Справа № 320/9194/22
Суддя: Кобаль Михайло Іванович
Дата ухвалення: 2023-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/9194/22 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Леонтович А.М., Суддя-доповідач Кобаль М.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Кобаля М.І.,

суддів Бужак Н.П., Костюк Л.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 січня 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі по тексту - відповідачі, ГУ ПФУ у Київській області, ІНФОРМАЦІЯ_1) в якому просив:

- визнати протиправною діяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо зменшення розміру надбавки за особливості проходження військової служби зі 100% до 65% посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років, а також зменшення премії зі 130% до 35% посадового окладу;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 подати до ГУ ПФУ у Київській області нову довідку з врахуванням всіх щомісячних надбавок та премії, яка б містила інформацію про розмір надбавки за особливості проходження військової служби 100% посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років та розмір премії 130% посадового окладу;

- визнати протиправною діяльність ГУ ПФУ у Київській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії позивача за поданою до нього, ІНФОРМАЦІЯ_1, нової довідки про грошове забезпечення за вих. №2/3/1/184 від 13.01.2022 для проведення перерахунку пенсії, з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії;

- зобов`язати ГУ ПФУ у Київській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 , згідно наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 нової довідки про розмір грошового забезпечення, з урахуванням всіх щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, яка б містила інформацію про розмір надбавки за особливості проходження військової служби 100% посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років та розмір премії 130% посадового окладу з часу порушення прав позивача, з 01.01.2018 та виплатити перераховану пенсію з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 27 січня 2023 року значений позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1, щодо зменшення розміру надбавки за особливості проходження військової служби зі 100% до 65% посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років, а також зменшення премії зі 130% до 35% посадового окладу.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області оновлену довідку про грошове забезпечення ОСОБА_1 , з врахуванням основних видів грошового забезпечення, додаткових видів грошового забезпечення, у тому числі надбавки за особливості проходження служби в розмірі 94,25% посадового окладу, окладу за військовим спеціальним званням та надбавки за вислугу років.

У задоволенні решти адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду в частині відмови, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав проведення розгляду апеляційної скарги за участю учасників справи у відкритому судовому засіданні.

В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 309 КАС України у виняткових випадках апеляційний суд за клопотанням сторони та з урахуванням особливостей розгляду справи може продовжити строк розгляду справи, але не більш як на п`ятнадцять днів, про що постановляє ухвалу.

Пунктом 1 статті 6 ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року Конвенції про захист прав людини та основних свобод закріплено право вирішення спірного питання упродовж розумного строку.

Згідно п. 26 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень ухвалення рішення в розумні строки відповідно до статті 6 Конвенції також можна вважати важливим елементом його якості. Проте можливе виникнення суперечностей між швидкістю проведення процесу та іншими чинниками, пов`язаними з якістю, такими як право на справедливий розгляд справи, яке також гарантується статтею 6 Конвенції. Оскільки важливо забезпечувати соціальну гармонію та юридичну визначеність, то попри очевидну необхідність враховувати часовий елемент слід також зважати й на інші чинники.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про продовження строку розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 січня 2023 року на розумний строк.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Частиною 1 ст. 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 13.01.2022 року ІНФОРМАЦІЯ_1 подав до ГУ ПФУ у Київський області оновлену довідку №2/3/1/184 про розмір грошового забезпечення, за аналогічною (відповідною) посадою, яку ОСОБА_1 займав на час звільнення з військової служби.

Позивач вважає, що розміри грошового забезпечення, які вказав у довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 не відповідають чинному законодавству та фактичним обставинам, тобто розміру грошового забезпечення, яке фактично виплачується за аналогічною (відповідною) посадою, з якої останній був звільнений на пенсію зі Збройних Сил України.

Згідно довідки про розмір грошового забезпечення від 13.01.2022 року №2/3/1/184, яку подав відповідач до ГУ ПФУ у Київський області, для перерахунку пенсії позивача, надбавка за особливості проходження служби складає 65 % посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років (далі - ПО+ОВ3+НВР), а премія 35% посадового окладу.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо невірно зазначених показників у довідці про розмір грошового забезпечення, позивач звернувся до суду з даним позовом для захисту своїх прав та законних інтересів.

