Справа № 480/1039/23
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2023-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

28 вересня 2023 р. Справа № 480/1039/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Жигилія С.П. , Русанової В.Б. ,
за участю секретаря судового засідання Юрченко Д.С.,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву позивача про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за апеляційними скаргами Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.04.2023 та додаткове рішення Сумського окружного адміністративного суду від 01.05.2023, головуючий суддя І інстанції: Н.В. Савицька, м. Суми, по справі № 480/1039/23
за позовом ОСОБА_1
до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області третя особа Міністерство внутрішніх справ України
про визнання протиправним та скасування наказу,
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 13.04.2023 у справі № 480/1039/23 позов ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області, третя особа - Міністерство внутрішніх справ України про визнання протиправним та скасування наказу в частині задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області № 1 о/с від 09.01.2023 у частині звільнення полковника міліції ОСОБА_1 , начальника Управління по боротьбі з організованою злочинністю Управління МВС України в Сумській області, з органів внутрішніх справ на підставі п. 64 «а» Положення про проходження рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Додатковим рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 01.05.2023 у справі № 480/1039/23 заяву позивача про ухвалення додаткового судового рішення задоволено частково.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , і.н. НОМЕР_1 ) витрати на правову допомогу у розмірі 8000,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області (вул. Герасима Кондратьєва, 23, м. Суми, Сумська область, 40030, код ЄДРПУО 08592299).

Постановами Другого апеляційного адміністративного суду від 04.09.2023 та від 05.09.2023 у справі № 480/1039/23 апеляційні скарги Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області залишено без задоволення, рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.04.2023 у справі № 480/1039/23 та додаткове рішення Сумського окружного адміністративного суду від 01.05.2023 у справі №480/1039/23 залишено без змін.

08.09.2023 позивач засобами поштового зв`язку направив до Другого апеляційного адміністративного суду заяву про ухвалення додаткового рішення у справі № 480/1039/23, в якій просив ухвалити додаткове рішення у справі № 480/1039/23 щодо судових витрат в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу, пов`язану з розглядом справи у суді апеляційної інстанції; стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань УМВС України в Сумській області витрати на правову допомогу у сумі 5000 грн. В обґрунтування вказаної заяви послався на дотримання позивачем 5-ти денного строку, встановленого ч. 7 ст. 139 КАС України, з дня ухвалення рішення суду у даній справі для надання доказів на підтвердження понесення судових витрат. Цитуючи положення договору про надання правової допомоги № 07-2023 від 16.01.2023, укладеного між позивачем та Адвокатським об`єднанням «АДВОС», наполягав, що витрати у даній справі, понесені в суді апеляційної інстанції, складають 5000 грн. При цьому, зауважив, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи сплачено їх фактично чи тільки має бути сплачено.

Наголосив, що суд, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, має виходити з встановленого у договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» (правова позиція Верховного Суду, викладена у постановах від 13.08.2019 у справі № 908/1654/18, від 12.09.2019 у справі № 910/9784/18 та від 19.11.2019 у справі № 5023/5587/12). Враховуючи, що відповідно до п. 4.3 Договору розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у вигляді фіксованої суми, тобто не змінюється в залежності від обсягу услуг та витраченого адвокатом часу, стягненню підлягає заявлена сума у повному обсязі.

Щодо часу, витраченого фахівцем в галузі права, зауважив, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, а не обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії.

Вказана правова позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема, у постановах від 13.12.2018 у справі № 816/2096/17, від 16.05.2019 у справі № 823/2638/18, від 19.07.2019 у справі № 923/726/18.

Наголосив на особливій важливості та значимості даної справи для позивача, оскільки внаслідок незаконних дій УМВС в Сумській області ОСОБА_1 змушений втретє звертатись до суду з позовом про скасування наказів, якими незаконно звільнено позивача з органів внутрішніх справ.

25.09.2023 до суду апеляційної інстанції від відповідача надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу, в обґрунтування якого вказано, що Адвокатське об`єднання «АДВОС» надавало позивачу послуги з професійної правничої допомоги у справах № 480/3868/20, № 480/9069/21 та у справі № 480/1039/23, позиція сторін у яких та законодавство, що регулює спірні правовідносини, не змінювалися, що свідчить про обізнаність адвоката з обставинами щодо спірних правовідносин та нормами чинного законодавства, які підлягають застосуванню, що, поза сумнівом, впливає на обсяг фактично витраченого часу адвоката для надання професійної правничої допомоги позивачу у справі. Враховуючи, що позиція позивача щодо відсутності у голови ліквідаційної комісії УМВС України в Сумській області повноважень на звільнення осіб у званні полковник міліції відповідно до п. 70 Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою КМУ від 29.07.1991 № 14, була підготовлена та викладена у заявах по суті справ № 480/3868/20 та № 480/9069/21, послуги з підготовки правової позиції були вже надані в межах дії Договорів про надання професійної правничої допомоги між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням у зазначених справах, а витрати на професійну правничу допомогу за ці послуги відшкодовані позивачу відповідно до додаткових рішень у вказаних справах.

