Справа № 380/14476/23
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2023 рокусправа № 380/14476/23
Зал судових засідань №7,

Львівський окружний адміністративний суд,

у складі:

головуючої-судді Братичак У.В.,

секретар судового засідання Богданова А.В.,

за участю сторін:

представника позивача Коцай Г.Л.,

представника відповідача Твердохліб І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у м.Львові, в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ТзОВ «ЕКОТЕХ АВТО» до Львівської митниці про визнання протиправними і скасування рішень та карток відмови, -

в с т а н о в и в :

ТзОВ «ЕКОТЕХ АВТО» (місцезнаходження: вул.Зелена, 301, м.Львів, 79066; ) звернулося з позовною заявою до Львівської митниці (місцезнаходження: вул.Костюшка, 1, м.Львів, 79000; код ЄДРПОУ ВП: 43971343), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати Рішення Львівської митниці про визначення митної вартості товарів №UA209000/2022/900233/2 від 23.12.2022 та №UA209000/2022/900242/2 від 29.12.2022;

- визнати протиправними та скасувати Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення від 23.12.2022 №UA209170/2022/002781 та від 29.12.2022 №UA209170/2022/002865.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідачем, за результатами перевірки поданої позивачем митної декларації, прийнято оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Вважає такі рішення та картки відмови необґрунтованими та таким, що суперечать нормам чинного законодавства. Зазначає, що надані позивачем до митного органу документи на підтвердження вартості товару не містять розбіжностей та дають можливість визначити митну вартість товару за ціною договору, шляхом застосування основного методу, що свідчить про порушення відповідачем передбаченого ст.57 Митного кодексу України порядку визначення митної вартості товару. Крім того, позивач зазначає, що відповідачем не доведено та не обґрунтовано належними та достатніми доводами й доказами наявність у поданих йому зазначених у частині 2 статті 53 Митного кодексу України документів розбіжностей, ознак підробки, відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена, що унеможливлює законне витребування додаткових документів за частиною 3 статті 53 Митного кодексу України. Надані позивачем документи кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар, умови поставки, ціну, а отже у сукупності містять відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), й не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом. Однак, відповідач безпідставно їх не врахував у зв`язку з чим дійшов необґрунтованих висновків про наявність підстав для коригування митної вартості із застосуванням не основного методу. У зв`язку з наведеним просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою від 03.07.2023 суддя прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

19.07.2023 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому посилається на те, що під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих декларантом документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом, що зазначені в оскаржуваних рішеннях, а саме: - відповідно до п. 5.2 контракту від 04 лютого 2020 року № EA2020/02/4 вартість товару, що постачається за цим контрактом, складає 400000 доларів США. Однак станом на 18.10.2022 та 29.12.2022 загальна сума товарів, ввезених за контрактом, перевищила цю суму. З цього митниця робить висновок, що існують інші контракти чи додатки до цього контракту, які до митного оформлення не подавалися.

Крім цього, що стосується рішення про коригування митної вартості від 23.12.2022 №UA209000/2022/900233/2, то окрім вищезазначеного митний орган також виявив, що транспортні послуги відповідно до наданих транспортних (перевізних) документів, а саме рахунку - фактури про надання транспортно-експедиційних послуг від 20.12.2022 №3005 та заявки на транспортно-експедиційні послуги №3005 від 20.12.2022, надавалися ПП Авант-Т, проте в CMR від 21.12.2022 №Б/Н в графі 16 не зазначений жодний перевізник, відсутні реквізити, печатки, дані.

У зв`язку з наведеним декларанту надіслано вимоги про надання додаткових документів. Інших документів згідно вимоги не надано.

Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість.

Джерелом інформації для коригування митної вартості у спірних рішеннях слугувала МД №UA206020/2022/23405 від 19.12.2022. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось.

Зважаючи на викладене, відповідач вважає, що спірні рішення та картка відмови прийняті з дотриманням вимог чинного законодавства та не підлягають скасуванню, а тому просить у задоволенні позову відмовити.

