Справа № 500/5830/23
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2023-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/5830/23

28 вересня 2023 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Мірінович У.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Агро-Ленд" до Міністерства юстиції України, Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Державна податкова служба України про визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого проваження, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Приватного підприємства «Агро-Ленд» до Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Державна податкова служба України про визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження №71825370 від 15.08.2023.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2020 року у справі №500/2227/20 задоволено позов Приватного підприємства «Агро-Ленд» до Головного управління ДПС у Тернопільській області, Державної податкової служби України, визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС у Тернопільській області про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 01.07.2020 №1682121/40891391. Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №5 від 10.02.2020, датою фактичного направлення податкової накладної. Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду 07 грудня 2020 року по справі № 500/2227/20 набрало законної сили. В подальшому виконавчий лист, виданий Тернопільським окружним адміністративним судом від 03.08.2021 у справі №500/2227/20 про зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну, подану виписано Приватним підприємством «Агро-Ленд» від 10.02.2020 №5, датою фактичного направлення податкової накладної, направлено для примусового виконання до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, та Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 17.05.2023 відкрито виконавче провадження №71825370.

Позивач вказує, що у зв`язку невиконанням вказаного рішення суду, постановами головного державного виконавця на Державну податкову службу України накладались штрафи, а постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 15.08.2023 закінчено виконавче провадження №71825370, на підставі пункту 11 частини першої статті 39, 40 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому позивач зазначає, що рішення суду у справі №500/2227/20 на підставі якого видано виконавчий лист залишається невиконаним, а податкова накладна не зареєстрована.

Позивач вважає, що зважаючи на те, що судове рішення фактично не виконано, то відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний здійснити всі необхідні заходи для перевірки його виконання у повному обсязі, а не закінчувати виконавче провадження, з огляду на що він звернувся до суду із даним позовом про скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження.

Ухвалою суду від 18.09.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за адресою Тернопільського окружного адміністративного суду за адресою: вул. Грушевського, 6, м. Тернопіль, 46021 суддею одноособово, з урахуванням особливостей, визначених статтею 287 КАС України.

Вказаною ухвалою суд зобов`язав відповідача Міністерство юстиції подати до суду у відповідності до вимог статті 94 КАС України:

засвідчену копію виконавчого провадження №7182537 з примусового виконання виконавчого листа №500/2227/20 від 03.08.2021;

докази ознайомлення позивача з виконавчим провадження №7182537.

Також вказаною ухвалою суд запропонував третій особі, Державній податковій службі України, яка є боржником межах спірного виконавчого провадження, подати суду інформацію з її документальним підтвердженням щодо виконання виконавчого листа Тернопільського окружного адміністративного суду №500/2227/20 від 03.08.2021.

На виконання вимог суду, відповідачем 25.09.2023 подано матеріали виконавчого провадження, та відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що позивачем пропущено процесуальний строк звернення до суду із заявленими позовними вимогами, а також вказано, що відповідачем 17.05.2023 було відкрито виконавче провадження №7182537 з примусового виконання виконавчого листа №500/2227/20 від 03.08.2021. В ході вчинення виконавчих дій від боржника, Державної податкової служби України, надійшов лист від 02.06.2023 №6879/5/99-00-05-04-02-05, у якому ним було зазначено, що вживаються заходи з виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду у справі № 500/2227/20 в частині реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладених Приватного підприємства «Агро-Ленд», проте механізм виконання судових рішень такої категорії потребує певного часу для його реалізації.

Відповідач вказує, що станом на 03.07.2023 інформація від боржника щодо виконання рішення суду до відділу не надійшла. Про поважні причини, які перешкоджають виконанню рішення суду боржником не повідомлено. Документів, що є підставою для відкладення проведення виконавчих дій чи зупинення вчинення виконавчих дій боржником не надано. Таким чином, рішення суду не виконано боржником без поважних причин. За наведених обставин, керуючись статтями 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем 03.07.2023 винесено постанову про накладення штрафу на боржника в сумі 5100 грн. Пунктом 2 Постанови боржника зобов`язано виконати рішення суду протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

У встановлений строк інформація від боржника про виконання рішення суду до відділу не надходила. Враховуючи, що боржником не виконано вимог виконавчого документа, керуючись статтями 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавпем 03.08.2023 винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 10200 грн. Також пунктом 2 постанови зобов`язано боржника виконати рішення протягом 10 робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

Відповідач зазначає, що державним виконавцем 10.08.2023 до органу досудового розслідування скеровано повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення. Станом на 15.08.2023 інформація про виконання рішення до відділу не надходила. Оскільки рішення суду виконати без участі боржника неможливо, а державним виконавцем вжито всіх заходів примусового виконання, визначених Законом, наявні підстави для закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 11 частини першої статті 39 Закону. Враховуючи викладене, відповідач вказує, що керуючись вимогами п.11 частини першої статті 39, статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження», 15.08.2023 ним винесена оскаржена постанова про закінчення виконавчого провадження (арк. справи 20-49).