За таких обставин та з урахуванням того, що справа № 480/1039/23 була розглянута судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, вважає, що сума заявлених витрат на професійну правничу допомогу не відповідає принципам реальності та необхідності обсягу послуг з надання професійної правничої допомоги, обґрунтованості, пропорційності та розумності їх розміру, а час, витрачений на підготовку відзивів на апеляційні скарги (загалом 10 годин), відповідно до звіту про обсяг наданих послуг, є об`єктивно перебільшеним.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частини 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

За визначенням частини 1, пункту 1 частини 3 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина 7 статті 139 КАС України).

Відповідно до частин 3 та 4 статті 143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Частинами 3, 4 статті 134 КАС України визначено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що розмір суми витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу та вартості виконаних робіт, витрати на проведення яких понесені в межах розгляду конкретної судової справи. При цьому розмір витрат має бути співмірним із складністю виконаних адвокатом конкретних робіт та часом, витраченим на виконання цих робіт.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Так, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з частиною 6 статті 135 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 7 статті 135 КАС України).

З аналізу положень статті 134 КАС України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, пов`язаних безпосередньо з розглядом певної судової справи, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього Закону визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Так, надаючи оцінку понесеним позивачем витратам на правничу допомогу колегія суддів зазначає, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Також, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На підтвердження понесених витрат в суді апеляційної інстанції позивачем надано до матеріалів справи: ордер від 10.07.2023 серії ВМ № 1037679, договір про надання правової (професійної) допомоги від 10.07.2023 № 14/1-2023, рахунок на оплату № 41 від 07.09.2023, акт надання послуг № 51 від 08.09.2023, звіт про обсяг наданих послуг від 08.09.2023.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що між позивачем ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «Адвос» 10.07.2023 укладено договір про надання правової допомоги № 14/1-2023, предметом якого відповідно до п. 1.1 є надання професійної правничої допомоги під час розгляду у Другому апеляційному адміністративному суді справи № 480/1039/23 за позовом ОСОБА_1 до УМВСУ в Сумській області про скасування наказу № 1 о/с від 09.01.2023 про звільнення у запас за п.64 "а" Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Згідно з п. 4.1 договору від 10.07.2023 № 14/1-2023, розмір гонорару визначений сторонами визначений у фіксованому розмірі, не залежить від результату розгляду справи Другим апеляційним адміністративним судом, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого часу Об`єднанням на надання правової допомоги та становить 5000 грн.

Згідно рахунку на оплату № 41 від 07.09.2023 позивачем за надання правової допомоги під час розгляду справи № 480/1039/23 має бути сплачено 5000 грн. Сума гонорару відповідно до п. 4.3 договору має бути сплачена протягом 30 календарних днів від дати ухвалення судом рішення.

Крім того, позивачем було надано акт надання послуг № 51 від 08.09.2023 та звіт про обсяг наданих послуг згідно договору від 10.07.2023 № 14/1-2023.

Відповідно до звіту про обсяг наданих послуг згідно договору від 10.07.2023 № 14/1-2023 (детальний опис наданих послуг по справі № 480/1039/23), АО «АДВОС» надані, а ОСОБА_1 прийняті наступні послуги:

- підготовка відзиву на апеляційну скаргу на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2023 року у справі № 480/1039/23 (у т.ч. визначення завдання Об`єднання та переговори з Довірителем; узагальнення законодавства України та судової практики Верховного Суду з питань пов`язаних з предметом надаваних послуг; вивчення апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, підготовка проекту відзиву на апеляційну скаргу, обговорення з довірителем, внесення виправлень та доповнень за бажанням довірителя, направлення відповідачу, третій особі та до Другого апеляційного адміністративного суду);

- підготовка відзиву на апеляційну скаргу на додаткове рішення Сумського окружного адміністративного суду від 01 травня 2023 року у справі № 480/1039/23 (у т.ч. визначення завдання Об`єднання та переговори з Довірителем; узагальнення законодавства України та судової практики Верховного Суду з питань пов`язаних з предметом наданих послуг; вивчення апеляційної скарги на додаткове рішення суду першої інстанції, підготовка проекту відзиву на апеляційну скаргу, обговорення з Довірителем, внесення виправлень та доповнень за бажанням Довірителя; направлення відповідачу, третій особі та до Другого апеляційного адміністративного суду).

Таким чином, з наведеного слідує, що представник позивача надав до суду всі необхідні докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, наданих під час розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції.

Зі змісту норм частин 4, 5 та 6 ст. 134 КАС України вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (саме така позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.12.2018 у справі № 816/2096/17).

При цьому, колегія суддів зауважує, що при розгляді питання про відшкодування витрат на правничу допомогу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (саме така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

Так, у клопотанні про зменшення витрат на правову допомогу УМВС України в Сумській області зазначено, що сума витрат на правничу допомогу, заявлена позивачем до відшкодування, є неспівмірною із складністю справи та виконаними адвокатом роботами, оскільки правова позиція в аналогічних спорах позивача не змінювалась, а відтак час на складання відзивів на апеляційні скарги значно перебільшений адвокатом.