Протокольною ухвалою суду від 05.09.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

04 лютого 2020 року між Компанією «STORM-GROUP Sp.z.o.o.» (Продавець) та ТОВ «Екотех Авто» (Покупець) укладено контракт поставки № ЕА 2020/02/4, за умовами якого Продавець зобов`язується продати Покупцю Товар, а Покупець зобов`язується купити Товар відповідно до інвойсів.

Відповідно до пункту 5.2 контракту поставки № ЕА 2020/02/4 загальна вартість Контракту складає 400000,00 доларів США.

Згідно з п.5.3 контракту поставки № ЕА 2020/02/4 Покупець здійснює оплату вартості Товару відповідно до умов вказаних в інвойсі на кожну поставку.

10 серпня 2020 року між Компанією «STORM-GROUP Sp.z.o.o.» та ТОВ «Екотех Авто» (Покупець) укладено Додаток № 1 до Контракту поставки № ЕА 2020/02/4 від 04 лютого 2020 року, згідно з яким Продавець та Покупець погодили викласти пункт 5.2 Контракту в такій редакції: «Загальна сума контракту складає 2000000,00 доларів США».

15 вересня 2021 року між Компанією «STORM-GROUP Sp.z.o.o.» та ТОВ «Екотех Авто» (Покупець) укладено Додаток № 3 до Контракту поставки № ЕА 2020/02/4 від 04 лютого 2020 року, згідно з яким Продавець та Покупець погодили внести наступні зміни до контракту: текст пункту 3.3 замінити текстом пункту 3.4, пункт 3.4 вилучити з контракту поставки; пункт 3.1 розділу 3 та пункт 6.4 розділу 6 викласти в наступній редакції: Поставка товарів здійснюється на умовах FCA місто Ряшів (Інкотермс 2010), що підтверджується відповідними товаро-транспортними документами. Інший порядок і терміни поставки товарів можуть бути погоджені сторонами в додаткових угодах до даного контракту.

01 листопада 2021 року між Компанією «STORM-GROUP Sp.z.o.o.» та ТОВ «Екотех Авто» (Покупець) укладено Додаток № 2 до Контракту поставки № ЕА 2020/02/4 від 04 лютого 2020 року, згідно з яким Продавець та Покупець погодили викласти пункт 5.2 Контракту в такій редакції: «Сума контракту складається із суми всіх інвойсів».

На виконання умов контракту Продавець відвантажив на адресу Покупця товар - частини склоочисника транспортного засобу в кількості 71500 шт., на загальну суму 47408,30 дол. США відповідно до інвойсу №ЕА 2022/12-132 від 20/12/2022 до Контракту №ЕА 2020/02/4 від 04.02.2020 та в кількості 74460 шт., на загальну суму 47839,25 дол. США відповідно до інвойсу №ЕА 2022/12-136 від 27 грудня 2022 року до Контракту №ЕА 2020/02/4 від 04.02.2020.

З метою митного оформлення вказаного товару згідно інвойсу №ЕА 2022/11-132 від 20/12/2022 декларант позивача, 22.12.2022 подав до Львівської митниці електронну митну декларацію №22UA55U1, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначеними у графі 31 митної декларації (частини склоочисника транспортного засобу ).

Одночасно декларантом до митного контролю, разом з митною декларацією №22UA55U1, в якості підстави для застосування основного методу за ціною зовнішньоекономічного контракту було надано перелік документів, зазначений у графі 44 митної декларації.

З метою митного оформлення вказаного товару згідно інвойсу №ЕА 2022/12-136 від 27/12/2022 декларант позивача, 28.12.2022 подав до Львівської митниці електронну митну декларацію №22UA26U5, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначеними у графі 31 митної декларації (частини склоочисника транспортного засобу).

Одночасно декларантом до митного контролю, разом з митною декларацією №222UА26U5, в якості підстави для застосування основного методу за ціною зовнішньоекономічного контракту було надано перелік документів, зазначений у графі 44 митної декларації.

За наслідками опрацювання наданих документів Львівська митниця надіслала повідомлення від митниці декларанту наступного змісту: «Необхідне подання додаткових документів для підтвердження митної вартості відповідно до ст.53 МК України, а саме: - зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який замінює його, та додатки до нього у разі їх наявності; - якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи що стосуються оцінюваного товару за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; - транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (рахунок на перевезення, договір на перевезення); - виписку з бухгалтерської документації, - каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; - копію митної декларації країни відправлення; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару».

