Справа № 120/3923/20-а
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2023-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/3923/20-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Крапівницька Н. Л.

Суддя-доповідач - Граб Л.С.

28 вересня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Сторчака В. Ю. Смілянця Е. С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Виконавчого комітету Вінницької міської ради на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 29 червня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Вінницької міської ради про визнання відмови в наданні інформації на запит неправомірною та зобов`язати вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Вінницької міської ради, в якому просив:

-визнати відмову виконавчого комітету Вінницької міської ради у ненаданні інформації за запитом від 25.06.2020 року неправомірною;

-зобов`язати виконавчий комітет Вінницької міської ради надати повну та достовірну інформацію на запит від 25.06.2020 року у строки, встановлені законом.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 16 вересня 2020 року позов задоволено:

-визнано неправомірною відмову виконавчого комітету Вінницької міської ради у ненаданні ОСОБА_1 інформації за запитом від 25.06.2020 року;

-зобов`язано виконавчий комітет Вінницької міської ради належно розглянути інформаційний запит про публічну інформацію ОСОБА_1 від 25.06.2020 року, надавши відповідну інформацію на запит від 26.05.2020 року.

02.11.2020 Вінницьким окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №120/3923/20-а, строк пред`явлення до виконання до 20.10.2023.

27.06.2023 на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 «Про видачу дубліката виконавчого листа та надіслання його представнику позивача», у якій заявник посилаючись на п. 18.4. Розділу VII Перехідних положень та ст. 382 КАС України просив:

-видати дублікат виконавчого листа №120/3923/20-а, виданого Вінницьким окружним адміністративним судом 02.11.2020, про зобов`язання виконавчого комітету Вінницької міської ради належно розглянути інформаційний запит про публічну інформацію ОСОБА_1 від 25.06.2020, надавши відповідну інформацію на запит від 26.05.2020;

-надіслати в паперовій формі копію ухвали про видачу дубліката виконавчого листа та оригінал дубліката виконавчого листа № 120/3923/20-а, виданого Вінницьким окружним адміністративним судом 02.11.2020, про зобов`язання виконавчого комітету Вінницької міської ради належно розглянути інформаційний запит про публічну інформацію ОСОБА_1 від 25.06.2020, надавши відповідну інформацію на запит від 26.05.2020 на адресу представника позивача (стягувача) ОСОБА_1 - адвоката Недотопи Миколи Миколайовича.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 29.06.2023 заяву про видачу дубліката виконавчого листа у справі № 120/3923/20-а задоволено: постановлено видати ОСОБА_1 дублікат виконавчого листа, виданого Вінницьким окружним адміністративним судом 20.11.2020 у справі № 120/3923/21-а про: "Зобов`язати виконавчий комітет Вінницької міської ради належно розглянути інформаційний запит про публічну інформацію ОСОБА_1 від 25.06.2020 року, надавши відповідну інформацію на запит від 26.05.2020 року".

Не погодившись з вищезазначеною ухвалою, відповідач подав апеляційну скаргу, в обгрунуванні якої зазначив, що виконавче провадження №64021675 закінчене в зв`язку з повним виконанням Виконавчим комітетом Вінницької міської ради судового рішення по даній справі, а відтак підстави для видачі дубліката виконавчого листа відсутні.

За правилами ч.1 ст.294 та ч.2 ст.312 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки заява про видачу дублікату виконавчого листа була подана до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа для виконання, підстави для відмови у її задоволенні відсутні.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог ст. 373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

За змістом статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 3 Закону № 1404-VIII встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

В силу ч. 1-3 ст. 12 Закону № 1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

При цьому, видача дубліката виконавчого документа здійснюється у випадку його втрати та за умови, що стягувач звернувся до суду із відповідною заявою до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Так, згідно з підпунктом 18.4 пункту 18 розділу VII "Перехідні положення" КАС України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Тобто, зазначеними положеннями КАС України визначено такі умови, за наявності яких суд може видати виконавчий лист: 1) втрата виконавчого документу; 2) звернення особи із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Отже, дублікат це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу (оригіналу), який вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання, підставою для видачі судом дублікату виконавчого листа є його втрата, а видача судом дубліката виконавчого листа можлива лише за умови звернення стягувача або державного виконавця із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

З матеріалів справи з`ясовано, що на виконання судового рішення від 16.09.2020 у справі № 120/3923/20-а Вінницьким окружним адміністративним судом видано виконавчий лист від 02.11.2020, строк пред`явлення до виконання до 20.10.2023.

За приписами ч. ст. 12 Закону № 1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Отже, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі № 120/3923/20-а не сплинув, а тому позивачем не пропущено строк звернення з заявою про видачу дубліката виконавчого листа.

За змістом листа Вінницького окружного адміністративного суду від 31.03.2023 № 02.1-08/1213/23, із відомостей, що містяться в комп`ютерній програмі «Діловодство спеціалізованого суду» виконавчий лист по справі № 120/3923/20-а разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до Вінницького окружного адміністративного суду не надходив.

При цьому, судом першої інстанції встановлено, що виконавчий лист від 02.11.2020 про: "Зобов`язати виконавчий комітет Вінницької міської ради належно розглянути інформаційний запит про публічну інформацію ОСОБА_1 від 25.06.2020 року, надавши відповідну інформацію на запит від 26.05.2020 року" був втрачений, що підтверджується листом ВПВР УЗПВР у Вінницькій обл. ЦМРУ МЮ (м. Київ) від 31.03.2023 №4298/4.1-22/9.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" закріплено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції кожному гарантовано право на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у рішенні «Юрій Миколайович Іванов проти України» наголосив на тому, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

У такому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у права особи. Відповідно, необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування.

Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

ЄСПЛ неодноразово наголошував, що у таких категоріях справ, коли державні органи належним чином сповіщені про наявність судового рішення, вони мають вживати всіх належних заходів для його виконання або направлення до іншого органу для виконання. Сама особа, на користь якої ухвалено рішення, не повинна ще займатись ініціюванням виконавчих процедур.

Також, у своїй послідовній судовій практиці ЄСПЛ, наводить визначення та наслідки особливо вузького тлумачення норм, що перешкоджають розгляду заяв заявника по суті із супутнім ризиком порушення його чи її права.

Відтак, позивач має право на отримання дубліката виконавчого листа по справі №120/3923/20-а, оскільки це є правом особи позов якої задоволено судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Разом з тим, колегія суддів вважає необгрунтованими посилання відповідача на те, що останнім виконано зобов`язання за виконавчим листом у справі №120/3923/20-а, що підтверджується постановою державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, оскільки дана обставина не може бути перешкодою на реалізацію права особи в отриманні дубліката виконавчого листа, у разі втрати його до закінчення строку пред`явлення такого до виконання.

Стосовно клопотання позивача про застосування до відповідача заходів процесуального примусу за зловживання процесуальними правами та постановлення окремої ухвали, які полягають у затягуванні апеляційного розгляду справи, то колегія суддів вважає таке необгрунтованим, оскільки як свідчать відомості КП "ДСС" Сьомого апеляційного адміністративного суду, апеляційна скарга у даній справі, подана відповідачем у строк, визначений ст.295 КАС України, а недоліки апеляційної скарги усунуті протягом строку, зазначеного в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 294, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Виконавчого комітету Вінницької міської ради залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 29 червня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Сторчак В. Ю. Смілянець Е. С.