Справа № 120/3145/23
Суддя: Віятик Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

28 вересня 2023 р. Справа № 120/3145/23
Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Віятик Наталії Володимирівни,розглянувши у письмовому провадженні заяву позивача в порядку ст. 383 КАС України в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії
07.09.2023 позивач звернувся до суду із заявою про визнання протиправними дій, вчинених відповідачем на виконання рішення суду в порядку ст. 383 КАС України, в якій просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо невиконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04.07.2023 у справі №120/3145/23 в частині виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.07.2021 без урахування щомісячної доплати до пенсії в розмірі 2000,00 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб»;
- постановити окрему ухвалу і направити її до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню вимог Конституції України, Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII, особами, які здійснювали виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04.07.2023 у справі №120/3145/23 щодо виплати ОСОБА_1 з 01.07.2021 пенсії без урахування щомісячної доплати до пенсії в розмірі 2000,00 гривень відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб».
Заява обґрунтована тим, що відповідачем забезпечено лише часткове виконання рішення суду від 04.07.2023 у справі №120/3145/23 в частині зобов`язання здійснити нарахування щомісячної доплати до пенсії. Натомість рішення в частині зобов`язання здійснити виплату пенсії з урахуванням Постанови №713 пенсійним органом не виконується, оскільки розмір пенсії обмежується максимальним розміром. Заявник вказує, що його право на отримання пенсії без обмеження максимальним розміром вже вирішено судом у справах №120/9243/22 та №120/4307/23.
Ухвалою суду від 11.09.2023 заяву призначено до розгляду та зобов`язано відповідача надати письмові пояснення з приводу виконання рішення суду від 04.07.2023 у справі №120/3145/23.
Зазначає, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду у справі №120/3145/23 надавалась оцінка спірним правовідносинам щодо здійснення позивачу з 01.07.2021 нарахування та виплати щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 тис. грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" від 14.07.2021 №713. У свою чергу, ОСОБА_1 в позовній заяві щодо виплати щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 тис. грн не заявляв вимог про виплату пенсії без обмеження її максимальним розміром. За таких підстав, суд не вирішував в судовому порядку питання щодо виплати пенсії без обмеження її максимальним розміром з 01.07.2021. Тобто, предметом розгляду у даній справі були правовідносини, які існували на момент розгляду справи по суті. У випадках, коли зобов`язання, що покладені судовим рішенням на органи Пенсійного фонду України, не визначають окремий порядок проведення перерахунку пенсії, перерахунок здійснюється з урахуванням вимог чинного законодавства.
Визначення максимального розміру пенсії регулюється ст. 2 Закону України від 06 грудня 2016 №1774-VIII №3668 «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі Закон -№3668), в якій вказано, що максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування ", «Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Норма зазначеного Закону не визнана такою, що не відповідає Конституції України.
Тому, з урахуванням вищезазначених норм законодавства, відповідач вважає, що пенсія позивача повинна виплачуватись з обмеженням максимального розміру (10 прожиткових мінімумів для осіб які втратили працездатність).
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено таке.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 04.07.2023 у справі №120/3145/23 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 з 01.07.2021 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб". Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з 01.07.2021 здійснювати нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", з урахуванням виплачених сум.

Рішення суду набрало законної сили 04.08.2023.

Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області на підставі рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04.07.2023 у справі №120/3145/23 ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії, однак відповідач обмежив пенсію максимальним розміром.

Вважаючи такі дії протиправними, позивач звернувся до суду із заявою в порядку ст. 383 КАС України.

Вирішуючи заяву, подану позивачем у порядку ст.383 КАС України, суд виходить з такого.

Відповідно до частини 1 статті 383 КАС України, особа-позивач, на користь якого ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 9 частини 2 статті 129 Конституції України, обов`язковість судового рішення є однією із основних засад судочинства.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Частинами 2, 4 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Аналогічні положення містить КАС України, зокрема, нормами статті 370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Виконання судових рішень у справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод .

У справі Горнсбі проти Греції від 19.03.1997 року Європейський суд з прав людини зазначив, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду. Право на судовий захист було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

У справі "Іммобільяре Саффі проти Італії" наголошує, що право на звернення до суду також передбачає практичне виконання остаточних, обов`язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні.

Тому, необґрунтована тривала затримка виконання обов`язкового рішення може суперечити Конвенції. Саме на державу покладається обов`язок забезпечення того, щоб остаточні рішення, постановлені проти її органів або організацій чи підприємств, якими вона володіє або які вона контролює, були виконані відповідно до вищезазначених вимог Конвенції. Держава відповідає за виконання остаточних рішень, якщо органи влади контролюють обставини, що блокують або перешкоджають їхньому повному та своєчасному виконанню (рішення Європейського суду з прав людини у справі Савіцький проти України, nо.38773/05, від 26.07.2012 року).

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі "Сокур проти України").

Як встановлено з матеріалів справи, на виконання рішення суду від 04.07.2023, яке набрало законної сили 04.08.2023, Головним управлінням ПФУ у Вінницькій області проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 та в результаті здійснення зазначеного перерахунку позивачу включено до складових нарахування пенсії щомісячну доплату 2000,00 грн відповідно до Постанови №713 від 14.07.2021.

Однак, не зважаючи на рішення суду, відповідач обмежив пенсію максимальним розміром, що підтверджується протоколами перерахунку пенсії ОСОБА_1 (пенсійна справа №ХЛ62326):

- з 01.07.2021 підсумок пенсії становить 20761,75 грн, з урахуванням максимального розміру пенсії 18761,75 грн;

- з 01.12.2021 підсумок пенсії становить 20761,75 грн, з урахуванням максимального розміру пенсії 19340,00 грн;

- з 01.03.2022 підсумок пенсії становить 23305,94 грн, з урахуванням максимального розміру пенсії 21305,94 грн;

- з 01.03.2023 підсумок пенсії становить 24805,94 грн, з урахуванням максимального розміру пенсії 22805,94 грн.