Декларант позивача просив визнати та погодити митну вартість на основі поданих документів, а також на вимогу надав митному органу додаткові документи.

За результатами розгляду МД №22UA55U1 та доданих документів митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 23.12.2022 №UA209000/2022/900233/2 та складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 23.11.2022 №UA 209170/2022/002781.

За результатами розгляду МД №22UA209170l03226U5 та доданих документів митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 29.12.2022 №UA209000/2022/900242/2 та складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 29.11.2022 №UA 209170/2022/002865.

У рішенні Львівської митниці про коригування митної вартості товарів №UA209000/2022/900233/2 від 23.12.2022, в графі 33 зазначено наступне: «Відповідно до п.1 ч.4 ст.54 МК України здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. В рамках реалізації положень ст.ст.52, 53, 54, 55, 58, 335 МК України, за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, митна вартість не може бути визнана з наступних причин: подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.2 та 3 ст. 53 МК України, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар; - надані декларантом на запит митного органу документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена. Відповідно до п.1 ч.4 ст.54 МКУ здійснено контроль наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Під час розгляду документів було виявлено наступне: - Відповідно до п.5.2 контракту від 04.02.2020 №ЕA2020/02/04 вартість товару, що постачається за цим контрактом, складає 400000 доларів США. Однак, станом на 18.10.2022 загальна сума товарів, ввезених за контрактом, перевищила цю суму. З цього митниця робить висновок, що існують інші контракти чи додатки до даного контракту, які до митного оформлення не подавалися. Транспортні послуги відповідно до наданих транспортних (перевізних) документів, а саме рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 20.12.2022 №3005 та заявка на транспортно-експедиційні послуги від 20.12.2022 №3005 надавалися ПП «Авант-Т» проте в СМR від 21.12.2022 б/н в графі 16 не зазначений жодний перевізник, відсутні реквізити, печатки, дані. Також в графі 22 відсутній підпис, графа 23 незаповнена…. На вимогу декларантом надіслано: платіжний документ, який не стосується даної поставки, тому що в ньому інша сума платежу, проформу, каталог, прайс-лист. Інших документів згідно з вимогою не надано. Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п.2 ч.6 ст.54 МКУ, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість. Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом.

Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме: метод 2а (ст.59 МКУ) з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні товари. Застосовано метод 2б (ст.60 МКУ)…. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД №UА206020/2022/23405 від 19.12.2022. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводились».

У рішенні Львівської митниці про коригування митної вартості товарів №UA209000/2022/900242/2 від 29.12.2022, в графі 33 зазначено наступне: «Відповідно до п.1 ч.4 ст.54 МК України здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. В рамках реалізації положень ст.ст.52, 53, 54, 55, 58, 335 МК України, за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, митна вартість не може бути визнана з наступних причин: подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.2 та 3 ст. 53 МК України, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар; - надані декларантом на запит митного органу документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена. Відповідно до п.1 ч.4 ст.54 МКУ здійснено контроль наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Під час розгляду документів було виявлено наступне: - Відповідно до п.5.2 контракту від 04.02.2020 №ЕA2020/02/04 вартість товару, що постачається за цим контрактом, складає 400000 доларів США. Однак, станом на 29.12.2022 загальна сума товарів, ввезених за контрактом, перевищила цю суму. З цього митниця робить висновок, що існують інші контракти чи додатки до даного контракту, які до митного оформлення не подавалися. Транспортні послуги відповідно до наданих транспортних (перевізних) документів, а саме: відповідно до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (Женева, 19травня 1956) у гр. 22 та 23 CMR - зазначається підпис і штамп відправника та перевізника, проте в CMR від 27.12.2022 б/н підписи в цих графах відсутні…. На вимогу декларантом надіслано: платіжний документ, який не стосується даної поставки, тому що в ньому інша сума платежу, проформу на іншу суму ніж інвойс, каталог, прайс-лист. Інших документів згідно вимоги не надано. Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п.2 ч.6 ст.54 МКУ, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість. Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом.

Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме: метод 2а (ст.59 МКУ) з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні товари. Застосовано метод 2б (ст.60 МКУ)…. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД №UА206020/2022/23405 від 19.12.2022. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводились».

