати премію за січень 2023 року (а. с. 80-82).

Також 28.12.2022 о 08.00 год було виявлено позивача під час проходження служби у стані алкогольного сп`яніння, про що складено Протокол №970 від 29.12.2022 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-20 КУпАП (а.с.86-89), складено акт №334 від 28.12.2022 на стан алкогольного сп`яніння, яким зафіксовано 1,86 проміле (а.с.90), та акт про використання Драгера (а.с.91).

Згідно додатка 3 до наказу №12 ОСОБА_1 позбавлено премії за невихід на службу без поважних причин (а.с.94), та додатка 6 наказу №13 наявне вживання алкогольних напоїв (а.с.99-105).

Також було встановлено факт нез`явлення позивача 17.01.2023 о 09.30 год. на шикування військової частини.

Відповідачем 18.01.2023 видано наказ №120 за низьку виконавчу дисципліну та порушення вимог ст.ст. 11, 16, 30, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на підставі ст. 55 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України накладено дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани.

Згідно додатка 3 до наказу №12 ОСОБА_1 позбавлено премії за невихід на службу без поважних причин (а.с.109), та додатка 6 наказу №13 самовільне залишення військової частини. Протокол №14 від 03.01.2023 (а.с.114).

Відносно позивача відповідачем складено протоколи №14 від 03.01.2023 та №75 від 26.01.2023 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-11 КУпАП, а саме за самовільне залишення військової частини 29.12.2022 та 19.01.2023 відповідно (а.с.12-15).

За наслідками розгляду даних протоколів Волинським міським судом постановами у справах №154/627/23 та №154/629/23 від 09.03.2023 провадження про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-11 КУпАП закрито за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення (а.с.16-19).

Позивач не погоджуючись із винесеними наказами про притягнення його до дисциплінарної відповідальності, оскаржив їх до суду.

При вирішенні даного спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Частинами 1, 2 статті 1 вступу Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» визначено, що цей Статут визначає загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах.

Статутом керуються всі військові частини, кораблі, управління, штаби, організації, установи і військові навчальні заклади Збройних Сил України (далі - військові частини).

Відповідно до статей 5,6 Статуту внутрішня служба - це система заходів, що вживаються для організації повсякденного життя і діяльності військової частини, підрозділів та військовослужбовців згідно з цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.

Внутрішня служба здійснюється з метою підтримання у військовій частині порядку та військової дисципліни, належного морально-психологічного стану, які забезпечують постійну бойову готовність та якісне навчання особового складу, збереження здоров`я військовослужбовців, організоване виконання інших завдань.

Вимоги цього Статуту зобов`язаний знати й сумлінно виконувати кожен військовослужбовець.

Згідно з статтею 11 Статуту необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Статтею 12 даного Закону визначено, що про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові, крім тих обставин, щодо надання яких є пряма заборона у законі (таємниця сповіді, лікарська таємниця, професійна таємниця захисника, таємниця нарадчої кімнати тощо).

Як встановлено статтею 16 Статуту кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до статті 26 Статуту військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України" дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Згідно з статтею 30 цього Закону начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання.

Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.

Як встановлено статтею 37 Статуту військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін.

Про виконання або невиконання наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання. Якщо військовослужбовець розуміє, що він неспроможний виконати наказ своєчасно та у повному обсязі, він про це зобов`язаний доповісти вищезазначеним особам негайно.

Статтею 59 даного Статуту визначено зобов`язання командира (начальника).

Преамбулою Закону України «Про дисциплінарний Статут Збройних Сил України» від 04.03.1999 № 551-XIV (далі Закон № 551-XIV) визначено, що він визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.

Усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту.

Статтею 1 Закону № 551-XIV встановлено, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Як вбачається із статтею 4 даного Закону військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Згідно з статтею 7 Закону № 551-XIV застосовувати заохочення та накладати дисциплінарні стягнення можуть тільки прямі командири та командири, визначені в розділі 3 цього Статуту.

Частинами 1, 2 статті 45 Закону визначено, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. За вчинення правопорушень, пов`язаних із корупцією, військовослужбовці несуть відповідальність згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі вчинення кримінального правопорушення військовослужбовець притягається до кримінальної відповідальності.

Статтею 48 Закону № 551-XIV передбачено, що на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Відповідно до статті 55 даного Закону командир бригади (полку, корабля 1 рангу) має право застосовувати стягнення, передбачені пунктами "а"-"ґ", а також пунктами "д"-"ж" (до майстер-сержанта (майстер-старшини) включно) статті 48 цього Статуту.