У встановлений судом строк, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Державна податкова служба України, - пояснень щодо позову не подала, з будь-якими іншими клопотаннями на адресу суду не зверталась.

Інших заяв, в тому числі по суті спору, на адресу суду не надходило.

Суд зазначає, що розгляд судової справи здійснено з урахуванням особливостей розгляду даної категорії спорів, визначених статтею 287 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 07.12.2020 у справі №500/2227/20 за позовом Приватного підприємства «Агро-Ленд» до Головного управління ДПС у Тернопільській області та Державної податкової служби України про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, - позовні вимоги задоволено у повному обсязі. Визнано протиправним та скасовано рішення голови комісії з питань зупинення реєстрації податкових накладних/коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Тернопільській області від 01.07.2020 №1682121/40891391. Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну, виписану приватним підприємством «Агро-Ленд» від 10.02.2020 №5, датою фактичного направлення податкової накладної. Також стягнено на користь Приватного підприємства «Агро-Ленд» понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в сумі 4204,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Тернопільській області та ДПС України. Рішення суду набрало законної сили згідно постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2021.

03.08.2021 Тернопільським окружним адміністративним судом видано виконавчі листи у справі, про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну, виписану приватним підприємством "Агро-Ленд" від 10.02.2020 №5, датою фактичного направлення податкової накладної; про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Тернопільській області на користь приватного підприємства «Агро-Ленд» судові витрати на суму сплаченого судового збору 2102 (дві тисячі то дві) гривні 00 коп, та про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України на користь приватного підприємства «Агро-Ленд» судові витрати на суму сплаченого судового збору 2102 (дві тисячі то дві) гривні 00 коп.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рекашевою А.М. від 17.05.2023 відкрито виконавче №71825370 провадження з примусовому виконанню виконавчого листа, виданого Тернопільським окружного адміністративного суду від 03.08.2021 у справі №500/2227/20, та надано боржнику - Державній податковій службі України 10 робочих днів, зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №5 від 10.02.2020 подану приватним підприємством «Агро-Ленд» (арк. справи 36).

Також, державним виконавцем винесено постанову від 17.05.2023 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, вказані постанови направлено для виконання до Державної податкової служби України (арк. справи 37-39).

З матеріалів виконавчого провадження №71825370 слідує, що Державною податковою службою України, листом від 02.06.2023 №6879/5/99-00-05-04-02-05 повідомлено державного виконавця про те, що судове рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 07.12.2020 у справі №500/2227/20 в частині реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, перебуває на виконанні та вживаються заходи з його виконання, проте механізм виконання судових рішень такої категорії потребує певного часу для його реалізації (арк. справи 40).

З матеріалів справи слідує, що станом на 03.07.2023 інформація від боржника щодо виконання рішення суду до відділу не надходила. Про поважні причини, які перешкоджають виконанню рішення суду боржником не повідомлено. Документів, що є підставою для відкладення проведення виконавчих дій чи зупинення вчинення виконавчих дій боржником не надано. Таким чином, рішення суду не виконано боржником без поважних причин.

В зв`язку невиконанням рішення суду постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 03.07.2023 накладено на боржника - Державну податкову службу України штраф в сумі 5100 грн в зв`язку з невиконанням рішення суду без поважних причин (арк. справи 40 зворот). Пунктом 2 вказаної постанови боржника зобов`язано виконати рішення суду протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

З матеріалів справи слідує, що у встановлений строк інформація від боржника про виконання рішення суду до відділу не надходила. Про поважні причини, які перешкоджають виконанню рішення суду боржником не повідомлено. Жодних документів, що є підставою для відкладення проведення виконавчих дій чи зупинення вчинення виконавчих дій боржником не надано. Таким чином, рішення суду боржником повторно не виконано без поважних причин, з огляду на що, постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 03.08.2022 накладено на боржника - Державну податкову службу України штраф в сумі 10200 грн у зв`язку з невиконанням рішення суду без поважних причин (арк. справи 41 зворот 42).