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач з спірними рішеннями про коригування митної вартості товарів та картками відмови не погоджується, вважає їх протиправними та такими, що суперечить поданим декларантом документам та нормам чинного законодавства, а тому звернувся до суду з даним позовом про їх скасування.

Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України (далі - МК України) від 13.03.2012 року № 4495-VI, який набув чинності з 01.06.2012 року та Генеральною угодою про тарифи та торгівлю 1994 року (ГАТТ 1994).

Статтею 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ст. 50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для: 1) нарахування митних платежів; 2) застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; 3) ведення митної статистики; 4) розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Система визначення митної вартості товарів ґрунтується на загальних принципах митної оцінки, прийнятих у міжнародній практиці. Міжнародно-правовим стандартом, на який зорієнтоване українське митне законодавство, є угоди по застосуванню ст. VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 р. (ГААТ).

Згідно з ч. 2 ст. VII ГААТ оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Частинами 4 та 5 ст. 58 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно з ч. 1 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Частиною 1 та ч. 2 ст. 53 МК України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у ч.ч. 5 і 6 ст. 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

З аналізу ч. ч. 1, 2 ст. 53 МК України слідує, що Митним кодексом передбачено вичерпний перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Вказана норма кореспондується з положеннями ч. 3 ст. 318 МК України, якою встановлено, що митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Це також відповідає стандартним правилам, встановленим п. 3.16 та п. 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналася згідно із Законом України від 15.02.2011 №3018-VI «Про внесення змін до Закону України «Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур», якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Так, як встановлено судом з матеріалів справи, на підтвердження достовірності митної вартості, що зазначена в митній декларації №22UA55U1 позивачем надано такі документи: контракт поставки №ЕА 2020/02/4 від 04.02.2020; рахунок-фактура (інвойс) №ЕА 2022/12-132 від 20/12/2022; CMR від 21.12.2022; копію сертифікату про походження товару PL/MF/AN 0398470 від 21.12.2022; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг №3005 від 20.12.2022; заявка на транспортно-експедиційні послуги №3005 від 20.12.2022; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №3 від 15.09.2021, копія митної декларації країни відправлення №22PL402010Е2138290 від 21.12.2022, що узгоджується з графою 44 вказаної митної декларації та карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 23.11.2022 №UA209170/2022/002781.

На підтвердження достовірності митної вартості, що зазначена в митній декларації №222UА26U5 позивачем надано такі документи: контракт поставки №ЕА 2020/02/4 від 04.02.2020; рахунок-фактура (інвойс) №ЕА 2022/12-136 від 27/12/2022; CMR від 27.12.2022; копію сертифікату про походження товару PL/MF/AN 0398477 від 27.12.2022; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг №233 від 28.12.2022; заявка на транспортно-експедиційні послуги №26/12 від 26.12.2022; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №3 від 15.09.2021; копія митної декларації країни відправлення №22PL402010Е2163652 від 27.12.2022, що узгоджується з графою 44 вказаної митної декларації та карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 29.11.2022 №UA 209170/2022/002865.

З огляду на викладене, можна зробити висновок, що декларантом до митного оформлення надано усі обов`язкові документи на підтвердження митної вартості товару, що дають змогу визначити вартість товару за ціною договору.

Втім, як встановлено з оскаржуваного рішення, у митного органу виникли сумніви у правильності визначення митної вартості декларантом, оскільки, як стверджує відповідач, заявлена митна вартість товару не підтверджена документально. Відтак, відповідач виставив декларанту вимогу про подання додаткових документів, для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Додаткового до митного органу позивачем було подано: 1) до МД №22UA55U1: копію митної декларації країни відправлення №22PL402010E2138290, прайс-лист; каталог, проформу інвойс №PREA2022/l2-038 від 074 2.2022, платіжне доручення №143 від 08.12.2022, договір №040520/1 про надання транспортно-експедиційних послуг від 04.05.2020; 2) до МД №22UA26U5: копію митної декларації країни відправлення №22PL402010E2163652, прайс-лист; каталог, проформу інвойс №PREA2022/12-039 від 07.12.2022, платіжне доручення №143 від 08.12.2022, договір №04/01/22 на перевезення вантажів від 04.01.2022.

