Справа № 480/8333/22
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2023-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2023 р. Справа № 480/8333/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Калиновського В.А. , Мінаєвої О.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою 5-го прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ) на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 07.07.2023, головуючий суддя І інстанції: В.О. Павлічек, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 07.07.23 по справі № 480/8333/22

за позовом ОСОБА_1

до НОМЕР_2 прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_1 )

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до НОМЕР_3 прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_1 ) в якому просив:

- визнати противоправною бездіяльність НОМЕР_3 прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_1 ) щодо виплати ОСОБА_1 винагороди за бойове чергування (бойову службу) в місяцях фактичної її виплати за період часу: липень 2009, листопад 2009, червень 2010, липень 2010, серпень 2010, вересень 2010, жовтень 2010, грудень 2010, січень 2011, лютий 2011, березень 2011, квітень 2011, травень 2011, червень 2011, липень 2011, серпень 2011, вересень 2011, жовтень 2011, листопад 2011, грудень 2011, січень 2012, липень 2012, серпень2012, вересень 2012, жовтень 2012, листопад 2012, грудень 2012, січень 2013, лютий 2013, березень 2013, квітень 2013, травень 2013, червень 2013, липень 2013, серпень 2013, вересень 2013, жовтень 2013, листопад 2013, грудень 2013, січень 2014, лютий 2014, березень 2014, квітень 2014, травень 2014, червень2014, липень 2014, вересень 2014, жовтень 2014, листопад 2014, лютий 2015, березень 2015, квітень 2015, травень 2015, червень 2015, липень 2015, серпень 2015, вересень 2015, жовтень 2015, листопад 2015, грудень 2015, лютий 2016, травень 2016, червень 2016, липень 2016, серпень 2016, вересень 2016, жовтень 2016, листопад 2016, грудень 2016, січень 2017, лютий 2017, березень 2017, травень 2017, червень 2017, липень 2017, серпень 2017, вересень 2017, жовтень 2017, листопад 2017, грудень 2017, січень 2018, лютий 2018, березень 2018, квітень 2018, травень 2018 червень 2018, липень 2018, серпень 2018, вересень 2018, жовтень 2018, листопад 2018, грудень 2018 у розмірі меншому ніж це встановлено постановою КМУ від 07.11.2007 № 1294 (із розрахунку 4% за бойове чергування в розмірі від 10% до 30% розміру від посадового окладу);

- зобов`язати НОМЕР_3 прикордонний загін Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_1 ) здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням раніше виплачених сум) ОСОБА_1 винагороди за бойове чергування (бойову службу) в місяцях фактичної її виплати за період часу: липень 2009, листопад 2009, червень 2010, липень 2010, серпень 2010, вересень 2010, жовтень 2010, грудень 2010, січень 2011, лютий 2011, березень 2011, квітень 2011, травень 2011, червень 2011, липень 2011, серпень 2011, вересень 2011, жовтень 2011, листопад 2011, грудень 2011, січень 2012, липень 2012, серпень 2012, вересень 2012, жовтень 2012, листопад 2012, грудень 2012, січень 2013, лютий 2013, березень 2013, квітень 2013, травень 2013, червень 2013, липень 2013, серпень 2013, вересень 2013, жовтень 2013, листопад 2013, грудень 2013, січень 2014, лютий 2014, березень 2014, квітень 2014, травень 2014, червень2014, липень 2014, вересень 2014, жовтень 2014, листопад 2014, лютий 2015, березень 2015, квітень 2015, травень 2015, червень 2015, липень 2015, серпень 2015, вересень 2015, жовтень 2015, листопад 2015, грудень 2015, лютий 2016, травень 2016, червень 2016, липень 2016, серпень 2016, вересень 2016, жовтень 2016, листопад 2016, грудень 2016, січень 2017, лютий 2017, березень 2017, травень 2017, червень 2017, липень 2017, серпень 2017, вересень 2017, жовтень 2017, листопад 2017, грудень 2017, січень 2018, лютий 2018, березень 2018, квітень 2018, травень 2018 червень 2018, липень 2018, серпень 2018, вересень 2018, жовтень 2018, листопад 2018, грудень 2018 у розмірі меншому ніж це встановлено постановою КМУ від 07.11.2007 № 1294 (із розрахунку 4% за бойове чергування в розмірі від 10% до 30% розміру від посадового окладу).

