Справа № 947/24122/22
Суддя: Петренко В. С.
Дата ухвалення: 2023-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-а/947/109/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2023 року Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Петренка В.С.

за участю секретаря Торгонської В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департамент патрульної поліції Національної поліції України, третя особа поліцейський роти № 8 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції молодший лейтенант поліції Сисун Сергій Васильович про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

19.10.2022 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, з посиланням на ст.ст. 251, 252, 280, 288 КУпАП, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАР № 5956629 від 29.09.2022 року.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, 29.09.2022р. поліцейським роти № 8 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Одеській області молодшим лейтенантом поліції Сисун Сергієм Васильовичем було винесено постанову серії ЕАР № 5956629 про накладення на позивача адміністративного стягнення у розмірі 20 400 грн. через порушення п. 2.1.а ПДР (водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії) та ч. 4 ст. 126 КУпАП (керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами).

Посзивач зазначаэ, що оскаржувана постанова вмотивована тим, що під час керування автомобілем марки Lanos р/н НОМЕР_1 , позивач був позбавлений права керування Т/3, хоча 02.08.2022р. позивачу замість вилученого посвідчення водія був виданий тимчасовий дозвіл серії НОМЕР_2 на керування транспортними засобами категорії В на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 02.08.2022р. за ст. 130 КУпАП, який на даний час перебуває на розгляді у Білгород- Дністровському міськрайонному суді Одеської області у справі № 495/5887/22, і який був пред`явлений позивачем за вимогою 29.09.2022р.

З урахуванням викладеного, позивач вважає, що його діях відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 4 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Салтан Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Салтан Л.В. від 08.11.2022 року прийняти позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за позовом .

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Салтан Л.В. від 01.11.2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, третя особа поліцейський роти № 8 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Сисун Сергія Васильовича про скасування постанови.

Надалі, ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 19.12.2022 року клопотання представника позивача Дімітрова Дениса Миколайовича про заміну неналежного відповідача належним відповідачем задовололено; замінено у справі № 947/24122/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 5), третя особа поліцейський роти № 8 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Сисун Сергія Васильовича (м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 5) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, неналежного відповідача - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на належного відповідача - Департамент патрульної поліції Національної поліції України; матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Департамент патрульної поліції Національної поліції України (м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3), третя особа поліцейський роти № 8 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Сисун Сергія Васильовича (м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 5) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі направлено за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Татарбунарського районного суду Одеської області (68100, м. Татарбунари, вул. Горького, 2).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.01.2023 року, адміністративну справу №947/24122/22 було розподілено судді Татарбунарського районного суду Одеської області Тимошенко С.В.

19.01.2023 року суддею Татарбунарського районного суду Одеської області Тимошенко С.В. постановлено ухвалу, якою відмовлено у прийнятті до провадження Татарбунарського районного суду Одеської області справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Департамент патрульної поліції Національної поліції України, третя особа поліцейський роти № 8 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Сисун Сергія Васильовича про скасування постанови, та повернуто справу до Київського районного суду міста Одеси за належною підсудністю.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Салтан Л.В.

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 16.02.2023 року справа ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Департамент патрульної поліції Національної поліції України (м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3), третя особа поліцейський роти № 8 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Сисун Сергія Васильовича (м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 5) про скасування постанови була направлена за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Татарбунарського районного суду Одеської області (68100, м. Татарбунари, вул. Горького, 2).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.03.2023 року, адміністративну справу №947/24122/22 було розподілено судді Татарбунарського районного суду Одеської області Тимошенко С.В.

30.03.2023 року суддею Татарбунарського районного суду Одеської області Тимошенко С.В. постановлено ухвалу, якою відмовлено у прийнятті до провадження Татарбунарського районного суду Одеської області справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Департамент патрульної поліції Національної поліції України, третя особа поліцейський роти № 8 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Сисун Сергія Васильовича про скасування постанови, та повернуто справу до Київського районного суду міста Одеси за належною підсудністю.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу адміністративну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 28.04.2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Департамент патрульної поліції Національної поліції України, третя особа поліцейський роти № 8 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Сисун Сергія Васильовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення було залишено без руху. Повідомлено ОСОБА_1 про необхідність виправити зазначені недоліки позову протягом 10 (десяти) днів з дня отримання цієї ухвали, а саме: роз`яснити ОСОБА_1 , що він має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням причин такого пропуску протягом десяти днів з дня вручення ухвали

12.05.2023 року представником позивача надано клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження постанови ЕАР № 5956629 від 29.09.2022 року.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 23.05.2023 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Департамента патрульної поліції Національної поліції України, третя особа поліцейський роти № 8 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Сисун Сергія Васильовича про скасування постанови. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні.