Приймаючи рішення про часткове задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що для належного захисту порушеного права позивача існує необхідність зобов`язання відповідача виготовити та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , до якої необхідно включити надбавку за особливості проходження служби в розмірі 94,25 %.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними.

Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України з числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі по тексту - Закон № 2262-XII, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Статтею 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі по тексту - Закон № 2011-XII, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі статтею 43 Закону № 2262-XII, пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 63 Закону № 2262-ХІІ, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Як свідчать наявні у справі матеріали, ОСОБА_1 будучи військовослужбовцем Військово-Повітряних Сил проходив службу на посадах льотного складу авіації Збройних Сил, отримував грошове забезпечення та йому нараховувалась надбавка особливі умови служби у розмірі 35% (а.с.22).

21.02.2018 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі по тексту - Постанова № 103), пунктом 1 якої було постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом №2262-ХІІ до 01.03.2018 (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення зі служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до Постанови № 704 (Офіційний вісник України, 2017 р., № 77, ст. 2374).

При цьому, Постановою №103 були внесені зміни до пункту 5 Порядку №45, відповідно до якого під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

Крім того, Постановою №103 внесені зміни до додатку 2 Порядку №45, у зв`язку із чим Додаток 2 викладено у новій редакції.

Разом із тим, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 та постановою Верховного Суду від 12.11.2019 визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45.

Таким чином, починаючи з 05.03.2019, а саме з дня набрання чинності судовим рішенням у справі №826/3858/18, виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення.

Отже, саме з цієї дати позивач має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з постановою №704 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про те, що формуючи нову довідку, ІНФОРМАЦІЯ_1 було порушено вимоги наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 року №260, відповідно до якого урегульовано порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям ЗСУ та деяким іншим особам, за змістом якого позивач має право на нарахування надбавки за особливості проходження служби з 65% із множенням на коефіцієнт 1,45.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що дії відповідача щодо встановлення надбавки за особливості проходження служби на рівні 65% є протиправними, отже позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими, відповідно, судом першої інстанції правомірно зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 виготовити та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , до якої необхідно включити надбавку за особливості проходження служби в розмірі 94,25 %.

Разом з тим, в апеляційній скарзі позивач наполягає на тому, що судом першої інстанції, визначаючи розмір премії як складової грошового забезпечення, не досліджено та не надано оцінку щодо права останнього на перерахунок пенсії за відповідною посадою, зокрема премії у розмірі 130%.

Дослідивши матеріали справи та вказані доводи скаржника, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як вбачається з довідки Військової частини НОМЕР_1 від 19.04.2021 №387/ФС (а.с.15), станом на 19.03.2019 року, розмір грошового забезпечення за посадою штурмана військової частини, тобто за посадою яку обіймав позивач на момент звільнення, становить 30068,00 грн., з яких премія у збільшених розмірах (100% та 130%).

Проте, посилаючись на збільшений розмір премії, апелянтом не враховано, що її виплата (премія у збільшених розмірах 100% та 130%, відповідно), виплачується виключно військовослужбовцям, які проходять службу на посадах льотного складу, мають відповідний допуск, придатні до польотів за висновком лікарсько-льотної комісії та в минулому році виконували польоти за планами бойової (навчально-льотної) підготовки у складі екіпажів літаків, вертольотів. Військовослужбовцям, які усунені від льотної роботи за медичними показниками з винесенням льотно-лікарською комісією постанови про непридатність до льотної роботи, ці виплати у збільшених розмірах припиняються. Виплата їм надбавки за особливості проходження служби та премії здійснюються на загальних підставах.

Щодо посилань ОСОБА_1 на телеграму Міністра оборони України від 28 листопада 2018 року № 248/9240, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Так, телеграма Міністра оборони України від 28 листопада 2018 року № 248/9240, на яку посилається позивач, не є рішенням Кабінету Міністрів України, із прийняттям якого пов`язаний обов`язок відповідача щодо зазначення конкретних розмірів додаткових видів грошового забезпечення з урахуванням положень, які містяться у такій телеграмі. Телеграма, якою установлювався розмір надбавки за особливості проходження служби та премії для військовослужбовців у 2019 році, є відомчим, внутрішнім документом, носить тимчасовий характер, не містить нормативно-правових приписів та не породжує будь-яких правових підстав для установлення нових розмірів деяких щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, які враховуються під час проведення перерахунку пенсії. Установлені зазначеною телеграмою надбавки та премії не можуть розповсюджуватися на колишніх військовослужбовців.