За правилами оцінки доказів, встановлених ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу справи, колегія суддів, враховуючи заперечення відповідача, зазначає наступне.

З приводу заявлених до відшкодування представником позивача витрат на правничу допомогу за надання послуг з підготовки відзивів на апеляційні скарги УМВС України у Сумській області, на які представником позивача в сукупності витрачено 10 годин, колегія суддів, враховуючи обсяг вказаних документів, їх зміст, який фактично дублює зміст позову та зміст заяви про ухвалення додаткового рішення, поданої 19.04.2023 до суду першої інстанції, а також незначну складність справи, вважає, що складання таких документів в суді апеляційної інстанції не вимагало великих затрат часу та зусиль адвоката, а відтак заявлений позивачем розмір на відшкодування вказаних послуг (5000 грн) є завищеним та таким, що підлягає зменшенню.

Суд апеляційної інстанції враховує, що у будь-якому випадку надання правової допомоги з приводу вирішення навіть певної (усієї) сукупності процесуальних питань в апеляційному порядку не може бути об`єктивно оцінено у більшому або такому ж розмірі, як надання первинної правничої допомоги, необхідної для звернення особи до суду з адміністративним позовом. Первинна - більш складна, об`ємна і потребує повного аналізу обставин справи та нормативно-правової бази. В свою чергу, процедурні питання є типовими, виконання яких потребує більш технічного підходу та не залежить від ціни позову та/або професійного досвіду виконавця.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04.05.2023 у справі № 320/1040/19.

Викликає сумнів також необхідність надання консультацій клієнту на етапі апеляційного перегляду справи, що включено до переліку наданих послуг при складанні відзивів адвокатом, оскільки за умови судового супроводу справи у суді першої інстанції необхідність додаткового погодження правої позиції та роз`яснення перспектив судового розгляду у такому обсязі не вбачається обґрунтованим та необхідним для досвідченого фахівця, а тому, на переконання колегії суддів витрати в цій частині є необґрунтованими та такими, що не підлягають відшкодуванню.

Колегія суддів зауважує, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Суд апеляційної інстанції враховує, що зважаючи на те, що понесені витрати відшкодовуватиме інша сторона, дослідження доказів вимагає ретельного підходу, адже їх стягнення, з одного боку, є компенсацією (певною мірою вимушених) фінансових затрат сторони, на користь якої ухвалено судове рішення, але водночас ця компенсація не може бути надмірною. Тож окрім того, що витрати на правничу допомогу мають бути документально доведеними, вони мають відповідати також критерію співмірності у розумінні частини п`ятої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи, що правова позиція представника позивача у суді першої та апеляційної інстанцій не змінювалась, об`єктивна необхідність для професійного досвідченого адвоката, який надавав правову допомогу, вдруге вивчати додаткові джерела права та судову практику зі спірних питань була відсутня, оскільки останній не міг бути не обізнаний із позицією відповідача, законодавством, яким регулюються правовідносини, щодо яких виник спір, документами й доводами, якими відповідач обґрунтовував свою позицію й іншими обставинами, а отже підготовка відзивів на апеляційні скарги УМВС України в Сумській області, не вимагала великого обсягу аналітичної й технічної роботи представника позивача.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що отримання позивачем правової допомоги по іншим справам, навіть за подібності обставин, жодним чином не спростовує факту понесення ним витрат, пов`язаних з розглядом справи № 480/1039/23, звернення до суду в якій було зумовлено неправомірно прийнятим наказом №1 о/с «По особовому складу» від 09 січня 2023 року, що підтвердилось під час апеляційного перегляду даної справи. Систематичне недотримання відповідачем правових норм не може бути підставою для звільнення УМВС України в Сумській області від процесуального обов`язку відшкодувати витрати пропорційно до задоволених позовних вимог.

Таким чином, враховуючи досліджені судом докази на підтвердження понесених позивачем витрат, які містять детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних за умовами відповідного договору, що відображено в акті про надання правової допомоги, умови такого договору в частині визначення гонорару адвоката у фіксованому розмірі, заперечення відповідача, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення заяви представника позивача про розподіл судових витрат, понесених на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, та стягнення на користь позивача суми таких витрат в розмірі 3000 грн, що є співмірною сумою відшкодування витрат на правничу допомогу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача з огляду на складність даної справи та обсяг виконаної адвокатом роботи.

Керуючись ст.ст.132, 134, 139, ч. 4 ст. 229, ст. ст. 243, 252, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Заяву позивача про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Прийняти додаткову постанову, якою стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , і.н. НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу, понесені під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, у розмірі 3000,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області (вул. Герасима Кондратьєва, 23, м. Суми, Сумська область, 40030, код ЄДРПУО 08592299).

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Перцова Т.С.
Судді Жигилій С.П. Русанова В.Б.