03.05.2023 року від представника відповідача - Департамент патрульної поліції Національної поліції України до канцелярії суду надійшов письмовий відзив на адміністративний позов, в якому представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

В обґрунтування наданого відзиву представник відповідача посилається на те, що постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 10.01.2022 року по справі № 521/162/22 гр. ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано його адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Постановою Одеського апеляційного суду від 29.07.2022 року по справі № 521/162/22 апеляційну скаргу гр. ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Також представник відповідача зазначає, що 29.09.2022 року приблизно о 14 год. 13 хв. в ході виконання службових обов`язків інспектором управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції молодшим лейтенантом поліції Сисун Сергієм Васильовичем було виявлено транспортний засіб DEO Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керування як пізніше стало відомо гр. ОСОБА_1 , який за адресою: АДРЕСА_2 , керував транспортним засобом будучи позбавленим права керування, чим порушив п. 2.1.а правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 та здійснив адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення..

Доводи позивача спростовуються вищенаведеними аргументами і нічим об`єктивно не підтверджуються та зводяться до намагання уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення передбачене ч. 4ст. 126 КУпАП.

Таким чином, представник відповідача вважає, що в діях позивача є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4ст. 126 КУпАП. Інспектор мав всі законні підстави для зупинки транспортного засобу позивача, розгляду справи на місці вчинення правопорушення, ним дотримана процедура розгляду справи, постанова обґрунтована, винесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством. Доводи позивача щодо необхідності її скасування безпідставні, необґрунтовані, не підкріплені нормами законодавства та доказами.

Позивач та його представник в судове засідання 25.09.2023 року не з`явились, однак представник 25.09.2023 року надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача Департамент патрульної поліції Національної поліції України в судове засідання 25.09.2023 не з`явився, повідомлений належним чином, надав відзив, в якому просив у задоволенні позову відмовити.

Третя особа - поліцейський роти № 8 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції молодший лейтенант поліції Сисун Сергій Васильович в судове засідання 25.09.2023 не з`явився, повідомлений належним чином, пояснення на позов не надав.

Відповідно дост.258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, 29.09.2022 інспектором управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції молодшим лейтенантом поліції Сисун Сергієм Васильовичем складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР №5956629 якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст.126 КУпАП,та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400 гривень 00 копійок.

У вказаній постанові серії ЕАР №5956629 від 29.09.2022 року поліцейським було зазначено суть адміністративного правопорушення, а саме, що 29.09.2022 року о 14 годині 13 хвилин за адресою: м. Одеса, вул. Лиманна, 175, водій керував транспортним засобом будучи позбавленим права керування, чим порушив п. 2.1.а Правил дорожнього руху.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 10.01.2022 року по справі № 521/162/22 гр. ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано його адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Постановою Одеського апеляційного суду від 29.07.2022 року по справі № 521/162/22 апеляційну скаргу гр. ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 62 Конституції України визначає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до ч. 1 ст. 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306(далі -ПДР). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із вимогами чинного законодавства.

Відповідно до ст. ст.1,13 Закону України «Про Національну поліцію», поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Систему поліції складають центральний орган управління поліцією та територіальні органи поліції. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Згідно п. 11 ч. 1 ст.23, п.1 ч. 1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Нормами ст.222 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі -КУпАП) встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку,правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (зокрема, передбачені статтями121,126 КУпАП).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає справу. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

За положеннями статей 249, 276Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд адміністративної справи проводиться відкрито і за місцем його вчинення.

Стаття 280КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ст.251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.283 КУпАП постанова про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи;відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати;правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно зі статтею 14 Закону України від 30 червня 1993 року N 3353-XII «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Пунктом 1.9.Правилдорожнього руху передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 2.1.Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, внутрішніх військ МВС, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон); в) у разі встановлення на транспортних засобах проблискових маячків і (або) спеціальних звукових сигнальних пристроїв - дозвіл, виданий Державтоінспекцією МВС; г) на маршрутних транспортних засобах - схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, - документацію відповідно до вимог спеціальних правил; ґ) поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до пп. «а» пункту 2.4 Правил дорожнього руху, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Разом з тим, відповідно до статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно зі статтею 53 Закону №1961-IV, посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Водночас, підпунктами2.1,2.4 ПДР України, встановлено обов`язок водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити реєстраційний документ на транспортний засіб та посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Отже, вимозі працівника поліції щодо пред`явлення посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії не обов`язково має передувати порушення водієм ПДР або скоєння дорожньо-транспортної пригоди, адже обов`язок мати при собі та на вимогу працівника вказані документи, а також права працівників Національної поліції контролювати дотримання даної вимоги ПДР не ставляться у залежність від вчинення водієм порушення ПДР чи спричинення ДТП.

Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у постанові від 21 листопада 2018 року у справі №465/6677/16-а та у постанові від 03 квітня 2019 року № 675/1207/17.

Згідно ч. 4 ст.126 КУпАП Керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, судом встановлена з огляду на те, що йому було відомо про відсутність у нього посвідчення водія, тобто 29.09.2022 року усвідомлював, що керував транспортним засобом без права керування транспортними засобами.

Враховуючи вищевикладене, у суду немає підстав для скасування постанови від 29.09.2022 року про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, що зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАР № 5956629 якою застосовано до позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, та закриття провадження у справі.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Як вказано у рішенні ЄСПЛ «SMILJANIС v. Croatia (N 35983/14)», існують вагомі підстави для захисту суспільства від шкоди в дорожньо-транспортних пригодах, що визнається відповідними міжнародними документами, внутрішнім законодавством і політикою, зокрема і здоровим глуздом. Держава, вживаючи належні стримувальні та превентивні заходи, має намагатися запобігати дорожньо-транспортним пригодам шляхом забезпечення дотримання відповідних правил, направлених на зменшення ризиків небезпечної, необережної чи безвідповідальної поведінки на дорозі. ЄСПЛ констатував про обов`язок національних органів влади застосувати комплексний та всеохопний підхід до застосування ефективних стримувальних та превентивних заходів для того, щоб припинити постійні серйозні порушення правил дорожнього руху. Такий підхід вимагав би вжиття заходів, ключовим у яких є зменшення факторів ризику для безпеки дорожнього руху.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на спростування обставин, що викладені в оскаржуваній постанові, тому доводи позивача щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП є необґрунтованими.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, ту обставину, що відповідачем було надано до суду докази в підтвердження наявності вини позивача у вчинені адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку про те, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності була винесена правомірно, є законною та скасуванню не підлягає.

Частиною 3ст.2КАС України встановлено критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень передбаченим ч. 3 ст.2КАС України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого ст.9КАС України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Між тим, ч. 5ст.242КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, постановою Верховного Суду від 14.03.2018 року у справі № 760/2846/17 зроблено висновок, що відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Тобто, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Оскільки частинами 1, 2 ст.77КАС України (у чинній редакції) передбачено аналогічні положення, що й в ч. 1, 2 ст.71КАС України (у редакції до 15.12.2017 року), то вищезазначений висновок Верховного суду з приводу обов`язку доказування в адміністративному судочинстві підлягає застосуванню й до положень частин 1, 2 ст.77КАС України (у чинній редакції).

Статтею 160КАС України встановлено, що в позовній заяві зазначаються, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 4 ст.161КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Разом з тим, оспорюючи факт вчинення адміністративного правопорушення в обґрунтування власної правової позиції позивачем не було надано жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували наявність в його діяннях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Судом при розгляді справи встановлено, що посадова особа відповідача дотрималася порядку притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченого діючим КУпАП, у зв`язку з цим, суд вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення законна та обґрунтована і є такою, що відповідає вимогам ст.ст. 283-284 КУпАП. Таким чином, факт правопорушення доведений, оскаржувана постанова складена уповноваженою особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам закону, розмір штрафу відповідає вимогам санкції частини 4статті 126 КУпАП.

З огляду на наведене, суд приходить до переконливого висновку про те, що при винесені постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАР № 5956629 від 29.09.2022 року інспектор патрульної поліції діяв на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачений діючим законодавством України, та правомірно притягнув правопорушника ОСОБА_1 до передбаченої законом адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400,00 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

У зв`язку з відмовою у позові судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст.77,160-163,241-246,257-262,286,293,295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департамент патрульної поліції Національної поліції України, третя особа поліцейський роти № 8 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції молодший лейтенант поліції Сисун Сергій Васильович про скасування постанови відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Петренко В. С.