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач з 11.01.2009 по 14.01.2022 проходив військову службу в лавах Державної прикордонної служби України та в день звільнення зі служби (14.01.2022), відповідачем протиправно не було здійснено в повному обсязі нарахування та виплату йому винагороди за бойове чергування за вказаний у позовних вимогах період часу. Під час служби винагорода за бойове чергування виплачувалася у розмірі меншому ніж це встановлено постановою КМУ від 07.11.2007 № 1294 (із розрахунку 4% за бойове чергування в розмірі від 10% до 30% розміру від посадового окладу (в місяцях фактичної виплати).

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 07.07.2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 до НОМЕР_2 прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задоволено частково.

Визнано протиправними дії НОМЕР_2 прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_1 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 винагороди за бойові чергування у розмірі меншому від законодавчо встановленого розміру, в місяцях фактичної виплати за період: в листопаді 2009, з червня 2010 по жовтень 2010, в грудні 2010, з січня 2011 по грудень 2011, в січні 2012, з липня 2012 по грудень 2012, з січня 2013 по грудень 2013, з січня 2014 по листопад 2014, з лютого 2015 по грудень 2015, в лютому 2016, з травня 2016 по грудень 2016, з січня 2017 по березень 2017, з травня 2017 по грудень 2017, в січні 2018.

Зобов`язано 5-й прикордонний загін Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_1 ) здійснити перерахунок (в місяцях фактичної виплати) та виплату ОСОБА_1 винагороду за бойові чергуванні з урахуванням виплачених сум, за період: листопад 2009, з червня 2010 по жовтень 2010, грудень 2010, з січня 2011 по грудень 2011, січень 2012, з липня 2012 по грудень 2012, з січня 2013 по грудень 2013, з січня 2014 по листопад 2014, з лютого 2015 по грудень 2015, лютий 2016, з травня 2016 по грудень 2016, з січня 2017 по березень 2017, з травня 2017 по грудень 2017, січень 2018 в розмірі визначеному Постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 07 листопада 2007 р. № 1294.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Так в апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що позивач у своєму позові просив перерахувати та виплатити надбавку за бойове чергування з липня 2009 по грудень 2018 року, хоча жодного аргументування (не надано жодних підтверджуючих документів) щодо кількості бойових чергувань у оскаржувані місяці не надає, тобто позивач просив суд безпідставно йому перерахувати надбавку за бойові чергування в розмірі від 10% до 30% розміру від посадового окладу.

Апелянт вказує, що рішення НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) в усіх випадках зазначених в позові ОСОБА_1 є законними, прийнятими в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, законами України та іншими нормативно-правовими актами України.

Позивач скористався своїм правом та надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу відповідача в якому зазначає, що відповідачем під час розгляду справи була проявлена латентність та пасивність, не було вжито жодних заходів щодо отримання відомостей, які обгрутовували його правову позицію.

На думку позивача, у своїй апеляційній скарзі відповідач процитував норми КАС України, норми нормативно-правових актів, які регулюють спірні правовідносини, навів приклади рішень Конституційного Суду України, при цьому не надав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження своїє позиції. Таким чином аргументи апелянта зводяться лише до незгоди з судовим рішенням суду першої інстанції.

Позивач просить суд апеляційної інстанції відмовити у задоволенні апеляційної скарги відповідача, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач 03.07.2009 по 14.01.2022 проходив військову службу в лавах Державної прикордонної служби України, що підтверджується витягом з послужного списку (а.с. 12).

14.01.2022 наказом начальника НОМЕР_3 прикордонному загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_1 ) № 24 - о/с позивача було звільнено з військової служби у зв`язку із закінченням терміну дії контракту та виключено зі списків особового складу військової часини (а.с. 13).

Позивач вважає, що під час проходження військової служби йому не в повному обсязі виплачувалось грошове забезпечення, зокрема винагорода за бойове чергування виплачувалася у розмірі меншому, ніж це встановлено Постановою КМУ від 07.11.2007 №1294, в зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Судова колегія враховує, що предметом даного апеляційного розгляду є рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог.

Оскільки рішення суду щодо позовних вимог, в задоволенні яких відмовлено не оскаржується, за відсутності обставин, визначених ч.2 ст.308 КАС України, судова колегія не надає правової оцінки доводам суду в частині відмовлених позовних вимог.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що виплативши позивачу винагороду за за бойове чергування за період: в листопаді 2009, з червня 2010 по жовтень 2010, в грудні 2010, з січня 2011 по грудень 2011, в січні 2012, з липня 2012 по грудень 2012, з січня 2013 по грудень 2013, з січня 2014 по листопад 2014, з лютого 2015 по грудень 2015, в лютому 2016, з травня 2016 по грудень 2016, з січня 2017 по березень 2017, з травня 2017 по грудень 2017, в січні 2018, у меншому розмірі ніж законодавчо встановлений, відповідач порушив вимоги належної оплати праці.

Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати винагороди за бойове чергування у розмірі меншому ніж законодавчо встановлений за період з лютого 2018 по грудень 2018 та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату винагороди за бойове чергування за цей період не підлягають задоволенню, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо несення позивачем бойових чергувань з лютого по грудень 2018 року.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі є Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ.

Частиною першою статті 9 Закону №2011-XII встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до частин другої та третьої цієї статті до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

За приписами частини четвертої вказаної статті грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 7 листопада 2007 р № 1294 (далі Постанова №1294) визначені умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям грошового забезпечення в спірний період було регламентовано .

Постановою №1294 затверджено, зокрема, додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу в розмірах, які знайшли відображення в додатках 25-28 до цієї постанови.

Так, додатком 25 до Постанови № 1294 для військовослужбовців, зокрема, встановлено:

- додатковий вид грошового забезпечення - винагорода за бойове чергування (бойову службу) від 10 до 30 відсотків посадового окладу.

Положеннями пункту 2 Постанови №1294 визначено, що виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством транспорту та зв`язку, Міністерством з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, Службою безпеки, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Державним департаментом з питань виконання покарань (далі - державні органи), а п. 11 зазначеної постанови надано вказівку Міністерству праці та соціальної політики, Міністерству фінансів, іншим державним органам (до яких віднесена й Державна прикордонна службу України) упорядкувати у тримісячний строк перелік і розміри виплати додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу.

На виконання вказаної постанови КМУ Адміністрація державної прикордонної служби України затвердила Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України від 20 травня 2008 року №425.

Підпунктами 3.17.1 - 3.17.7 пункту 3.17 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України за №425 від 20.05.2008 року впорядковано виплату винагороди за бойове чергування, зокрема визначено, що військовослужбовцям прикордонних застав (відділень відділів прикордонної служби), які входять за розрахунком до складу прикордонних нарядів, що несуть бойову службу з безпосередньої охорони державного кордону на державному кордоні, виплачується винагорода за бойове чергування за час бойового чергування (бойової служби), - 4% посадового окладу за кожне несення служби, але не більше 30% на місяць.

З матеріалів справи вбачається, що позивач у спірний період був залучений до складу прикордонних нарядів, що несуть бойову службу з безпосередньої охорони державного кордону.

Колегія суддів дослідивши матеріали адміністративної справи, а саме зміст архівної довідки від 22.11.2022 № 1540/151/Н-692 встановила, що винагорода за бойове чергування у спірні періоди виплачувалася позивачу у таких розмірах: липень 2009 у розмірі 24 % від посадового окладу; листопад 2009 у розмірі 8 % від посадового окладу; з червня 2010 по жовтень 2010, грудень 2010, з січня 2011 по грудень 2011, січень 2012, з липня 2012 по грудень 2012, з січня 2013 по грудень 2013, з січня 2014 по листопад 2014, з лютого 2015 по грудень 2015, лютий 2016, з травня 2016 по грудень 2016, з січня 2017 по березень 2017, з травня 2017 по грудень 2017, січень 2018 у розмірі 5 % від посадового окладу; інших відомостей не виявлено (а.с. 23 26).

З аналізу зазначеної архівної довідки, судом апеляційної інстанції встановлено, що позивачу протягом періоду: з червня 2010 жовтень 2010, в грудні 2010, з січня 2011 по грудень 2011, в січні 2012, з липня 2012 по грудень 2012, з січня 2013 по грудень 2013, з січня 2014 по листопад 2014, з лютого 2015 по грудень 2015, в лютому 2016, з травня 2016 по грудень 2016, з січня 2017 по березень 2017, з травня 2017 по грудень 2017, в січні 2018 виплачувалася винагорода за бойове чергування у розмірі 5%, що становить 50% від мінімально встановленого розміру Постановою №1294, а протягом листопада 2009 в розмірі 8%, що також є меншим мінімально встановленого розміру Постановою №1294.