Як вбачається із ст. ст. 83, 84 Закону № 551-XIV на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Частинами 1, 3, 7 статті 85 даного Закону визначено, що службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.

Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України визначається наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях, правоохоронних органах спеціального призначення - наказами державних органів, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування, утворені відповідно до законів України, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Згідно з статтею 87 цього Закону якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Пунктом 1 Розділу 1 Порядку № 608 встановлено, що він визначає підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України (далі - Збройні Сили), а також військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовослужбовці), які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів), а також дії (бездіяльність) яких призвели до завдання шкоди державі.

Абзацом 4 пункту 2 Розділу I даного Порядку визначено, що службове розслідування - комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.

Відповідно до абзаців 3, 4 пункту 1 Розділу II службове розслідування може призначатися у разі: невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення чи заподіяло матеріальну або моральну шкоду; невиконання або неналежного виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини або на стан виконання покладених на Збройні Сили завдань;

Згідно з п.3 Розділу II Порядку № 608 службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; ступеня вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення; причин виникнення матеріальної шкоди, її розміру та винних осіб (у разі виявлення факту її заподіяння).

Пунктом 1 Розділу III даного Порядку визначено, що рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення.

Інші посадові (службові) особи у разі необхідності звертаються за підпорядкованістю з клопотанням про призначення службового розслідування.

Як вбачається із пункту 3 Розділу III Порядку службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться, строк проведення службового розслідування, а також визначаються посадова (службова) особа, якій доручено його проведення, або голова та члени комісії з проведення службового розслідування (далі - особи, які проводять службове розслідування).

Днем початку службового розслідування вважається день видання наказу про його призначення. Днем закінчення службового розслідування вважається день надання командиру (начальнику), який призначив службове розслідування, акта службового розслідування та матеріалів на розгляд, визначений в наказі про призначення службового розслідування.

Пунктом 5 Розділу II Порядку № 608 встановлено, що службове розслідування може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено комісії або військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.

Згідно з пунктом 3 Розділу IV даного Порядку військовослужбовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: знати підстави проведення службового розслідування; бути ознайомленим про свої права та обов`язки під час проведення службового розслідування; відмовитися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом; давати усні, письмові або за допомогою технічних засобів пояснення, подавати документи, які стосуються службового розслідування, вимагати опитування (додаткового опитування) осіб, які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення; з дозволу командира (начальника) отримувати копії документів, які стосуються службового розслідування, та долучати їх до власних пояснень; порушувати клопотання про витребування та долучення нових документів, видань, інших матеріальних носіїв інформації; висловлювати письмові зауваження та пропозиції щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності посадових (службових) осіб, які його проводять; ознайомлюватися з актом службового розслідування (у частині, що його стосується) після розгляду командиром (начальником); оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки та у порядку, визначені законодавством України.

Відповідно до пунктів 1, 4 Розділу V Порядку №608 за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини.

У резолютивній частині акта службового розслідування зазначаються: висновки службового розслідування; пропозиції щодо притягнення винної особи (винних осіб) до відповідальності; інші заходи, спрямовані на усунення причин та умов, що призвели до правопорушення, які пропонується здійснити.

Пунктами 1, 2 Розділу VI Порядку №608 передбачено, що за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу.

Вид дисциплінарного стягнення визначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування або безпосередньо в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Дисциплінарне стягнення накладається у строки, визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України.

Наказ (витяг з наказу) про притягнення до відповідальності доводиться до військовослужбовця у частині, що його стосується, під підпис із зазначенням дати доведення. Доведення здійснює безпосередній командир (начальник) військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення, або старший (за підпорядкуванням) командир (начальник).

У разі відмови військовослужбовця поставити свій підпис про ознайомлення з наказом (витягом з наказу) про притягнення його до відповідальності складається акт про відмову. Зміст акта про відмову засвідчується підписами не менше двох свідків цього факту.

Абзацом 2 пункту Розділу VI Порядку №608 визначено, що за зверненням військовослужбовця, стосовно якого проводилось службове розслідування, йому надається завірена копія акта службового розслідування або витяг з акта, в частині, що його стосується, за умови, що вони не містять інформації з обмеженим доступом.

Аналізуючи зібрані по справі докази та норми чинного законодавства, які регламентують спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що відповідачем належними та допустимими доказами доведено порушення службової дисципліни позивачем а спірні накази про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності відповідає вимогам чинного законодавства, враховуючи наступне.

Нормами Законів України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» , «Про дисциплінарний Статут Збройних Сил України» визначено основні права та обов`язки військовослужбовців, що є службовою дисципліною, та з дотримання яких норм вона складається, також визначено, що військовослужбовець може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності, і що визнається дисциплінарним проступком.