У контексті зазначеного варто зауважити, що ч. 3 ст. 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Тобто, витребування документів, передбачених положенням ч. 3 ст. 53 МК України можливе у випадку наявності розбіжностей, ознак підробки або відсутності відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 28 травня 2020 року у справі №809/946/17.

Як вказано у пункті 2 ч.4 ст. 54 МК України, орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана.

З наведеного слідує, що правовою підставою для витребування митним органом від декларанта додаткових документів є наявність перелічених у частині 3 статті 53 МК України підстав, про які митний орган зобов`язаний у письмовій формі повідомити декларанта із зазначенням у такому повідомленні конкретних причин за яких заявлена декларантом митна вартість не може бути визнана на основі поданих ним документів.

Вказана норма законодавства спрямована на те, щоб декларант був обізнаний з недоліками (хибами), які виявлені митним органом та які в свою чергу перешкоджають митному органу підтвердити задекларовану митну вартість товарів за яких декларант мав би реальну можливість їх усунути шляхом подання додаткових документів.

Як видно з матеріалів справи, відповідач витребував у позивача всі, визначені у ст.53 Митного кодексу України документи та не надав доказів того, що подані позивачем документи для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів в недостовірності наданої інформації. Натомість відповідач прийняв оскаржувані рішення у зв`язку із неподанням декларантом всіх витребуваних у нього документів.

Водночас, надане декларанту повідомлення стосовно необхідності подання митному органу додаткових документів не містить відомостей щодо правових підстав для витребування таких документів, переліку відомостей, які відсутні у поданих документах, наявність яких є необхідною умовою для підтвердження числового значення складових митної вартості, визначеної позивачем.

Такі дії митного органу не узгоджуються з положеннями п. 2 ч. 4 ст. 54 МК України та сприяють тому, що декларант, будучи необізнаним стосовно фактичних причин, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана, позбавляється можливості усунути такі розбіжності (недоліки, хиби) на стадії здійснення митного контролю правильності визначення задекларованої ним митної вартості товарів.

Із приводу аргументу митного органу про те, що відповідно до п.5.2 контракту від 04.02.2020 № ЕА2020/02/04 вартість товару, що постачається за цим контрактом, складає 400000 доларів США. Однак станом на 18.10.2022 та 29.12.2022 загальна сума товарів, ввезених за контрактом, перевищила цю суму. З цього митниця робить висновок, що існують інші контракти чи додатки до даного контракту, які до митного оформлення не подавались, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 5.2 контракту поставки № ЕА 2020/02/4 загальна вартість Контракту складає 400000,00 доларів США.

15 вересня 2021 року між Компанією «STORM-GROUP Sp.z.o.o.» та ТОВ «Екотех Авто» (Покупець) укладено Додаток № 3 до Контракту поставки № ЕА 2020/02/4 від 04 лютого 2020 року, згідно з яким Продавець та Покупець погодили внести наступні зміни до контракту: текст пункту 3.3 замінити текстом пункту 3.4, пункт 3.4 вилучити з контракту поставки; пункт 3.1 розділу 3 та пункт 6.4 розділу 6 викласти в наступній редакції: Поставка товарів здійснюється на умовах FCA місто Ряшів (Інкотермс 2010), що підтверджується відповідними товаро-транспортними документами. Інший порядок і терміни поставки товарів можуть бути погоджені сторонами в додаткових угодах до даного контракту.

01 листопада 2021 року між Компанією «STORM-GROUP Sp.z.o.o.» та ТОВ «Екотех Авто» (Покупець) укладено Додаток № 2 до Контракту поставки № ЕА 2020/02/4 від 04 лютого 2020 року, згідно з яким Продавець та Покупець погодили викласти пункт 5.2 Контракту в такій редакції: «Сума контракту складається із суми всіх інвойсів».

Позивач стверджує, що про вказаний додаток було відомо митному органу, оскільки імпорт товарів за згаданим контрактом здійснювався протягом 2022 року.

Суд відзначає, що за правилами статті 49 та частини п`ятої статті 58 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, тобто - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Пунктом 5.1 контракту поставки № ЕА 2020/02/4 передбачено, що Продавець продає Покупцю Товар в асортименті і за цінами, вказаними в Інвойсі (проформі).