Відповідач вказує, що ним застосовано обмеження максимальним розміром, оскільки у рішенні суду від 04.07.2023 у справі №120/3145/23 не встановлено обов`язок виплати пенсії позивачу з 01.07.2021 без обмеження максимальним розміром.

Суд зазначає, що право позивача на отримання пенсії без обмеження максимальним розміром вже було вирішено за наслідком розгляду адміністративних справ №120/9243/22 та №120/4307/23.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 11.01.2023 у справі №120/9243/22 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром з 01.04.2019 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з 01.04.2019 виплачувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з урахуванням нарахованої з 01.03.2022 індексації, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році", без обмеження пенсії максимальним розміром та з урахуванням вже виплачених сум.

У подальшому рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 25.05.2023 у справі №120/4307/23 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо застосування з 01.03.2023 до розрахунку і виплати пенсії ОСОБА_1 обмеження максимальним розміром та здійснення виплати пенсії без урахування індексації, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 №168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області перерахувати з 01.03.2023 та виплачувати ОСОБА_1 пенсію з урахуванням нарахованої індексації, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 №168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році", без обмеження максимальним розміром та з урахуванням раніше виплачених сум.

Таким чином, на виконання рішень судів від 11.01.2023 у справі № 120/9243/22 та від 25.05.2023 по справі № 120/4307/23 до виплачуваної позивачу пенсії за період з 01.04.2019, у тому числі з 01.07.2021, обмеження максимальним розміром не підлягає застосуванню.

У зв`язку з прийняттям Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року № 3668-VI редакція ч.7 ст.43 Закону № 2262-ХІІ викладена у наступній редакції: Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Аналогічні зміни були внесені до ч.3 ст.27 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з п.2 Розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3668-VI, обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року № 3668-VI (зі змінами) максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону України «Про статус народного депутата України», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону України «Про статус народного депутата України», не може перевищувати 10740 гривень.

Суд звертає увагу, що наведені вище положення, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, - в цілому визнано неконституційним відповідно до рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 року № 7-рп/2016.

Згідно з п.2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 року № 7-рп/2016, зокрема, частина 7 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Відповідно до Законів України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року № 911-VIII та «;Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року № 1774-VIII у частині 7 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» вносились лише зміни до другого речення.

Таким чином, буквальне розуміння змін внесених Законами України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року № 911-VIII та «;Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року № 1774-VIII з урахуванням змісту рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 року № 7-рп/2016 дозволяє стверджувати, що у Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб «відсутня частина 7 статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими.

При цьому, після прийняття Конституційним Судом України описаного вище рішення від 20.12.2016 року зміни до першого речення ч.7 ст.43 Закону аналогічного змісту новими законами не вносились. Це означає, що починаючи з 2017 року стаття 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Суд зазначає, що в даному випадку право позивача на отримання пенсії без обмеження максимальним розміром вже двічі було захищено у судовому порядку, у тому числі з 01.04.2019, яка включає в себе дату 01.07.2021.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Згідно з ч.ч.1-2 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

З огляду на вищевикладене, суд вважає протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області області, вчинені на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04.07.2023 у справі №120/3145/23, які полягають в обмеженні максимальним розміром пенсії позивача з 01.07.2021.

Як видно зі змісту статті 2 КАС України, метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі "Горнсбі проти Греції" зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі "Піалопулос та інші проти Греції", пункт 68).

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Саме з метою належного захисту прав щодо виконання судових рішень законодавцем нормативно врегульовано питання судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах, зокрема, одним із способів судового контролю є порядок визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, регламентований ст.383 Кодексу адміністративного судочинства України.

У Рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява позивача в порядку ст. 383 КАС України підлягає задоволенню.

Статтею 383 КАС України, зокрема, передбачено право особи-позивача, на користь якої ухвалено рішення суду, подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу (частина 6 статті 383).

Відповідно до статті 249 КАС України суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором. Окрема ухвала щодо прокурора або адвоката надсилається органу, до повноважень якого належить притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора або адвоката відповідно.

З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

Окремо суд вважає за необхідне вказати, що відповідно до пункту 15 частини 2 статті 65 Закону України "Про державну службу" прийняття державним службовцем рішення, що суперечить закону або висновкам щодо застосування відповідної норми права, викладеним у постановах Верховного Суду, щодо якого судом винесено окрему ухвалу, визначено як дисциплінарний проступок, вчинення якого є підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне постановити окрему ухвалу, яку необхідно направити до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з метою недопущення аналогічних порушень в майбутньому, а також для вирішення питання про притягнення до відповідальності згідно пункту 15 частини 2 статті 65 Закону України "Про державну службу" посадових осіб відповідача, відповідальних за прийняття рішення про здійснення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 .

З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, для надання відповіді, суд вважає за доцільне встановити місячний строк з дня отримання окремої ухвали.

Керуючись ст.ст. 149, 248, 249, 383 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області на виконання рішення суду від 04.07.2023 у справі №120/3145/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо неналежного виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04.07.2023 у справі №120/3145/23.

Постановити окрему ухвалу і направити її до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Про вжиті Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області заходи повідомити Вінницький окружний адміністративний суд не пізніше одного місяця після надходження окремої ухвали.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Віятик Наталія Володимирівна