Справа № 420/15860/23
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2023-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/15860/23

Категорія:106000000 Головуючий в 1 інстанції: Скупінська Н.В.

Місце ухвалення: м. Одеса

Дата складання повного тексту: 24.07.2023р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 24 липня 2023 року у справ за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини (далі в/ч) НОМЕР_1 про:

- визнання протиправною бездіяльності в/ч НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно;

- стягнення з в/ч НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року у сумі 79 122 грн. із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно п.2 "Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44 (далі Постанова №44);

- визнання протиправною бездіяльності в/ч НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 18 березня 2020 року включно;

- стягнення з в/ч НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення 3 888,50 грн. в місяць у загальній сумі 95 581,84 грн. за період з 01 березня 2018 року по 18 березня 2020 року включно відповідно до норм абз.абз.4, 6 п.5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 (далі Порядок №1078) із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно п.2 Постанови №44.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з 02 березня 2015 року по 18 березня 2020 року ОСОБА_1 проходив військову службу у в/ч НОМЕР_1 . Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2021 року у справі №420/7309/20 зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за періоди 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року, з 01 грудня 2018 року по 31 грудня 2018 року, з 01 квітня 2019 року по 30 квітня 2019 року, з 01 жовтня 2019 року по 31 жовтня 2019 року.

09 вересня 2021 року відповідачем, на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2021 року у справі №420/7309/20, виплачено позивачу індексацію грошового забезпечення у сумі 5 200,44 грн, що підтверджується повідомленням про надходження коштів. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2021 року у справі №420/19458/21 зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум. Вимогу позивача про визначення суми індексації за період по 28 лютого 2018 року, розміру фіксованої індексації та загальної суми індексації грошового забезпечення визнано передчасними.

31 березня 2023 року відповідачем, на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2021 року у справі №420/19458/21, виплачено позивачу індексацію грошового забезпечення у сумі 1 503,35 грн., що підтверджується повідомленням про надходження коштів.

Так, відповідачем за період з 01 грудня 2015 року по 31 грудня 2015 року застосовано коефіцієнт індексації, який відповідає базовому місяцю січень 2008 року та виплачено індексацію у сумі 2 302,64 грн, а з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року відповідачем змінено базовий місяць на січень 2016 року та застосовано коефіцієнт індексації, який відповідає базовому місяцю січень 2016 року. Проте при застосуванні у якості базового місяця січня 2008 року для нарахування індексації грошового забезпечення в період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року сума індексації складає 83 625,21 грн. Відповідачем виплачено за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року 4 503,21 грн., отже сума недоплати становить 79 122 грн. (83 625,21 грн. 4 503,21 грн.).

При розгляді справ №420/7309/20, №420/19458/21 питання правильності математичного розрахунку суми індексації грошового забезпечення у грошовому еквіваленті за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року судом не досліджувалось, не було предметом оцінки, визнано передчасним та первинно надано відповідачу право розрахувати суму індексації грошового забезпечення.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 10 липня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

17 липня 2023 до суду першої інстанції (вх.№ЕС/7408/23) надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 24 липня 2023 року відмовлено ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі №420/15860/23 за позовом до в/ч НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування судового рішення (ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 24 липня 2023 року) в зв`язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги:

- при розгляді справи №420/19458/21 предметом розгляду була правильність обрання відповідачем базового місяця для виплати індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року. При цьому при розгляді справи не було визначено суму належної позивачу індексації грошового забезпечення, дані вимоги не розглядались, не були предметом оцінки, оскільки під час розгляду справи №420/19458/21 відповідачем ще не було нараховано та виплачено позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.12. грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням базового місяця січень 2008 року;

- під час розгляду справи №420/19458/21 було відсутнє порушення прав позивача в частині неправильно застосованого відповідачем коефіцієнту індексації при умові застосування базового місяця січень 2008 року;

- судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали не враховано правові висновки з аналогічного спору у справах Верховного Суду у постанові від 28 червня 2023 року у справі №200/4258/22, від 15 грудня 2022 року у справі №460/3473/21, від 30 березня 2023 року у справі №200/2737/21-а, від 03 серпня 2023 року у справі №200/2373/22.

11 вересня 2023 року до П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив в/ч НОМЕР_1 на апеляційну скаргу за яким відповідач вважає вірною оскаржувану ухвалу суду першої інстанції, а тому просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Так, в провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебували справи №420/7309/20 та №420/19458/21.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2021 року у справі №420/7309/20 позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнано протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_1 щодо невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за періоди з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року, з 01 грудня 2018 року по 31 грудня 2018 року, з 01 квітня 2019 року по 30 квітня 2019 року, з 01 жовтня 2019 року по 31 жовтня 2019 року.

Зобов`язано в/ч НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за періоди 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року, з 01 грудня 2018 року по 31 грудня 2018 року, з 01 квітня 2019 року по 30 квітня 2019 року, з 01 жовтня 2019 року по 31 жовтня 2019 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2021 року, яке залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2022 року у справі №420/19458/21, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії в/ч НОМЕР_1 щодо застосування грудня 2015 року як місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року включно.

