Справа № 560/11732/22
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2023-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/11732/22

Головуючий у 1-й інстанції: Божук Д.А.

Суддя-доповідач: Сушко О.О.

28 вересня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Залімського І. Г. Мацького Є.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 , військової частини НОМЕР_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 березня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з цим позовом і просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення нарахування та виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 17.12.2020 по день фактичного розрахунку - 29.10.2022 включно; зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 17.12.2020 по день фактичного розрахунку - 29.10.2022 включно, виходячи з розміру середньоденного грошового забезпечення за останні два місяці служби, які передували дню звільнення, з урахуванням раніше виплаченої суми середнього заробітку.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 березня 2023 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо проведення нарахування та виплати позивачу середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Стягнуто з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 5118 (п`ять тисяч сто вісімнадцять) грн. 61 коп., з відрахуванням з такої суми податків, зборів та інших обов`язкових платежів. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити описову та резолютивну частини оскаржуваного рішення, з мотивів викладених в апеляційній скарзі, в частині обрахунку суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, врахувавши при обчисленні всю невиплачену відповідачем на день звільнення заборгованість в загальній сумі 151 624,67 грн.

У свою чергу, відповідач, також звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить оскаржуване рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги позивача залишити без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу позивача необхідно задовольнити частково, апеляційну скаргу відповідача - залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції змінити, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №295 від 17.12.2020, позивача виключено зі списків особового складу частини та усіх видів грошового забезпечення з 17.12.2020. Зазначеним наказом передбачено виплату компенсації за неотримане речове майно в сумі 70308,45 грн.

12.02.2021 позивачу була виплачена грошова компенсація вартості за неотримане речове майно в сумі 69253,82 грн.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 17.05.2021 в справі №560/2784/21 зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 по 28 лютого 2018.

Відповідач, на виконання цього рішення суду 18.06.2021 виплатив позивачу 39845,31 грн. індексації грошового забезпечення.

Не погоджуючись з сумою виплати, позивач звернувся до суду з позовом про перерахунок та виплату індексації за вказаний період із розрахунку базового місяця - січень 2008.

На виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 19.11.2021 у справі № 560/8206/21, відповідачем 25.02.2022 було нараховано та виплачено позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 18.12.2020 по 18.06.2021 включно на загальну суму 39 872,51 грн. (щодо несвоєчасної виплати індексації грошового забезпечення у розмірі 39 874,42 грн.). Після відрахування з цієї суми податків, зборів та інших обов`язкових платежів відповідачем на картковий рахунок було перераховано грошові кошти на суму 32 097,37 грн.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 28.03.2022 по справі №560/19106/21 зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018, зі встановленням для обчислення індексації місяця підвищення (базового місяця) січня 2008 року, з урахуванням виплаченої суми.

На виконання рішення суду 29.10.2022 відповідач виплатив позивачу 42525,54 грн. індексації грошового забезпечення.

Позивач у жовтні 2022 року звернувся до відповідача із заявою про нарахування та виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Відповідач, за результатами розгляду заяви, листом від 04.11.2022 повідомив позивача про відмову у виплаті середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у зв`язку з відсутністю на це законних підстав.

Позивач, вважаючи таку бездіяльність протиправною, звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції в частині обрахунку суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, з огляду на наступне.

Так, згідно зі статтею 117 КЗпП України у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги відповідача щодо визначення розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, колегія суддів виходить з наступного.

Обчислення середнього заробітку за час затримки розрахунку проводиться в порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" (далі - Порядок № 100).

Пунктом 8 Порядку № 100 встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Верховним Судом у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у постанові від 30 листопада 2020 року в справі №480/3105/19, з-поміж іншого, зазначено, що синтаксичний розбір текстуального змісту статті 117 КЗпП України дає підстави суду зробити висновки про те, що відповідальність у розмірі середнього заробітку застосовується лише в разі невиплати всіх належних працівникові сум (заробітної плати, компенсацій тощо). Такий правовий висновок прямо випливає із цієї норми. Аналіз такого правового врегулювання дає змогу суду зробити правовий висновок, який непрямо випливає з приписів частини першої статті 117 КЗпП України, про те, що в разі виплати частини (не всіх) належних звільненому працівникові сум зменшується відповідно розмір відповідальності. Цей розмір відповідальності повинен бути пропорційним розміру невиплачених сум з урахуванням того, що всі належні при звільненні суми становлять сто відсотків, стільки ж відсотків становить розмір середнього заробітку. Тобто залежно від розміру невиплачених належних звільненому працівникові сум прямо пропорційно належить виплаті розмір середнього заробітку, проте за весь час їх затримки по день фактичного розрахунку.

Термін розрахунку - останні два повних робочих місяці перед звільненням, як вбачається з матеріалів справи, позивач був звільнений 17.12.2020, тому таким періодом є жовтень-листопад 2020 року.

Згідно матеріалів справи та наданих позивачем відомостей щодо належних позивачу виплат при звільненні, а також фактично виплаченої суми вбачається, що належна сума виплат при звільненні становить 247814,65 грн. (100%), частка спірної частини (42525,54) у цій сумі становить 17,16%.

Середньоденний розмір заробітної плати позивача перед звільненням складає 401,24 грн., відповідно розмір компенсації за шість місяців перед повним розрахунком - з 18.12.2020 по 17.06.2021 (182 дні) становить 73025,68 грн. (100%). Отже сума, яка підлягає стягненню з урахуванням спірної частки становить 12531,20 грн. (17,16 %)

Відтак, враховуючи фактично виплачені суми позивачу, сума, яка підлягає стягненню становить 12531,20 грн.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції по суті прийняв правильне рішення, але з помилковим застосуванням норм матеріального права, а тому наявні підстави для його зміни в резолютивній частині з викладених вище обставин.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 задовольнити.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 березня 2023 року змінити.

Абзац 3 резулятивної частини рішення суду викласти у наступній редакції: "Стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 12531 (дванадцять тисяч п`ятсот тридцять один) грн. 20 коп., з відрахуванням з такої суми податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

В решті рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Залімський І. Г. Мацький Є.М.