Відтак ціна товару, ввезеного позивачем на митну територію України, вказана в інвойсі, який був наданий до митного оформлення, та підтверджується платіжними документами про його оплату.

Крім цього пункт 12.2 контракту поставки № ЕА 2020/02/4 містить посилання на те, що, у випадку, якщо сторони після закінчення терміну дії Контракту не заключили новий Контракт і при цьому продовжили відносини, дія Контракту автоматично продовжується на наступний період.

Також суд звертає увагу на ту обставину, що митний орган, дійшовши висновку про те, що існують інші контракти чи додатки до наданого контракту, які до митного оформлення не подавалися, не скористався правом витребування таких документів, обмежившись лише загальними фразами про подання усіх документів, не уточнивши документів на підтвердження яких саме обставин не вистачає.

Із приводу твердження митного органу про те, що транспортні послуги відповідно до наданих транспортних (перевізних) документів, а саме рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 20.12.2022 №3005 та заявка на транспортно-експедиційні послуги від 20.12.2022 №3005 надавалися ПП «Авант-Т», проте в СМR від 21.12.2022 б/н в графі 16 не зазначений жодний перевізник, відсутні реквізити, печатки, дані. Також в графі 22 відсутній підпис, графа 23 незаповнена, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що позивачем укладений з ПП «Авант-Т» Договір на організацію транспортно-експедиторського обслуговування №040520/1 від 04.05.2020.

Вказаний договір був поданий до митного контролю і предметом його є надання позивачу транспортно-експедиторських послуг. Відповідно ПП «Авант-Т» є експедитором, а не перевізником. І не маючи власних транспортних засобів залучає їх для виконання своїх господарських зобов`язань перед позивачем. Це і передбачено Договором на організацію транспортно-експедиторського обслуговування №040520/1 від 04.05.2020. Таким чином всі транспортні витрати, які поніс позивач по Договору на організацію транспортно- експедиторського обслуговування №040520/1 від 04.05.2020 з ПП «Авант-Т» включені у заявлену митну вартість у відповідності до п. 5 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України.

Щодо твердження відповідача про те, що усупереч вимог Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (Женева, 19травня 1956), в CMR від 27.12.2022 б/н, долученій до МД №22UA26U5, відсутні підпис і штамп відправника та перевізника в графах 22, 23, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до статті 5 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів 1956 року «вантажна накладна складається в трьох оригінальних примірниках, підписаних відправником і перевізником. Ці підписи можуть бути надруковані чи замінені печатками відправника і перевізника, якщо це допускається законодавством країни, в якій складена вантажна накладна».

Проаналізувавши вказану накладну, суд встановив, що в графі 22 СМR наявна інформація про відправника (друкованими літерами), а графі 23 перевізником проставлена відповідна печатка.

Таким чином, аналізуючи вищенаведене, слід дійти висновку, що позивач під час митного оформлення надав усі необхідні документи, передбачені ч. 2 ст. 53 МК України, які чітко ідентифікували товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість товару за ціною договору, яка співпадає з інвойсами та експортними деклараціями країни відправлення.

Водночас митниця не довела наявність розбіжностей у документах, поданих позивачем, ознак підробки в них або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар.

Аналіз вказаних підстав в сукупності з поданими декларантом документами, підтверджує те, що у митного органу не було підстав для витребування додаткових документів у декларанта для підтвердження заявленої митної вартості.

Слід також зауважити, що згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 57 МК України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Саме перший метод - за ціною договору обрав позивач під час декларування товару, однак відповідачем у спірних рішеннях застосовано другорядні методи, зокрема 2б та 2ґ.

Так, у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у п. 2 ч. 1 ст. 57 МК України. За правилами ч.ч. 3, 8 згаданої статті кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм МК України. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених ст. 64 МК України.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями ст.ст. 59 і 60 МК України. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (ч. 4 ст. 57 МК України).

