Справа № 742/3429/23
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2023-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 742/3429/23 Головуючий у 1 інстанції: Коротка А.О.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Аліменка В.О.

Кузьмишиної О.М.

За участю секретаря Заміхановської Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції на додаткове рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14 серпня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дій та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дій та скасування рішення.

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01 серпня 2023 року адміністративний позов задоволено. Скасовано постанову у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС №7306528, винесену 9 липня 2023 року. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань із суб`єкта владних повноважень - Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 429 гривень 44 копійки.

04 серпня 2023 року представником ОСОБА_1 - Федорчуком Василем Васильовичем подано до Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області заяву про стягнення судових витрат з відповідача.

Додатковим рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14 серпня 2023 року заяву ОСОБА_1 про стягнення судових витрат з відповідача в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Федорчук Василь Васильович, до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дій та скасування рішення - задоволено частково. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань із суб`єкта владних повноважень - Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правову допомогу у розмірі 7716 гривень 50 копійок.

Не погодившись з додатковим рішенням суду, відповідач - Департамент патрульної поліції звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати додаткове рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким заяву залишити без задоволення, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі Департамент патрульної поліції просить провести судове засідання в режимі відеоконференції з Житомирського районного суду Житомирської області.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2023 року клопотання Департаменту патрульної поліції про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції - задоволено.

18 вересня 2023 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від представника ОСОБА_1 - Федорчука Василя Васильовича надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами частини 1 статті 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 3 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Частиною 1 статті 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У свою чергу, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, законодавцем включено витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України).

Норми ч.ч. 1-2 ст. 134 КАС України визначають, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року №5076-VI (далі - Закон №5076-VI).

Положеннями частини 1 статті 26 Закону №5076-VI визначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги; документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

У відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI, представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Згідно пункту 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI, інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Статтею 19 Закону № 5076-VI передбачено, що видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно до ч. 3 ст. 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Положеннями частини 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Матеріали справи свідчать, що до ухвалення судом першої інстанції рішення по суті, позивачем у додаткових поясненнях від 31 липня 2023 року зазначено, що докази щодо розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу, у зв`язку з розглядом даної справи, будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

В подальшому, на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції представником позивача подано до суду:

- Договір № 10/07/23 про надання правничої допомоги від 10 липня 2023 року, укладений між Адвокатом Федорчуком Василем Васильовичем та Денисенко Сергієм Вікторовичем;

- розрахунок витрат на правничу допомогу з описом наданих послуг від 04 серпня 2023 року;

- акт виконаних робіт від 04 серпня 2023 року до Договору про надання правничої допомоги №10/07/23 від 10 липня 2023 року.

Відповідно до Договору № 10/07/23 про надання правничої допомоги від 10 липня 2023 року, даний Договір укладений з метою про надання правової допомоги під час підготовки, подання та розгляду судом позову про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії EAC №7306528 від 09.07.2023 та пов`язаних з цим питань.

Пунктом 1.1 Договору № 10/07/23 передбачено, що адвокат надає правову допомогу клієнтові з приводу консультування, роз`яснення правових питань, складання документів правового характеру, представництва та захисту його інтересів в органах державної влади, підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності, у судах загальної юрисдикції, адміністративних судах та господарських судах всіх ланок та за необхідності надає інші види правничої допомоги.

Згідно п. 3.1 Договору № 10/07/23, розмір гонорару залежить від обсягу наданих послуг. Погодинна ставка адвокатського гонорару розраховується в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що встановлена на день здійснення розрахунку, та використовується для визначення розміру гонорару, якщо сторони не домовилися про фіксований розмір гонорару.

Як вбачається з розрахунку витрат на правничу допомогу з описом наданих послуг від 04 серпня 2023 року, позивачу було надано наступні послуги:

1. надання правової інформації. консультацій і роз`яснень з правових питань, що стосуються питання оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення (послуга також включає час, витрачений на ознайомлення з документами Клієнта з даного питання: постанова та відеозапис подій) - кількість витраченого часу 30 хв., вартість 671,00 грн.;

2. складання позовної заяви до суду (послуга включає час, витрачений адвокатом на опрацювання та аналіз законодавства з даного питання та усталеної судової практики в даній категорії справ) - кількість витраченого часу 3 год., вартість 4 026,00 грн.;

3. складання заперечення проти клопотання іншої сторони - кількість витраченого часу 15 хв., вартість 335,50 грн.;

4. підготовка додаткових пояснень у справі - кількість витраченого часу 2 год., вартість 2 684,00 грн.

