Справа № 280/8040/23
Суддя: Артоуз Олеся Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

З ПИТАНЬ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ АДМІНІСТРАТИВНОГО ПОЗОВУ

28 вересня 2023 рокуСправа № 280/8040/23 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Артоуз О.О., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) до Фонду Державного майна України (01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 18/9, ) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку

ВСТАНОВИВ:

28 вересня 2023 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Фонду Державного майна України (далі відповідач) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку, в якій позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати наказ Фонду державного майна України № 192-р від 21.08.2023 року, на підставі якого ОСОБА_1 звільнено з посади заступника начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву;

поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву;

стягнути з Фонду державного майна України на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , середній заробіток за час вимушеного прогулу;

рішення суду в частині поновлення позивача на посаді, а також в частині стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, допустити до негайного виконання.

Одночасно з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить вжити заходи забезпечення позову, у вигляді зупинення дії наказу Фонду державного майна України № 192-р від 21.08.2023, про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву. Заяву мотивовано тим, що у даному випадку є очевидні ознаки протиправності рішення у вигляді акту індивідуальної дії - оскаржуємого наказу № 192-р від 21.08.2023 та порушення прав та свобод позивача, а саме: прийняття рішення щодо звільнення не уповноваженою особою, в.о. Голови Фонду державного майна, а не керівником апарату, в порушення норм Закону «Про Фонд державного майна України» (стаття 6 Закону № 4107-VI), що підтверджується наказом №192-р від 21.08.2023, прийняття рішення щодо звільнення з 11.09.2023, у період тимчасової непрацездатності працівника, в порушення норм статті 5 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», що підтверджується наказом № 192-р від 21.08.2023 та витягом з реєстру лікарняних листів; прийняття рішення щодо звільнення в порушення норм Закону України «Про очищення влади» та постанови Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 № 563 «Деякі питання реалізації Закону України «Про очищення влади», без проведення відповідної перевірки та оформлення висновку за її результатами, а лише на підставі службової записки Управління запобігання та виявлення корупції від 18.08.2023 № 53-3-234 та листа Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву від 18.08.2023 № 30-11/5454, що підтверджується наказом № 192-р від 21.08.2023

Відповідно до ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

У зв`язку з відсутністю необхідності надання додаткових доказів чи пояснень з питань забезпечення даного позову, відповідно до ч. 2 ст. 154 КАС України суд вважає за можливе розглянути його без повідомлення осіб, які беруть участь у справі. Відтак, розгляд поданої заяви проводиться у порядку письмового провадження без повідомлення сторін.

У зв`язку із наведеним, на підставі ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (в тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши заяву позивача про забезпечення позову та наведені в обґрунтуванні для вжиття відповідних заходів підстави в їх сукупності, провівши аналіз положень чинного законодавства України, що регулює порядок забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно ч. 2 вказаної статті забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Таким чином, законодавством встановлено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Обов`язок доведення підстав для вжиття заходів забезпечення позову покладається на заявника (п. 3 ч.1 ст.152 КАС України).

При розгляді та вирішенні заяви про забезпечення позову суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання судового рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя у разі задоволення вимог позивача (заявника).

Тобто, прийняття такого рішення доцільне та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи призвести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача у разі задоволення позову.

Проаналізувавши мотиви, якими заявник обґрунтовує дану заяву, суд дійшов висновку про відсутність об`єктивних доказів, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам заявника до ухвалення рішення в адміністративній справі, неможливості захисту цих прав та інтересів без вжиття таких заходів.

Суд вказує, що разом з заявою про вжиття заходів забезпечення позову позивачем подано позов до Фонду Державного майна України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати наказ Фонду державного майна України № 192-р від 21.08.2023, на підставі якого ОСОБА_1 звільнено з посади заступника начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву.

Таким чином, у заяві про забезпечення позову, позивач просить зупинити дію наказу Фонду державного майна України № 192-р від 21.08.2023, на підставі якого ОСОБА_1 звільнено з посади заступника начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву.

Водночас забезпечення позову на даній стадії у той спосіб, який визначений позивачем у заяві про забезпечення позову, без дослідження обставин справи та доказів по справі призведе до фактичного вирішення судом спору по суті до постановлення рішення в даній справі, зокрема щодо правомірності наказу Фонду державного майна України №192-р від 21.08.2023, на підставі якого ОСОБА_1 звільнено з посади заступника начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву, що суперечить інституту забезпечення позову.

Вказане узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду у рішенні від 28.03.2018 у справі № 800/521/17, в якій зазначено, що позов не може бути забезпечено таким способом, що фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті.

При розгляді та вирішенні заяви про забезпечення позову суддя надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання судового рішення.

При цьому, суд не вважає наведені заявником обставини щодо очевидної протиправності оскаржуваного наказу достатніми, безспірними та доведеними. Оцінити вказані підстави суд може тільки під час розгляду даної справи по суті.

Заявником до суду не надано доказів на обґрунтування вимог заявника щодо забезпечення позову зокрема щодо існування очевидної реальної небезпеки заподіяння шкоди інтересам заявника до ухвалення рішення.

Також до заяви не було додано жодних доказів у підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову, з урахуванням предмету заявлених позовних вимог, якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За таких обставин судом резюмується, що вжиття заходів забезпечення позову на даному етапі не вбачається доцільним.

У випадку встановлення в ході розгляду справи порушення прав позивача, їх відновлення в даному випадку можливе лише за наслідками розгляду такої справи по суті, що не може підміняти собою необхідність вжиття заходів забезпечення позову у даному випадку та на даній стадії.

Згідно статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, при цьому, наведені позивачами обґрунтування не свідчать про існування обставин визначених статтею 150 частиною 2 КАС України, як підстав для забезпечення позову, а саме не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Тож, наведені позивачем обґрунтування не свідчать про існування обставин, визначених ч. 2 ст. 150 КАС України, як підстав для забезпечення позову.

Таким чином, враховуючи, викладене судом не вбачається можливість для використання законодавчо наданого йому права щодо вжиття заходів забезпечення позову.

Згідно з частиною 5 статті 154 КАС України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

На підставі наведеного та керуючись ст. 150-154, 243, 248 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) до Фонду Державного майна України (01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 18/9, ) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку - відмовити.

Копію ухвали направити сторонам.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, встановлені ст.ст. 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала виготовлена та підписана 28 вересня 2023 року.

Суддя О.О. Артоуз