Відповідно до Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до Закону № 551-XIV військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України та вона зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

У даному випадку підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності по наказу від 16.01.2023 № 99 Про результати службового розслідування відносно майора ОСОБА_1 та покарання винних стало невихід позивача з 29.12.2022 по 02.01.2023 на військову службу без поважних причин.

У даному випадку, під час службового розслідування відповідачем надавалась оцінка діям ОСОБА_1 в контексті вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-11 КУпАП та дотримання ним службової дисципліни.

При цьому, відповідачем було складено протокол про адміністративне правопорушення та надано правову оцінку наявності чи відсутності у його діях складу дисциплінарного проступку.

Водночас, в рамках службового розслідування було констатовано, що вказані у висновку службового розслідування дії, а саме невихід на військову службу без поважних причин є порушенням ст.ст. 11, 12, 16, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, неналежним виконанням позивачем обов`язків військової служби, обов`язку військовослужбовця та свідчать про порушення ним службової дисципліни, а відтак вчинення ним дисциплінарного проступку.

Дані обставини були належним чином зафіксовані та перевірені в ході службового розслідування та їм надана належна правова оцінка особою, яка його проводила.

При цьому вказані обставин ні під час проведення службового розслідування, ні в ході розгляду справи в суді позивачем та його представником спростовані не були.

Суд вважає, що матеріалами службового розслідування повністю доведено порушення службової дисципліни ОСОБА_1 та наявності в його діях складу дисциплінарного проступку.

Зокрема, невихід позивача на службу в даний період підтверджується: доповідями №2339 про факт самовільного залишення військової частини (без зброї військовослужбовцем Мковецьким від 30.12.2022 №14/11/889 (а.с.74), довідкою-доповіддю №3 про від 02.01.2023 №14/11/2 про факт повернення військовослужбовця до військової частини (а.с.75), поясненнями ОСОБА_3 від 30.12.2022 та 02.01.2023 (а.с.76-77), рапортом ОСОБА_4 від 30.12.2022 (а.с.69) про відсутність ОСОБА_1 29.12.2022 по місцю дислокації військової частини.

Суд зауважує, що факт відсутності у даний період на службі підтвердив і позивач у своєму поясненні від 03.01.2023 (а.с.38,78).

Висновок службового розслідування від 16.01.2023 містить всі необхідні реквізити, визначені Порядком № 608, а резолютивна його частина - висновок про наявність складу дисциплінарного проступку та його юридичну кваліфікацію.

Порушення службової дисципліни згідно з Дисциплінарним статутом є підставою для притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Відтак, враховуючи вимоги Статуту, Дисциплінарного статуту, Порядку №608 та наявність у діях позивача складу дисциплінарного проступку суд приходить до висновку, що у відповідача були підстави для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

При цьому суд зауважує, що подальше закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 172-11 КУпАП відповідно до протоколу №14 від 03.01.2023 (складеного відповідачем саме по цьому факту) судом у справі №154/627/23 ніяким чином не впливає на наявність у діях позивача складу дисциплінарного проступку.

Також суд вважає правомірним наказ відповідача від 18.01.2023 № 120 Про неналежне виконання обов`язків та покарання винних в частині накладення на майора ОСОБА_1 » дисциплінарного стягнення.

Зокрема, підставою для його видачі стало те, що позивач не з`явився на ранкове шикування 17.01.2023 о 08.00 год, яке відбувалось на плацу військової частини згідно розпорядження командира військової частини.

У даному випадку вказане є порушенням ст. ст. 11, 16, 30, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та є дисциплінарним проступком, за який може бути застосовано дисциплінарне стягнення.

Факт неприбуття на шикування 17.01.2023 о 08.00 год не заперечується і самим позивачем.

Враховуючи викладене суд вважає, що в даному випадку накази про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності від 16.01.2023 № 99 Про результати службового розслідування відносно майора ОСОБА_1 » та від 18.01.2023 № 120 Про неналежне виконання обов`язків та покарання винних винесено у відповідності до норм статті 1, 5, 6, 11, 12, 16, 26, 30, 37, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, 1,4,7,45,48,55, 83-85 Дисциплінарного статуту та Порядку № 608, Порядку №260 та є правомірними.

Вид дисциплінарного стягнення, застосованого до позивача відповідає характеру вчиненого ним проступку, статті 48 Дисциплінарного статуту, при цьому, вказані проступки вчинено під час дії воєнного стану.

Разом з цим, суд зауважує, що норми Статуту не містять критеріїв тяжкості проступку, за який поліцейський несе дисциплінарну відповідальність і відповідно до якого необхідно застосовувати той чи інший вид дисциплінарного стягнення.