Відповідно до абзацу третього частини третьої статті 63 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до матеріалів виконавчого провадження №71825370, державним виконавцем 10.08.2023 скеровано до органу досудового розслідування, а саме: Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення (арк. справи 46-47).

Надалі, 15.08.2023, головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №71825370 з примусовому виконання виконавчого листа Тернопільського окружного адміністративного суду у справі №500/2227/20 про зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну, подану виписано Приватним підприємством «Агро-Ленд» від 10.02.2020 №5, датою фактичного направлення податкової накладної, на підставі пункту 11 частини першої статті 39, 40 Закону України «Про виконавче провадження» (арк. справи 45).

Не погоджуючись із вказаною постановою та вважаючи її передчасною, позивач звернувся до суду з даним позовом, оскільки, на його переконання, оскаржувана постанова про закінчення виконавчого провадження винесена з порушенням приписів статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», а рішення суду, яке набрало законної сили, залишається невиконане боржником.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Конституції України регламентовано, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За визначенням, наведеним у пункті 1 частини першої статті 1 Закону України від 02 червня 2016 року «Про виконавче провадження» (далі - Закону №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 5 Закону №1404-VIII встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та, у передбачених цим Законом випадках, на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно із пунктом 1 частини третьої, частини четвертої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

За приписами пункту 11 частини першої статті 39 Закону №1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 41 Закону №1404-VIII у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Частинами першою - третьою статті 63 Закону №1404-VIII встановлено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Суд зазначає, що предметом спору в межах даної судової справи є правовідносини щодо прийняття державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження №71825370 на підставі пункту 11 частини першої статті 39 Закону №1404-VIII.

Так, з аналізу правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, слідує, що закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 11 частини першої статті 39 Закону №1404-VIII можливе у разі настання випадку, визначеного частиною третьою статті 63 Закону №1404-VIII, яка, у свою чергу, регламентує порядок виконання рішень немайнового характеру. У справі, що розглядається, судове рішення, яке примусово виконується, містить зобов`язання здійснити реєстрацію податкової накладної, виписаної позивачем, у Єдиному реєстрі податкових накладних датою її фактичного подання.

Суду наголошує, що частина третя статті 63 Закону №1404-VIII встановлює обов`язок виконавця закінчити виконавче провадження лише у випадку неможливості здійснення примусового виконання рішення немайнового характеру без участі боржника.

Враховуючи приписи статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, а його невиконання - тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Так, розглядаючи матеріали судової справи, аналізуючи вимоги Закону №1404-VIII, суд зазначає, що за наслідками прийняття оскаржуваної постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження рішення суду не лише залишилось невиконаним, а й не буде виконаним у майбутньому, що суперечить основним завданням виконавчого провадження.

Частиною третьою статті 18 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Разом з цим, матеріалами справи не підтверджено виконання державним виконавцем вказаних приписів чинного законодавства.

При цьому, суд зазначає, що накладення на боржника повторного штрафу та звернення до правоохоронних органів із поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності є лише заходами з метою притягнення до відповідальності боржника за невиконання без поважних причин виконавчого документа.

За цією позицією накладення штрафів та внесення подання (повідомлення) правоохоронним органам не є достатніми заходами виконання рішення суду, якщо при цьому відсутні докази, які б підтверджували факт реального виконання судового рішення чи вжиття вичерпних заходів з його виконання. Тож звернення з таким повідомленням до правоохоронних органів не є підставою для висновку про те, що державним виконавцем ужито всіх можливих заходів для виконання рішення суду та встановлено неможливість його виконання.

Направлення повідомлення про притягнення до кримінальної відповідальності боржника, не є останньою дією після вчинення державним виконавцем усіх можливих дій із виконання рішення суду, після якої державний виконавець повинен винести постанову про закінчення виконавчого провадження, а свідчить лише про вжиття ним передбачених Законом заходів щодо повідомлення уповноважених органів про невиконання обов`язкового рішення суду.

