Справа № 604/594/23
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2023-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2023 рокуЛьвівСправа № 604/594/23 пров. № А/857/13588/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Затолочного В.С., Качмара В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Гриньків І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 04 липня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови, -

суддя (судді) в суді першої інстанції Сіянко В.М.,

час ухвалення рішення: 12:04:10,

місце ухвалення рішення м. Підволочиськ,

дата складання повного тексту рішення: 12.07.2023, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕАС №6896169 від 27.04.2023 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою його притягнуто до відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в розмірі 340 грн.

Рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 04 липня 2023 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що відповідачем доведено вчинення позивачем інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій з посиланням на його незаконність, неналежне встановлення фактичних обставин справи, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом не враховано, що під час проведення реєстрації компетентним органом у 2016 році, транспортний засіб вже мав відповідну технічну характеристику, тобто був обладнаний гідробортом, про що свідчать відомості митної декларації №403040002/2016/000978 від 16.12.2016.

Зазначає, що протоколом перевірки технічного стану транспортного засобу №00069- 00267-21 від 13.05.2021, транспортний засіб Mersedes-Benz Atego 816 д.н.з. НОМЕР_1 , визнано технічно справним.

Також зазначає, що попри ненадання Відповідачем будь-яких доказів на спростування доводів Апелянта щодо наявності гідроборту на момент його державної реєстрації, як і доказів про невідповідність гідроборту правилам, нормам і стандартам, суд першої інстанції, всупереч ст. 77 КАС України, самостійно відшукував докази винуватості особи, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідачем надано суду відзив на апеляційну скаргу, у якому він заперечив щодо доводів апеляційної скарги та просив залишити рішення суду без змін.

У судовому засіданні представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги та просив задовольнити її з підстав, що у ній наведені.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працює в ТОВ «Агробізнес» з 22.06.2020 на посаді водія і за ним з 03.01.2022 закріплено автомобіль марки «Mercedes-Benz Atego», державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с. 7-8).

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії серії ЕАС № 6896169 від 27 квітня 2023 року, 27.04.2023 о 08:17:54 в м. Червоноград, вул. Львівська, 67, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mersedes-Benz Atego 816, д.н.з. НОМЕР_1 ТОВ «Агробізнес», що був переобладнаний без погодження МВС, а саме встановлено гідроборт, чим порушив пп. «а» п. 31.3 ПДР. Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 автомобіль Mercedes-Benz Atego 816, 2012 року виготовлення, номерний знак НОМЕР_1 належить ТОВ «Агробізнес» та пройшов державну реєстрацію 16.12.2016. В особливих відмітках вказано: «ВМД 403040002/2016/978 16.12.2016» (а.с. 6).

Досліджена судом вантажна митна декларація (Форма МД-2) № 403040002/2016/000978 від 16.12.2016 та доповнення до неї містять відомості, що вантажний автомобіль, бувший у користуванні: «Mercedes-Benz», модель 816 Atego, № шасі НОМЕР_3 , білого кольору, тип кузова: метало-пластиковий фургон, без вікон у бокових панелях кузова, кількість дверей: 3, тип двигуна: дизельний, об`єм двигуна 4249 смЗ, календарний рік виготовлення: 2012, модельний рік виготовлення: 2012 (а.с. 36-37).

У доповненні до вантажної митної декларації № 403040002/2016/000978 також зазначено, що автомобіль марки «Mercedes-Benz» обладнаний гідробортом марки МВВ PALFINGER 1000AQ, 2012 року випуску, заводський № 83444370, виробник DAIMLERCHRYSLER - Німеччина (а.с. 37).

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає його таким, що не відповідає обставинам справи та правильному застосуванню норм матеріального права з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що згідно з пп. «а» п. 31.3 Правил дорожнього руху України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (далі Правила), забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством: у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього рух.

Вимогами ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», зокрема, передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1 ст.121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як передбачено ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Колегія суддів зазначає, що відповідачем всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України до матеріалів справи не додано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження події, яка описана в постанові про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, позивачем надано суду свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , вантажну митну декларацію (Форма МД-2) № 403040002/2016/000978 від 16.12.2016 та доповнення до неї (а.с. 6, 36-37), які в розумінні ст. 251 КУпАП є належними доказами по справі.

З даних доказів апеляційний суд встановив, що транспортний засіб Mersedes-Benz Atego 816, д.н.з. НОМЕР_1 , належить ТОВ «Агробізнес». Під час проведення реєстрації транспортного засобу компетентним органом у 2016 році він вже був обладнаний гідробортом.

Відтак, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, оскільки позивачем доведено належними та допустимими доказами, що автомобіль був обладнаний заводським гідробортом 2012 року випуску, і таке обладнання мало місце до державної реєстрації транспортного засобу. Водій, як і юридична особа, яка є власником автомобіля, не здійснювали його переобладнання, шляхом встановлення гідроборту, а тому у діях ОСОБА_1 відсутнє порушення пп. «а» п. 31.3 ПДР України.

Колегія суддів також враховує позицію Європейського Суду з прав людини, сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04), згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Враховуючи наведені вище обставини і норми законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що під час встановлення адміністративного правопорушення та накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, відповідач діяв не на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому висновок суду першої інстанції про законність оскаржуваної постанови є помилковим і необґрунтованим.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню, оскільки суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи і рішення ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 272, 286, 308, 310, п. 2 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 317, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 04 липня 2023 року у справі № 604/594/23 скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову ОСОБА_1 .

Скасувати постанову серії ЕАС №6896169 від 27.04.2023 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді В. С. Затолочний
В. Я. Качмар
Повний текст постанови складений 28.09.2023.