Справа № 520/7866/22
Суддя: Ніколаєва О.В.
Дата ухвалення: 2023-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

27 вересня 2023 року справа №520/7866/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Ніколаєвої Ольги Вікторівни, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження, з урахуванням положень статті 287 Кодексу адміністративного судочинстваУкраїни

за позовною заявою ОСОБА_1

до Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління юстиції (міста Харкова)

про визнання протиправною та скасувати постанову, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління юстиції (міста Харкова), в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №68058967 від 10.06.2022 Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління юстиції (міста Харкова).

В обґрунтування позовних вимог позивач, посилається на те, що постановою про відкриття провадження у справі від 10.06.2022 державним виконавцем відкрито виконавче провадження №3896085 з виконання виконавчого документа, а саме - постанови ДПП УПП в Харківській області від 10.03.2021 №3896085, де стягувачем є - Управління патрульної служби Міністерства внутрішніх справ у місті Харкові, проте на переконання позивача, вказаний виконавчий документ пред`явлено до примусового виконання тільки 10.06.2022, тобто з пропуском законодавчо встановленого тримісячного строку пред`явлення виконавчого документа. На переконання позивача, оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження від 10.06.2022 №68058967 прийнята державним виконавцем з порушенням процедури, передбаченої положеннями статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», відтак підлягає скасуванню.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Ніколаєвій Ользі Вікторівні.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 07.10.2022 передано матеріали позовної заяви №520/7866/22 ОСОБА_1 до Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління юстиції (міста Харкова) про визнання протиправною та скасувати постанову до Харківського районного суду Харківської області (вулиця Сковороди, 18, Покотилівка, Харківська область, 62458).

За висновками суду першої інстанції дана справа підсудна місцевому загальному суду як адміністративному, оскільки Кодексом адміністративного судочинства України визначені особливості розгляду категорії спорів щодо оскарження рішень, дій, бездіяльності державного виконавця вчинених при примусовому виконанні постанов у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, яка, у силу наведених положень процесуального законодавства, не може бути предметом розгляду Харківського окружного адміністративного суду.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою до Другого апеляційного адміністративного суду.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 08.05.2023 апеляційна скарга позивача задоволена, ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 07.10.2022 у справі №520/7866/22 скасована. Справу направлено до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Суд апеляційної інстанції, прийшов до висновку про те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про підсудність даної справи місцевому загальному суду як адміністративному, оскільки у даному випадку позивач оскаржив дії державного виконавця щодо виконання не судового рішення, а постанови, виданої іншим органом, а саме - ДПП УПП в Харківській області. Імперативною нормою закону (частина друга статті 74 Закону України «Про виконавче провадження») установлено оскарження рішення, дії чи бездіяльності виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших (не судових) органів (посадових осіб) шляхом подання скарги до відповідного адміністративного суду. При цьому, дана справа не є спором з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України.

Супровідним листом Другого апеляційного адміністративного суду від 10.05.2023 вих. №520/7866/22/5814/23 вказана справа направлена на адресу Харківського окружного адміністративного суду, яка відповідно до відмітки канцелярії суду зареєстрована 27.06.2023 №01/56422/23.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд раніше визначеному складу суду, а саме - судді Ніколаєвій Ользі Вікторівні.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 15.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження, з урахуванням положень статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України. Водночас, відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву до 20.09.2023 та у цей же строк зобов`язано відповідача надати суду належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження, які стосуються заявлених позовних вимог.

На виконання вказаної ухвали від 15.09.2023 відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те що стягувачем - ДПП УПП в Харківській області своєчасно подано на реєстрацію виконавчий документ, а саме - постанову ДПП УПП в Харківській області від 10.03.2021 №3896085 до органу ДВС.

Крім того, на вимогу суду представник відповідача надав належно засвідченні копії матеріалів виконавчого провадження №68058967.

У судове засідання, призначене на 27.09.2023 сторони не прибули, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомленні судом належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Сторони надали заяви про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до пункту 10 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 10 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Приписами частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для розгляду справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши надані сторонами документи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Харківський окружний адміністративний суд встановив наступне.

Рядовим батальйону №3 роти №6 Управління патрульної поліції в Харківській області Твердохлібом Максимом Олександрович 10.03.2021 прийнята постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №389608, згідно якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 гривень.

Не погоджуючись з вказаною постановою позивач звернувся до Харківського районного суду Харківської області з відповідним адміністративним позовом щодо її оскарження.

З Єдиного державного реєстру судових рішень судом встановлено, що рішенням Харківського районного суду Харківської області від 08.07.2021 у справі №635/1981/21 у задоволенні позову ОСОБА_1 до рядового батальйону №3 роти №6 Управління патрульної поліції в Харківській області Твердохліба Максима Олександровича, Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - відмовлено. Постанову рядового батальйону №3 роти №6 Управління патрульної поліції в Харківській області Твердохліба Максима Олександровича серії ЕВН №3896085 від 10.03.2021 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 гривень - залишено без змін.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою до Другого апеляційного адміністративного суду.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 11.08.2021 у справі №635/1981/21 апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено. Рішення Харківського районного суду Харківської області від 08.07.2021 у справі №635/1981/21 скасовано. Прийнято постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до рядового батальйону №3 роти №6 Управління патрульної поліції лейтенанта поліції в Харківській області Твердохліба Максима Олександровича, Департаменту патрульної поліції в особі управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови - задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову рядового батальйону №3 роти №6 Управління патрульної поліції в Харківській області Твердохліба Максима Олександровича серії ЕВН №3896085 від 10.03.2021 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 гривень та провадження закрито.