Зобов`язано в/ч НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Приймаючи оскаржувану ухвалу від 24 липня 2023 року про відмову у відкритті провадження у справі №420/15860/23, суд першої інстанції виходив з того, що спір в даних правовідносинах вирішений рішенням суду, прийнятим у справах №420/7309/20 та 420/19458/21.

При цьому, суд першої інстанції вказав, що позовні вимоги фактично спрямовані на виконання іншого судового рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2021 року по справі №420/19458/21, яким було зобов`язано в/ч НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року включно із застосуванням базового місяця січень 2008 року.

Окрім того, суд першої інстанції послався на другу сторінку тексту позовної заяви, де автор зазначає, що з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року відповідачем змінено базовий місяць на січень 2016 року та застосовано коефіцієнт індексації, який відповідає базовому місяцю січень 2016 року.

Таким чином, суд першої інстанції вказав на те, що предметом розгляду заявлених позовних вимог ОСОБА_1 у даній справі не є правильність математичного розрахунку суми індексації грошового забезпечення у грошовому еквіваленті за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року, як зазначає представник позивача, а є не застосування базового місяця січень 2008 року при розрахунку індексації за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року згідно з рішенням суду по справі №420/19458/21.

Колегія суддів не погоджується з цими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 11 квітня 2018 року у справі №11-257заі18, неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.

Згідно п.2 ч.1 ст. 170 КАС України суд відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Зазначена підстава для відмови у відкритті провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті і остаточно вирішені по суті. Перешкодою для звернення до суду є наявність у тотожному спорі рішення або постанови суду, що набрали законної сили, або ухвали про закриття провадження у справі.

Тобто, згідно аналізу вказаної норми тотожними визнаються позови, у яких збігаються сторони, предмет і підстава, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників адміністративного процесу, вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Предмет позову це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Визначаючи підстави позову, як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

У постанові від 09 жовтня 2018 року у справі №809/487/18 Верховний Суд зазначив, що підстави адміністративного позову це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин. Відтак, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були названі ним інакше.

Отже, достатньою та необхідною правовою підставою для відмови у відкритті провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст. 170 КАС України є одночасна сукупність таких умов: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); наявність в іншій справі постанови чи ухвали, якими завершено розгляд справи і які набрали законної сили.

Таким чином, спірним є питання наявності в межах двох справ одночасної сукупності вищевказаних умов для відмови у відкритті провадження у справі, що розглядається.

Дослідивши судові рішення у вказаних справах №420/7309/20 та №420/19458/21 колегія суддів встановлено, що в них судами вирішено питання, зокрема, про право позивача на нарахування і виплату індексації грошового забезпечення у вказані періоди з урахуванням п.5 Порядку №1078. Натомість, суди у вказаних справах не досліджували питання наявності права, розміру, механізму розрахунку щомісячної індексації-різниці грошового забезпечення позивача відповідно абз.абз.4, 6 п.5 Порядку №1078, посилаючись на передчасність заявлених вимог.

При цьому, предметом позову у даній справі і є питання розрахунку (перерахунку) індексації-різниці грошового забезпечення ОСОБА_1 за вказаний період згідно вимог абз.абз.4, 6 п.5 Порядку №1078.

У такому контексті колегія суддів зазначає, що предметом позову у цій справі є саме питання розрахунку індексації грошового забезпечення та її розміру. Вказане не було предметом правової оцінки судами у справах №420/7309/20 та №420/19458/21, оскільки перевірка правильності нарахованих відповідачем позивачу сум індексації грошового забезпечення з урахуванням абз.абз.3, 4, 5, 6 п.5 Порядку №1078 не здійснювалася.

Відтак, судом першої інстанції здійснено неправильний порівняльний аналіз підстав і обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги у даній справі та у справах №420/7309/20 та №420/19458/21, а також суд дійшов помилкового висновку про те, що в даній справі новий публічно-правовий спір не виник, а має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення по справі №420/19458/21.

Ураховуючи, що відповідно п.13 Порядку №1078 спори з питань індексації грошових доходів підлягають розгляду в судовому порядку, питання обчислення суми індексації може бути предметом судового контролю, а позовні вимоги щодо правильності їх обчислення можуть бути заявлені окремим позовом. При цьому, моментом виникнення спірних правовідносин буде ймовірне порушення прав позивача після виплати позивачем індексації грошового забезпечення, з розміром якого останній не погоджується.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про те, що вимоги, заявлені позивачем у цій справі, вже були предметом судового розгляду в іншій адміністративній справі №420/19458/21 та їх фактично вже було вирішено по суті, є помилковими, що виключає наявність підстав для відмови ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі за його позовом відповідно п.2 ч.1 ст. 170 КАС України.

Висновки колегії суддів у даній справі відповідають правовій позиції Верховного Суду, висловленій у постановах від 30 березня 2023 року по справі №200/2737/21-а та від 28 червня 2023 року по справі №200/4258/22.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції, при вирішені спірного питання, порушені норми процесуального права, а також висновки суду не відповідають обставинам справи, у зв`язку з чим судове рішення, відповідно до п.п.1, 4 ч.1 ст. 320 КАС України, підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись п.4 ч.1 ст. 294, ст.ст. 308, 311, 321, 322, 325, ч.2 ст. 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 24 липня 2023 року скасувати.

Справу №420/15860/23 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, направити до Одеського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26 вересня 2023 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.