Посилання відповідача на п.7 Постанови № 1294, яким передбачено, до упорядкування додаткових видів грошового забезпечення, визначених згідно з додатками 25-28, їх виплата провадиться в межах затвердженого фонду грошового забезпечення в обсязі до 50 відсотків установленого згідно із зазначеними додатками розміру, крім щомісячних виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу льотного та наземного складу авіації, плаваючого складу, військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, які виконують водолазні роботи, проходять службу у високомобільних десантних військах та частинах спеціального призначення, та виплати одноразової винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, які знешкоджують вибухові предмети, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки виходячи із буквального тлумачення положень пункту 7 Постанови № 1294 до упорядкування додаткових видів грошового забезпечення їх виплата провадиться в межах затвердженого фонду грошового забезпечення у обсязі до 50 % установленого згідно із зазначеними додатками розміру.

Натомість, необхідно враховувати, що додаткові види грошового забезпечення, визначені згідно з додатками 25-28, зокрема винагорода за бойові чергування, впорядковані приписами Інструкції № 425 на виконання Постанови № 1294.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що із дати набрання чинності Інструкції №425, якою упорядковано виплату додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців, підстави для обмеження додаткових видів грошового забезпечення до 50 % нормативно встановленого розміру відпали.

Як наслідок, виплативши позивачу винагороду за за бойове чергування за період: в листопаді 2009, з червня 2010 по жовтень 2010, в грудні 2010, з січня 2011 по грудень 2011, в січні 2012, з липня 2012 по грудень 2012, з січня 2013 по грудень 2013, з січня 2014 по листопад 2014, з лютого 2015 по грудень 2015, в лютому 2016, з травня 2016 по грудень 2016, з січня 2017 по березень 2017, з травня 2017 по грудень 2017, в січні 2018, у меншому розмірі ніж законодавчо встановлений, відповідач порушив вимоги належної оплати праці, з чим суд апеляційної інстанції погоджується.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що зменшуючи позивачу розмір додаткових видів грошового забезпечення, відповідач вчинив саме протиправні дії, а не бездіяльність.

Таким чином, позовні вимоги в частині визнання протиправними дій відповідача щодо нарахування та виплати позивачу винагороди за бойові чергування у розмірі меншому від законодавчо встановленого розміру, в місяцях фактичної виплати за період: в листопаді 2009, з червня 2010 по жовтень 2010, в грудні 2010, з січня 2011 по грудень 2011, в січні 2012, з липня 2012 по грудень 2012, з січня 2013 по грудень 2013, з січня 2014 по листопад 2014, з лютого 2015 по грудень 2015, в лютому 2016, з травня 2016 по грудень 2016, з січня 2017 по березень 2017, з травня 2017 по грудень 2017, в січні 2018 та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок (в місяцях фактичної виплати) та виплату позивачу винагороду за бойові чергуванні з урахуванням виплачених сум, за період: листопад 2009, з червня 2010 по жовтень 2010, грудень 2010, з січня 2011 по грудень 2011, січень 2012, з липня 2012 по грудень 2012, з січня 2013 по грудень 2013, з січня 2014 по листопад 2014, з лютого 2015 по грудень 2015, лютий 2016, з травня 2016 по грудень 2016, з січня 2017 по березень 2017, з травня 2017 по грудень 2017, січень 2018 підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що необхідно визнати протиправними дії НОМЕР_2 прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_1 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 винагороди за бойові чергування у розмірі меншому від законодавчо встановленого розміру, в місяцях фактичної виплати за період: в листопаді 2009, з червня 2010 по жовтень 2010, в грудні 2010, з січня 2011 по грудень 2011, в січні 2012, з липня 2012 по грудень 2012, з січня 2013 по грудень 2013, з січня 2014 по листопад 2014, з лютого 2015 по грудень 2015, в лютому 2016, з травня 2016 по грудень 2016, з січня 2017 по березень 2017, з травня 2017 по грудень 2017, в січні 2018 та зобов`язати 5-й прикордонний загін Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_1 ) здійснити перерахунок (в місяцях фактичної виплати) та виплату ОСОБА_1 винагороду за бойові чергуванні з урахуванням виплачених сум, за період: листопад 2009, з червня 2010 по жовтень 2010, грудень 2010, з січня 2011 по грудень 2011, січень 2012, з липня 2012 по грудень 2012, з січня 2013 по грудень 2013, з січня 2014 по листопад 2014, з лютого 2015 по грудень 2015, лютий 2016, з травня 2016 по грудень 2016, з січня 2017 по березень 2017, з травня 2017 по грудень 2017, січень 2018 в розмірі визначеному Постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 07 листопада 2007 р. № 1294.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано частково задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 07.07.2023 року по справі № 480/8333/22 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу 5-го прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ) - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 07.07.2023 по справі № 480/8333/22 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.О. Кононенко
Судді(підпис) (підпис) В.А. Калиновський О.М. Мінаєва