Враховуючи обставини та характер вчиненого позивачем дисциплінарного проступку та застосування до ОСОБА_1 за його вчинення стягнення у вигляді суворої догани відповідає вимогам закону.

Що стосується призначення та проведення службового розслідування та ознайомлення з ним позивача, то суд зазначає наступне.

Статтею 84,85 Дисциплінарного статуту та Порядком № 608 визначено порядок та підстави для проведення службового розслідування.

Підставою для призначення службового розслідування відповідно до наказу від 30.12.2022 №1885 став рапорт ОСОБА_2 , яким повідомлено про відсутність в пункті постійної дислокації військової частини ОСОБА_1 . Тому призначення та проведення службового розслідування в даному випадку є правомірним.

При цьому суд зауважує, що вказані нормативні акти не містять обов`язку стосовно ознайомлення військовослужбовця із наказом про проведення службового розслідування.

Суд не приймає до уваги твердження позивача про порушення відповідачем під час проведення службового розслідування його прав в частині надання пояснень, ознайомлення з актом службового розслідування, враховуючи наступне.

Як вже зазначалося вище, пунктом 3 Розділу IV Порядку №608 визначено, які права має особа військовослужбовець відносно якої здійснюється службове розслідування.

У даному випадку в матеріалах справи наявне пояснення позивача з приводу відсутності його на службі в період з 29.12.2022 по 02.01.2023. Надано вказане пояснення особі, якій доручено провести службове розслідування.

Тому, суд констатує, що позивачу при проведенні службового розслідування було надано можливість надати пояснення, а відтак його прав в цій частині не було порушено.

Також, суд зауважує, що позивачем не надано належних та допустимих доказів про те, що пояснення відбиралось саме в межах складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Навіть, якщо допустити, що саме так і було, то вказане не порушує прав позивача, оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення та дисциплінарного проступку, яким надавалась оцінка при проведення службового розслідування є схожими.

Що стосується, тверджень позивача про те, що його не ознайомили з актом службового розслідування, то суд зазначає, що враховуючи вище вказані обставини справи та характер його служби, ОСОБА_1 було відомо про його проведення. При цьому матеріали справи не місять даних про те, що він звертався із заявою (рапортом) про його ознайомлення.

Абзацом 2 пункту 2 Розділу II Порядку № 608 визначено, що якщо причини та умови, що сприяли вчиненню правопорушення, ступінь вини, розмір заподіяної матеріальної шкоди та інші обставини, які мають значення для прийняття рішення командиром (начальником) про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення, не потребують додаткового встановлення (уточнення) або їх встановлено під час проведення інспектування, інвентаризації, аудиту, за рішенням суду.

Тому враховуючи дану норму, характер вчиненого дисциплінарного проступку позивачем 17.01.2023, його подальше прибуття на службу, не призначення та не проведення службового розслідування відповідачем по даному факту є правомірним.

Крім того, при оцінці процедури призначення, проведення та фіксування результатів службового розслідування, суд враховує, що окремі процедурні порушення при їх проведені не є такими, що мають вплив на його висновки та не можуть бути підставою для визнання протиправним наказу про притягнення особи до відповідальності.

При цьому факт вчинення дисциплінарних проступку, який ним є зафіксованим є доведеним.

З приводу позовних вимог позивача про зобов`язання відповідача виплатити відповідний відсоток премії за грудень 2022 року та січень 2023 року та додаткову винагороду відповідно до постанови КМ України від 28.02.2022 № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та іншим сім`ям під час дії воєнного стану, то суд зазначає наступне.

Судом при розгляді вказаної справи надано оцінку правомірності наказам відповідача про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

Застосовуючи наказом №99 від 16.01.2023 дисциплінарне стягнення до позивача відповідач також визначив, що на підставі п. 5 розділу XVI Порядку №260 не виплачувати премію за січень 2023 року.

З даного приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1 розділу XVI Порядку №260 командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право щомісяця здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) відповідно до їх особистого внеску в загальні результати служби.

Пунктом 3 даного Порядку визначено, що виплата щомісячної премії військовослужбовцям здійснюється на підставі наказу командира військової частини, який видається до 05 числа місяця, наступного за місяцем преміювання, з урахуванням військової дисципліни, наявності дисциплінарних стягнень, показників виконання службових обов`язків.