ДПП УПП в Харківській області звернулося до відповідача з заявою про відкриття виконавчого провадження разом з виконавчим документом, а саме - постанови ДПП УПП в Харківській області від 10.03.2021 №3896085, де стягувачем є - Управління патрульної служби Міністерства внутрішніх справ у місті Харкові, яка надійшла до відповідача 22.09.2021 №20090а/41/14/1-Н-2021, що підтверджується листом Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління юстиції (міста Харкова) від 12.09.2022 №15966.

Постановою заступника начальника Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління юстиції (міста Харкова) відкрито виконавче провадження №68058967 від 10.06.2022 щодо виконавчого документа, а саме - постанови ДПП УПП в Харківській області від 10.03.2021 №3896085.

Не погоджуючись з постановою відповідача про відкриття провадження у справі, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі по тексту - Закон України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Приписи частини першої статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

За правилами частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Положеннями частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановленні виконавчим документом і цим Законом.

Приписами пункту 7 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів як рішення інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами.

Приписами пункту 6 частини першої статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 213 КУПаП справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Зі змісту положень статті 283 КУПаП вбачається, що за результатами розгляду справ про адміністративне правопорушення органом, який розглядав таку справу виноситься постанова, яка приймається у формі рішення.

Крім того, відповідно до частини другої статті 291 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення (частина перша статті 307 КУпАП).

Положеннями частини першої статті 308 КУпАП визначено, що у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Відтак, із системного аналізу наведених норм права можливо дійти висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху є виконавчим документам, яка підлягає виконанню у примусовому порядку органами державної виконавчої служби.

У відповідності до частини п`ятої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Приписами пункту 2 частини четвертої статті Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Положеннями частини першої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття (частина друга статті 12 Закону України «Про виконавче провадження»).

У позовній заяві та судових засіданнях представник позивача та позивач стверджують, що виконавчий документ, а саме - постанова ДПП УПП в Харківській області від 10.03.2021 №3896085 пред`явлено стягувачем - Управлінням патрульної служби Міністерства внутрішніх справ у місті Харкові до виконання позивачу - 05.01.2022, тобто за межами законодавчо встановленого тримісячного строку.

Водночас, судовим розглядом встановлено, що 05.01.2022 під час перевірки документів, які містяться у відділі відповідача виявлено заяву про примусове виконання з виконавчим документом - постанова ДПП УПП в Харківській області від 10.03.2021 №3896085.

Після перевірки відповідності виконавчого документа вимогам статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», взявши до уваги те, що заява про примусове виконання рішення надана до виконання стягувачем 22.09.2021, тобто у межах тримісячного строку, про що свідчить інформація зазначена у листі Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління юстиції (міста Харкова) від 12.09.2022 №15966, тобто у межах тримісячного строку, державним виконавцем з урахуванням статтей 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», 10.06.2022 прийнято рішення про прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження №68058967, копія якої направлена на адресу боржника.

Суд зазначає, що не реєстрація або несвоєчасна реєстрація органом виконавчої служби заяви про відкриття виконавчого провадження з доданим виконавчим документом, не свідчить про пропуск стягувачем строку пред`явлення виконавчого документа, а підтверджує факт бездіяльності органу виконавчої служби в частині реєстрації таких документів та вирішенні питання про відкриття виконавчого провадження. Така бездіяльність може мати наслідком порушення прав стягувача, а не боржника, який будучи обізнаним про наявність виконавчого документа в добровільному порядку мав можливість виконати рішення, однак цього не зробив.

Відтак, у рамках судового розгляду справи судом встановлено, що стягувачем не пропущено строк пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання.

Водночас, суд зауважує, що відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Тобто, законодавець наведеними процесуальними нормами чітко визначив, що захисту підлягають порушені права позивача. Між тим, у даному випадку виконавче провадження закінчено про, що видано відповідну постанову про закінчення виконавчого провадження від 17.08.2022 №68058967. Позивач звернувся до суду з даним позовом 27.09.2022, тобто після закінчення виконавчого провадження.

А отже, на момент звернення до суду з даним позовом, його права вже не були порушені постановою про відкриття провадження у справі.

Водночас, у випадку, якщо позивач вважає, що дії державного виконавця по відкриттю виконавчого провадження порушили його права чи інтереси він не позбавлений права звернутися до відповідного органу зі скаргою.

Враховуючи відсутність порушеного права та момент звернення з даним позовом до суду, суд не знаходить правових підстав для задоволення позовних вимог.

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем в порушення частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України не доведено, а позивачем та наявною у матеріалах справи сукупністю належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів спростовано правомірність відмови у здійсненні перерахунку пенсії на підставі наданої довідки, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Беручи до уваги наведене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовної заяви.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що оскільки позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 6 - 9, 241-243, 255, 287, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління юстиції (міста Харкова) про скасування постанови відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України (після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду); підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з частини шостої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: протягом 10 днів з дня їх проголошення.

Повний текст рішення складено 27.09.2023.

Суддя Ольга НІКОЛАЄВА