Так, відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 13.12.2022 у справі №340/5200/21, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Верховний Суд зазначає, що приписи пункту 9 частини першої, частини другої, частини третьої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» обумовлюють, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. При цьому, постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини. Виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Таким чином, розглядаючи адміністративний позов про законність дій державного виконавця органу виконавчої служби, суд має враховувати, що Законом України «Про виконавче провадження» на виконавця покладено функції із забезпечення виконання обов`язкового рішення суду, на виконання якого останній має вжити усі передбачені Законом заходи в межах встановлених повноважень.

Як встановлено судом, боржник Державна податкова служба України, листом від 02.06.2023 №6879/5/99-00-05-04-02-05 повідомляла державного виконавця про те, що судове рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 07.12.2020 у справі №500/2227/20 в частині реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, перебуває в неї на виконанні та вживаються заходи з його виконання, проте механізм виконання судових рішень такої категорії потребує певного часу для його реалізації.

Суд вважає, що вказаний лист боржника не може вважатися належним фактичним виконанням судового рішення, водночас, свідчить в користь того, що суб`єктом владних повноважень вживаються заходи, спрямовані на виконання рішення суду.

Проте під час розгляду справи судом сторонами не представлено, а судом не здобуто доказів того, що державним виконавцем вчинено будь-які заходи примусового виконання передбачених положеннями Закону № 1404-VIII, крім винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та накладення штрафів на боржника.

Положеннями статті 51 Закону №1404-VIII передбачено, що у разі якщо викладена у виконавчому документі резолютивна частина рішення є незрозумілою, виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз`яснення відповідного рішення. У разі якщо зміст виконавчого документа незрозумілий, виконавець або сторона виконавчого провадження мають право звернутися до органу (посадової особи), який видав виконавчий документ, із заявою про роз`яснення його змісту.

Головний державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рекашова А. М., приймаючи рішення про закінчення виконавчого провадження у відповідності до положень пункту 11 частини першої статті 39, статті 40 Закону № 1404-VIII, не вжито вичерпних заходів передбачених статтями 18, 63 Закону № 1404-VIII, чим порушено принцип верховенства права, законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності, обов`язковості виконання рішень встановлені частиною першою статті 4 Закону України від 2 червня 2016 року №1403-VIII «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», а також без дотримання таких засад, встановлених положеннями частини першої статті 2 Закону №1404-VIII - верховенства права, обов`язковості виконання рішень, законності, справедливості, неупередженості та справедливості.

Державний виконавець не переконався у фактичному виконанні у повному обсязі рішення суду у справі №500/2227/20, а тому постанова про закінчення виконавчого провадження є передчасною та такою, що підлягає скасуванню.

Таким чином, суд дійшов переконання про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Щодо покликань представника відповідача на те, що позивачем не дотримано строк звернення до суду із вказаним позовом, то суд зазначає, що доказів ознайомлення позивача із оскарженою постановою у строк «до 31.08.2023» відповідачем не представлено, а судом не здобуто. В той час, як відповідно до матеріалів справи, Приватне підприємство «Агро-Ленд» отримало постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 15.08.2023 простим поштовим відправленням 31.08.2023.

Щодо розподілу судових витрат, то незважаючи на те, що позов підлягає задоволенню, відповідно до частини першої статті 139 КАС України позивачу слід відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір повністю у розмірі 2684,00 грн.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного підприємства "Агро-Ленд" до Міністерства юстиції України Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Державна податкова служба України про визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого проваження, - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про закінчення виконавчого провадження №71825370 від 15.08.2023 з примусовому виконання виконавчого листа Тернопільського окружного адміністративного суду у справі №500/2227/20 про зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну, подану Приватним підприємством «Агро-Ленд» від 10.02.2020 №5, датою фактичного направлення податкової накладної, на підставі пункту 11 частини першої статті 39, 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Стягнути на користь Приватного підприємства "Агро-Ленд" за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України судові витрати в розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини шостої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 28 вересня 2023 року.

Реквізити учасників справи:

позивач: - Приватне підприємство "Агро-Ленд" (місцезнаходження/місце проживання: смт Залізці,Тернопільська обл., Тернопільський р-н,47234 );

відповідач: - Міністерство юстиції України (місцезнаходження/місце проживання: вул. Городецького, 13, м.Київ, 01001, );

- Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (місцезнаходження/місце проживання: вул. Городецького, 13,м. Київ 1,01001, );

третя особа: - Державна податкова служба України (місцезнаходження/місце проживання: площа Львівська, 8,м. Київ,04053 код ЄДРПОУ/РНОКПП 43005393) .

Головуючий суддя Мірінович У.А.