Згідно з пунктом 4 розділу XVI Порядку №260 при порушенні військової дисципліни, незадовільному виконанні службових обов`язків виплата щомісячної премії військовослужбовцям здійснюється в таких розмірах: у разі накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення «догана», оголошеного письмовим наказом (розпорядженням) командира військової частини (керівника органу військового управління),- 90 відсотків встановленого розміру щомісячної премії ;у разі накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення «сувора догана», оголошеного письмовим наказом (розпорядженням) командира військової частини (керівника органу військового управління),- 80 відсотків встановленого розміру щомісячної премії; у разі накладення на військовослужбовця двох дисциплінарних стягнень «догана» («сувора догана»), оголошених письмовим наказом (розпорядженням) командира військової частини (керівника органу військового управління),- 60 відсотків встановленого розміру щомісячної премії; у разі накладення на військовослужбовця трьох дисциплінарних стягнень «догана» («сувора догана»), оголошених письмовим наказом (розпорядженням) командира військової частини (керівника органу військового управління),- 50 відсотків встановленого розміру щомісячної премії.

Командир військової частини здійснює преміювання у зазначених розмірах за календарний місяць, у якому накладено дисциплінарне стягнення, або за місяць, у якому до військової частини надійшло повідомлення про накладення дисциплінарного стягнення вищим командиром (за винятком випадків, коли таке стягнення знято встановленим порядком у цьому самому місяці).

Як встановлено абзацами 1, 2 пункту 5 даного Порядку військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються в таких випадках: за невихід на службу (навчання) без поважних причин - за місяць, у якому здійснено таке порушення; за вживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння) - за місяць, у якому здійснено таке порушення.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що саме командир військової частини має право на виплату премії військовослужбовцям та наділений повноваженнями приймати рішення щодо зменшення її розміру та її невиплати у випадках встановлених законом.

У даному випадку, враховуючи акт службового розслідування, яким зафіксовано факт нез`явлення позивача на військову ОСОБА_1 без поважних причин у командира частини були підстави для прийняття рішення про позбавлення премії за січень 2023 року позивача.

Разом з тим суд зауважує, що цим наказом лише констатовано підстави для позбавлення премії позивача за січень, а не позбавлено безпосередньо на її виплату, позаяк таке рішення приймалось на підставі іншого наказу.

При цьому суд не приймає посилання позивача на те, що відповідач повинен був прийняти рішення про зменшення премії, а не її позбавлення, оскільки як вже зазначалося вище, підстави для зменшення та позбавлення премії є різними за своєю суттю та підлягають застосуванню за відмінних між собою обставин.

Суд констатує, що наказами від 16.01.2023 № 99 та від 18.01.2023 № 120, якими позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності не вирішувалось безпосередньо питання позбавлення ОСОБА_1 виплати премій за грудень 2022 року та січень 2023 року та додаткової винагороди.

Відповідно до Порядку № 260 вказані питання вирішувались на підставі окремих наказів.

Зокрема, 03.01.2023 начальником в/ч НОМЕР_1 видано накази №12 «Про преміювання військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 за їх особистий внесок у загальні результати служби в грудні 2022 року», п. 5 якого визначено позбавити премій згідно списку за вчинення військово-адміністративних правопорушень та №13 «Про виплату додаткової винагороди за грудень 2022» п.6 якого визначено не виплачувати її за цей період військовослужбовцям з причин визначених у додатку 5 цього наказу (а.с.92-93, 95-98).

02.02.2023 начальником в/ч НОМЕР_1 видано накази №235 «Про преміювання військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 за їх особистий внесок у загальні результати служби в січні 2023 року, п.6 якого визначено позбавити премій згідно списку за вчинення військово-адміністративних правопорушень та №236 «Про виплату додаткової винагороди за січень 2023» п.6 якого визначено не виплачувати її за цей період військовослужбовцям з причин визначених у додатку 5 цього наказу (а.с.106-108,110-113).

При цьому підстави для позбавлення цих виплат є відмінними ніж ті, які вказані у наказах про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Разом з тим, на момент розгляду даного позову вказанні накази є чинними та не були оскаржені у встановленому законом порядку.

Однак, в обґрунтуванні підстав позову, ні у долучених до нього документах позивач вказані накази не оскаржує.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відтак, враховуючи зазначене суд враховуючи підстави та предмет позовних вимог позивача в межах розгляду даної справи не надає правову оцінку правомірності винесення відповідачем вищевказаних наказів.

Згідно частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідачем належними та допустимими доказами доведено правомірність прийняття наказів від 16.01.2023 № 99 Про результати службового розслідування відносно майора ОСОБА_1 » та від 18.01.2023 № 120 Про неналежне виконання обов`язків та покарання винних, в зв`язку з чим у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Керуючись статтями 241, 242, 243, 245, 246, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Р.С. Денисюк