Справа № 522/16824/23
Суддя: Федчишена Т. Ю.
Дата ухвалення: 2023-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/331/23
УХВАЛА

28 вересня 2023 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Федчишена Т. Ю., вирішуючи питання про відкриття провадження за матеріалами адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення в країну походження іноземця або особи без громадянства, -

ВСТАНОВИЛА:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення в країну походження іноземця або особи без громадянства № 222 від 29.04.2022.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 14.09.2023 підстави пропуску строку звернення до суду, викладені ОСОБА_2 , визнано неповажними, адміністративний позов залишено без руху для зазначення інших підстав для поновлення строку на звернення до суду з даним позовом.

25.09.2023 на виконання вимог вищевказаної ухвали суду, яку отримано представником позивача - адвокатом Якимчуком О. В. 15.09.2023, останнім подано до суду заяву про усунення недоліків, у якій він просить визнати підстави пропуску строку поважними та відкрити провадження у справі.

В обґрунтування підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду зазначив, що 24 лютого 2022 року Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє до цього часу. На момент отримання рішення про примусове повернення в країну походження іноземця або особи без громадянства № 222 від 29.04.2022 позивач перебував у м. Одесі, яке з моменту введення воєнного стану та до сьогоднішнього дня перебуває під ракетними обстрілами, а тому йому довелося залишити м. Одесу та тимчасово переїхати до м. Житомира. Під час від`їзду з м. Одеси позивач уклав договір про надання йому правової допомоги із адвокатом з м. Одеси, який, у строки, передбачені чинним законодавством, повинен був оскаржити рішення № 222 від 29.04.2022, але через деякий час представник вступив до лав ЗСУ та не виконав свої обов`язки відповідно до договору, не повідомивши про це позивача. Копія договору з адвокатом була втрачена під час видворення, а з офіційного сайту «Судова влада» ним було встановлено, що будь-яких оскаржень в інтересах позивача ніхто не здійснював.

Надаючи оцінку доводам позивача про поважність підстав пропуску строку звернення до суду з даним позовом, суд зазначає таке.

У відповідності до ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 122 КАС України).

Причину пропуску строку можна вважати поважною, якщо вона одночасно відповідає таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Отже, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними та допустимими доказами.

У заяві на виконання вимог ухвали суду, позивач посилається як на підстави поновлення строку звернення до суду на те, що з 24.02.2022 на території України введено воєнний стан, який діє і на даний час, на момент отримання позивачем оскаржуваного рішення він перебував у м. Одесі, проте згодом переїхав до м. Житомира. Під час від`їзду з м. Одеси позивач уклав договір про надання йому правової допомоги із адвокатом з м. Одеси, який, у строки, передбачені чинним законодавством, повинен був оскаржити рішення № 222 від 29.04.2022, але через деякий час представник вступив до лав ЗСУ та не виконав свої обов`язки відповідно до договору, не повідомивши про це позивача. Копія договору з адвокатом була втрачена під час видворення, а із офіційного сайту "Судова влада" йому стало відомо, що в його інтересах не було подано жодних позовів про оскарження такого рішення.

Надаючи оцінку цим арґументам, суд зазначає таке.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб.

У подальшому законами України від 15.03.2022 № 2119-ІХ, від 21.04.2022 № 02212-ІХ та від 22.05.2022 № 2263-ІХ "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" затверджено відповідні Укази Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022 та від 17.05.2022 № 341/2022, якими строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб, з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб, з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб, а у подальшому Указом Президента України від 06.02.2023 № 58/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19.02.2023 строком на 90 діб, який в подальшому також продовжено. Воєнний стан в Україні діє дотепер.

Водночас зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб визначає Закон України "Про правовий режим воєнного стану".

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Питання поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються відповідні обставини. Поважними причинами є лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язуються з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне вчинення певної прцесуальної дії.

Питання поновлення строку на звернення до суду з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення строку на звернення до суду з адміністративним позовом, адже такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану і унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого строку.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.11.2022 у справі № 990/115/22, зазначила, зокрема, що введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов?язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Також Верховний Суд в хвалі від 01 серпня 2022 року у справі № 802/118/17-а наголосив, що посилання лише на введення воєнного стану на території України, не може вважатися поважною причиною для поновлення строку, без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до суду та без надання відповідних доказів на підтвердження того, як саме введення воєнного стану вплинуло, та обумовило його пропуск.

При цьому позивачем не обґрунтовано та не надано доказів на підтвердження неможливості своєчасного звернення до суду з даним позовом у зв`язку із воєнним станом, а лише посилання на запровадження воєнного стану саме по собі не є достатньою підставою для поновлення пропущеного строку без надання обґрунтування того, яким чином запровадження воєнного стану вплинуло на можливість своєчасного звернення до суду.

Також посилання позивача на невиконання адвокатом умов договору про надання правничої допомоги щодо оскарження рішення міграційного органу у зв`язку із вступом до лав Збройних Сил України жодними доказами не підтверджена та не належить до обставин, з яким процесуальний закон пов`язує можливість поновлення строків звернення до адміністративного суду.

Відтак, наведені позивачем підстави пропуску строку звернення до суду не є об`єктивно непереборними, такими, що пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного, в межах передбаченого Кодексом строку, звернення до суду з адміністративним позовом.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Водночас, суд зазначає, що невмотивоване задоволення клопотання про поновлення пропущеного строку звернення з позовною заявою до суду утворить дискримінаційне становище по відношенню до інших суб`єктів звернення до судового захисту в тому числі фізичних осіб.

За таких обставин, суд визнає зазначені позивачем підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду неповажними.

Відповідно до ст. ст. 121, 123 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. У разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Приписи п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України визначають, що позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

За таких обставин, оскільки підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду визнані неповажними, позовна заява ОСОБА_1 підлягає поверненню позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви, в загальному порядку, передбаченому законом.

Керуючись ст. ст. 123, 169 КАС України, -

УХВАЛИЛА:

Підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду - визнати неповажними.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення в країну походження іноземця або особи без громадянства повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Тетяна ФЕДЧИШЕНА