Статтею 64 МК України, якою регламентовано застосування резервного методу, визначено - у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Приписами ч. 2 ст. 55 Митного кодексу України чітко визначено перелік відомостей, які повинно містити прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, зокрема:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Також як випливає з Правил заповнення рішень про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598, посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

Обов`язковість чіткого визначення вказаної вище інформації, як обов`язкових реквізитів будь-якого рішення про коригування заявленої митної вартості товарів підтримується і наявною судовою практикою, зокрема відповідна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 14.08.2018 у справі № 821/1617/17, від 17.11.2022 у справі №807/221/18, від 20.06.2023 у справі №1.380.2019.006247.

Водночас, судом встановлено, що в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товару, відсутнє належне обґрунтування неможливості застосування методу 2а, а застосування методу 2б, та визначення митної вартості імпортованого товару, обґрунтовано митницею виключно зазначенням номеру та дати іншої митної декларації, а саме: МД №UА206020/2022/23405 від 19.12.2022.

Таким чином, суд констатує, що митний орган не навів жодних пояснень чи розрахунків щодо здійснених коригувань, а також детальної інформації про товари, які було використано в якості джерела інформації, про числові значення митної вартості таких товарів, умови поставки, країну походження, фактурну вартість, діапазон декларованих цін за ідентичні чи подібні товари тощо та відповідно не довів подібність (аналогічність) товарів, вказаних у митній декларації на яку посилається.

Суд також враховує, що відповідач має доступ до цінової бази усіх ввезених на митну територію України товарів та може відібрати за критерієм «код УКТЗЕД» всі митні оформлення за першим методом за певний період та проілюструвати діапазон оформленої митної вартості (від мінімальної до максимальної) ідентичних чи подібних товарів, вказавши обсяг поставок, країну походження тощо. Тому зазначення лише номерів та дат митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, без будь-якого обґрунтування їх вибору із сотень інших митних оформлень, без пояснення критеріїв відбору, а також докладної інформації щодо номенклатури, характеристик товару, умов його поставки тощо не підтверджує обґрунтованість визначеної відповідачем митної вартості товару та свідчить про свавільність оскаржуваного рішення.

Необхідно також звернути увагу на те, що зазначення в рішенні про коригування митної вартості лише номерів та дат митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів прямо суперечать вищезазначеним положенням законодавства, що є самостійною підставою для його скасування. Вказана позиція підтверджується уставленою судовою практикою Верховного Суду, викладеною в постановах від 21.12.2018 у справі №815/1670/17, від 10.06.2020 у справі №1.380.2019.004752, від 19.09.2022 у справі №1.380.2019.004890.

Враховуючи наведені мотиви, суд дійшов висновку, що оскаржені рішення про коригування митної вартості товару є необґрунтованими, а відповідач не довів правомірності таких в частині застосування саме другорядного методу для визначення митної вартості імпортованого товару.

Адміністративні суди у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч. 2 ст. 2 КАС України).

Згідно ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням досліджених судом фактичних даних суд приходить висновку, що спірні рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів від 23.12.2022 №UA209000/2022/900233/2 та від 29.12.2022 №UA209000/2022/900242/2 не відповідають критеріям, визначеним у ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, адже прийняті не на підставі, не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України а також необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, відтак порушують права та законні інтереси позивача, а тому підлягають скасуванню.

Крім того, оскільки вищевказані рішення про коригування митної вартості стали підставою для прийняття карток відмови в прийняті митної декларації від 23.11.2022 №UA 209170/2022/002781 та від 29.11.2022 №UA 209170/2022/002865, то позовні вимоги про їх скасування є похідними та також підлягають задоволенню.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Щодо сплаченого позивачем судового збору, то згідно ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України судовий збір відшкодовується позивачу в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 132, 159, 241-246, 262, 265 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості №UA209000/2022/900233/2 від 23.12.2022 та №UA209000/2022/900242/2 від 29.12.2022.

Визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Львівської митниці від 23.12.2022 №UA209170/2022/002781 та від 29.12.2022 №UA209170/2022/002865.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці (місцезнаходження: вул.Костюшка, 1, м.Львів, 79000; код ЄДРПОУ ВП: 43971343) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОТЕХ АВТО» (місцезнаходження: вул.Зелена, 301, м.Львів, 79066; ) судовий збір у сумі 14983 (чотирнадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят три) грн. 82 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено та підписано 26.09.2023.

СуддяБратичак Уляна Володимирівна