Справа № 543/557/23
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2023-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Смілянський Є.А.

19 вересня 2023 р.Справа № 543/557/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Бегунца А.О. , Рєзнікової С.С. ,

за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Оржицького районного суду Полтавської області від 12 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, поліцейського з реагування патрульної поліції сектору поліцейської діяльності № 1 відділення поліції № 2 Лубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Полтавській області сержанта поліції Богатирьова Вадима Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі, -

В с т а н о в и в:

05.06.2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 26.12.2022 року серії БАД № 655250, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121, ст. 125 КУпАП та накладено штраф у сумі 1190 грн, а провадження у справі закрити.

Ухвалою Оржицького районного суду Полтавської області від 12.06.2023 року відмовлено у відкритті провадження у справі з підстав, встановлених п. 4 ч. 1 ст. 170 КАС України.

В обґрунтування прийнятого рішення судом зазначено, що у провадженні суду є справа № 543/5/23 про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Не погоджуючись з судовим рішенням, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Оржицького районного суду Полтавської області від 12.06.2023 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

В апеляційній скарзі позивача зазначає, що згідно ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 15.05.2023 року, подана ним апеляційна скарга на ухвалу Оржицького районного суду Полтавської області від 06.01.2023 року по справі № 543/5/23 повернута йому як скаржнику. Згідно ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 15.05.2023 року подана ним апеляційна скарга на ухвалу Оржицького районного суду Полтавської області від 17.01.2023 року була залишена без руху у зв`язку з несплатою ним судового збору і підлягає поверненню без відкриття провадження в апеляційній інстанції. В Оржицькому районному суді Полтавської області станом на даний час не існує справи за його позовом до ГУ НП в Полтавській області та поліцейського реагування патрульної поліції сектору поліцейської діяльності № 1 відділення поліції № 2 Лубенського районного відділу поліції ГУ НП в Полтавській області сержанта поліції Богатирьова В.В. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі.

Відзив на апеляційну скаргу від відповідача не надходив, що не перешкоджає апеляційному перегляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення на підставі ст. 320 КАС України слід скасувати, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист визначеним шляхом.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у провадженні цього або іншого суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Таким чином, відмова у відкритті провадження в адміністративній справі можлива за умови, що у провадженні цього або іншого суду є справа, з тотожним позовом, в якому збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих саме предмета і підстав та до того самого відповідача, як той щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин. Відтак, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були названі ним інакше.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Згідно з позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11.04.2018 року у справі № 11-257заі18, тотожними визнаються позови, у яких збігаються сторони, предмет і підстава, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників адміністративного процесу, вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.

Тобто, достатньою та необхідною правовою підставою для прийняття рішення про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі, в даному випадку, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 170 КАС України є одночасна сукупність наступних умов: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); наявність постанови чи ухвали, якими завершено розгляд справи; набрання судовим рішенням в іншій справі законної сили.

Як встановлено з матеріалів справи ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом у цій справі з тих підстав, що при винесенні 26.12.2022 року постанови серії БАД № 655250 по справі про адміністративне правопорушення поліцейським неправильно, на думку позивача, не зазначено пристрій, за допомогою якого проводилась відеофіксація, не зазначено, яким саме вимогам ДСТУ 3649:2010 не відповідає технічний стан його автомобіля, а також після її винесення вносив коригування.

Тобто, предметом спору у цій справі виступає незгода позивача з постановою по справі про адміністративне правопорушення від 26.12.2022 року серії БАД № 655250.

В той же час, як видно з ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 15.05.2023 року по справі № 543/5/23 про залишення без руху апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Оржицького районного суду Полтавської області від 17.01.2023, предметом спору у цій справі виступала незгода позивача з постановою про накладення адміністративного стягнення, винесеною поліцейським з реагування патрульної поліції сектору поліцейської діяльності № 1 відділення поліції № 2 Лубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Полтавській області - сержантом поліції Богатирьова В.В.

При цьому, з ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 15.05.2023 року по справі № 543/5/23 не убачається, що оскаржується саме постанова серії БАД № 655250 від 26.12.2022 року.

Також, колегія суддів зазначає, що висновок про тотожність підстав звернення позивача ОСОБА_1 до суду з позовом у справі № 543/5/23 та у справі № 543/557/23 судом першої інстанції невмотивований.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права.

Загальною декларацією прав людини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (ст.8).

Частиною 1 ст. 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (ч. 1 ст. 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією й законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою (ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи § 1 ст. 6 Конвенції, кожна держава-учасниця конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, мета яких - не пустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим не має бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (п.59 рішення ЄСПЛ від 16.12.1992 року у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France»).

За таких обставин, колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі є передчасним, оскільки судом не в повній мірі з`ясовані як склад учасників справ: № 543/557/23 та № 543/5/23, а також предмети позову у цих справах та підстави звернення позивача до суду з означеними позовами.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржувана ухвала суду першої інстанції - скасуванню, а справа направленню до Оржицького районного суду Полтавської області для продовження розгляду.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Підстави для розподілу судових витрат на підставі ст. 139 КАС України відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 311, 315, 320, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Оржицького районного суду Полтавської області від 12 червня 2023 року - скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, поліцейського з реагування патрульної поліції сектору поліцейської діяльності № 1 відділення поліції № 2 Лубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Полтавській області сержанта поліції Богатирьова Вадима Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі направити до Оржицького районного суду Полтавської області для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л.В. Мельнікова
Судді А.О. Бегунц С.С. Рєзнікова