Всього кількість витраченого часу 5 год. 45 хв. вартістю 7 716,50 грн.

Надаючи оцінку розміру витрат, заявлених до відшкодування на професійну правничу допомогу, слід зазначити наступне.

В силу вимог ч. 5 ст. 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постановах від 29 листопада 2021 року у справі № 420/13285/20, від 14 липня 2021 року у справі № 808/1849/18 вказав наступне: «…Відповідно до конкретної та послідовної практики Верховного Суду, визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо».

Аналогічні правила застосовуються у постановах Верховного Суду від 09 березня 2021 року у справі №200/10535/19-а, від 18 березня 2021 року у справі №520/4012/19, від 23 квітня 2021 року у справі №521/15516/19, від 14 червня 2021 року у справі №826/13244/16.

Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Такі ж критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції, зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 01 вересня 2022 року у справі № 640/16093/21 зазначив, що суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим, суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Крім того, Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 01 лютого 2023 року у справі № 560/12697/21 дійшов до висновку про те, що «…розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Проте, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг».

Колегія суддів, визначаючи співмірність заявлених до відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції, враховує, що: дана справа є справою незначної складності, яка не потребує значного часу на опрацювання нормативно-правових актів; предметом спору є постанова про накладення штрафу у розмірі 340,00 грн., справа містить незначний обсяг обставин, які відносяться до предмета доказування; наявна стала судова практика.

Таким чином, враховуючи викладене у сукупності, зважаючи на предмет позову, фактичний об`єм виконаної роботи, колегія суддів вважає розумно обґрунтованими, справедливими та співмірними заявлені витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції, які підлягають компенсації позивачу у розмірі 4 000,00 грн.

Доводи апелянта про те, що ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 04 серпня 2023 року про прийняття до розгляду заяви ОСОБА_1 про стягнення судових витрат з відповідача та призначення судового засідання у даній справі на 14 год. 00 хв. 14 серпня 2023 року відповідач отримав 11 серпня 2023 року, а тому, враховуючи вихідні дні, у нього не було достатньо часу, щоб підготувати необхідні заперечення та подати відповідні клопотання, колегія суддів приймає до уваги, разом з тим зазначає, що відповідач вправі був звернутися до суду першої інстанції з клопотанням про відкладення розгляду справи з цих підстав. Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що, в силу вимог статті 286 КАС України, дана категорія справ має скорочені строки розгляду, а саме, адміністративна справа вирішується протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Щодо посилання апелянта на те, що представником позивача не було направлено на адресу Департаменту патрульної поліції заяву про стягнення судових витрат з відповідача, колегія суддів зазначає, що така заява була подана до суду першої інстанції через систему «Електронний суд», а тому, відповідач мав можливість ознайомитися з її змістом та наданими разом з нею доказами в Електронному кабінеті. Також, відповідач не був позбавлений можливості звернутися до суду першої інстанції із заявою про ознайомлення з матеріалами справи.

Доводи апелянта на те, що Денисенко С.В. є адвокатом, а тому, мав змогу самостійно представляти свої інтереси, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки, позивач, в силу вимог статті 55 КАС України, може брати участь у судовому процесі через представника.

Судовою колегією враховується, що, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зміни додаткового рішення суду першої інстанції шляхом викладення абзацу другого резолютивної частини рішення наступного змісту:

«Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правову допомогу у розмірі 4 000 (чотири тисячі) грн. 00 коп.».

В решті додаткове рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14 серпня 2023 року слід залишити без змін.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Згідно ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції частково не відповідають встановленим обставинам по справі, допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права частково призвели до неправильного вирішення справи, а тому, оскаржуване рішення підлягає зміні.

Відповідно до частини першої статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 195, 243, 250, 286, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції задовольнити частково.

Додаткове рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14 серпня 2023 року змінити, виклавши абзац другий резолютивної частини рішення наступного змісту:

«Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правову допомогу у розмірі 4 000 (чотири тисячі) грн. 00 коп.».

В решті додаткове рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Аліменко В.О.

Кузьмишина О.М.