У свою чергу розділ IV «Розміри надбавки за особливості проходження служби та щомісячної премії окремим категоріям військовослужбовців Збройних Сил України у 2019 році» Додатку 2 телеграми Міністра оборони України від 28 листопада 2018 року № 248/9240 передбачає, що військовослужбовцям, які станом на 01 січня 2019 року проходять службу на посадах льотного складу, мають відповідний допуск, придатні до польотів за висновком лікарсько-льотної комісії та в минулому році виконували польоти за планами бойової (навчально-льотної) підготовки у складі екіпажів літаків, вертольотів, виплачувати: надбавку за особливості проходження служби в розмірі 100 % посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років; премію в розмірі 130 % посадового окладу.

Виходячи з вищезазначеного, позивач не має права на врахування надбавки за особливості проходження служби в розмірі 100 % посадового окладу та премії в розмірі 130%, оскільки починаючи з 1998 року, відповідно до наказу №0375 від 19.10.1998 року, звільнений та не проходить службу на посадах льотного складу.

Окрім того, підпунктом 2 пункту 5 постанови №704, надано право керівникам державних органів, у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.

Відповідно до приписів пункту 1,2 розділу ХVІ Порядку №260, командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій ЗСУ мають право щомісяця здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) відповідно до їх особистого внеску в загальні результати служби.

Розмір щомісячної премії, але не менше 10 відсотків посадового окладу, встановлює Міністр оборони України для відповідних категорій військовослужбовців, виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України, та особливостей проходження військової служби.

Таким чином, оскільки конкретні розміри премії не встановлені Кабінетом Міністрів України, тому для перерахунку пенсій має бути застосовано абзац 5 пункту 5 Порядку №45, згідно з яким інші щомісячні надбавки, доплати (крім доплати, розмір якої визначається як різниця між розміром грошового забезпечення до і після запровадження нових умов його виплати), підвищення та щомісячна премія - у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію.

Отже, розмір премії 35%, який вказаний у довідці про розмір грошового забезпечення позивача станом на 05.03.2019, визначений відповідачем на загальних підставах, тому відповідає вимогам чинного законодавства.

В решті позовних вимог, зокрема пред`явлених до іншого відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області судом першої інстанції відмовлено, виходячи з їх передчасності, що на думку колегії суддів апеляційної інстанції також є правильним.

Судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються, а в рішенні від 27.09.2010 по справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» - що ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 1 ст. 6 КАС України).

Верховенство права є найважливішим принципом правової держави. Змістом цього принципу є пріоритет (тобто верховенство) людини, її прав та свобод, які визнаються найвищою соціальною цінністю в Україні. Цей принцип закріплено у ст. 3 Конституції України.

Окрім того, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Як зазначено в п. 4.1 Рішення Конституційного суду України від 02.11.2004 р. N 15-рп/2004 суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях визначив окремі ознаки принципу верховенства права у розбудові національних систем правосуддя та здійсненні судочинства, яких мають дотримуватись держави - члени Ради Європи, що підписали Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, яка викладена в справі «Пономарьов проти України» (пункт 40 мотивувальної частини рішення від 3 квітня 2008 року), в якому Суд наголосив, що «право на справедливий судовий розгляд», яке гарантовано п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

У справі «Сокуренко і Стригун проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 Конвенції не зобов`язує держав - учасників Конвенції створювати апеляційні чи касаційні суди. Однак там, де такі суди існують, необхідно дотримуватись гарантій, визначених у статті 6» (пункт 22 мотивувальної частини рішення від 20 липня 2006 року).

Аналіз наведених положень дає підстави колегії суддів апеляційної інстанції дійти висновку, що даний адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, а тому доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу суду.

Згідно пункту 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Колегія суддів апеляційної інстанції доходить до висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Обставини, викладені в апеляційній скарзі, до уваги не приймаються, оскільки є необґрунтованими та не є підставами для скасування рішення суду першої інстанції.

В зв`язку з цим, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Так, згідно ч. 1 ст. 260 КАС України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

Керуючись ст.ст. 242, 257, 260, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 січня 2023 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: М.І. Кобаль

Судді: Н.П. Бужак

Л.О. Костюк

Повний текст виготовлено 27.09.2023 року