Справа № 280/602/23
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2023-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 вересня 2023 року м. Дніпросправа № 280/602/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Чепурнова Д.В.,

розглянувши розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04 квітня 2023 року

у адміністративній справі №280/602/23 за позовом державного реєстратора виконавчого комітету Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України та третіх осіб: Товариства з обмеженою відповідальністю КОРТ ІНВЕСТ і Товариства з обмеженою відповідальністю Зед Концепт про визнання протиправним та скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 04 квітня 2023 року задоволено позовні вимоги державного реєстратора виконавчого комітету Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України і третіх осіб ТОВ КОРТ ІНВЕСТ та ТОВ Зед Концепт, а саме, визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України №3678/5 від 12 жовтня 2021 року «Про результати проведення камеральної перевірки державного реєстратора виконавчого комітету Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області ОСОБА_1 ».

Зазначене рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку відповідачем по справі з підстав неповного з`ясування обставин, що мали значення для справи, який також допустив посилання на недоведені обставини та порушив норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті, у звязку з чим просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити інше рішення про відмову у задоволені вимог позивача у повному обсязі..

В обгрунтування помилковості висновків суду першої інстанції про порушення відповідачем процедури проведення камеральної перевірки, апелянт акцентує увагу на тому, що матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 з 07.12.2020 не перебуває у трудових відносинах з виконавчим комітетом Комишуваської селищнї ради Оріхівського району Запорізької області, і до Міністерства юстиції України не надходило такої інформації, а відповідач у даному випадку діяв у відповідності до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» яким регулюються відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Зокрема, апелянт посилаючись на положення ч.4 ст.37-1 вказаного Закону, на виконання якого постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2016 № 990 було затверджено Порядок здійснення контролю у сфері державної реєстрації, який визначає процедуру здійснення Мін`юстом відповідно до Закону контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і на приписи п.12 цього Порядок № 990, яким чітко визначено, що «…Мін`юст не пізніше ніж через два робочих дні з дня прийняття ним рішення про проведення камеральної перевірки надсилає суб`єкту державної реєстрації, у трудових відносинах з яким перебуває державний реєстратор, уповноважена особа, чи нотаріусу примірник вілповілного рішення Мін`юсту в електронній формі з використанням системи електронного документообігу чи у разі відсутності такої системи - на електронну адресу, розмішену на офіційному веб-сайті суб`єкта державної реєстрації, до якого в разі потреби додається запит про надання копій документів та іншої інформації, що стосується предмета перевірки. У разі відсутності на його офіційному веб-сайті інформації про електронну адресу суб`єкта державної реєстрації чи у разі прийняття рішення про проведення камеральної перевірки щодо нотаріуса засвідчена відповідно до законодавства копія відповідного рішення Мін`юсту, запит про надання копій документів та іншої інформації, що стосується предмета перевірки, в паперовій формі надсилаються на поштову адресу відповідного суб`єкта, нотаріуса.» За вказаних обставин, апелянт наголошує, що чинни законодавством не передбачено інших шляхів направлення повідомлення про проведення камеральної перевірки, у тому числі персонального повідомлення державного реєстратора, також як і не містить вимог щодо підтвердження отримання особою, стосовно якої проводиться камеральна перевірка, копії рішення (наказу) про проведення такої перевірки. З урахуванням того, що Міністерством юстиції України на виконання п.12 Порядку№ 990 на поштову та електронну адресу Виконавчого комітету Комишуваської селищної ради було направлено лист від 23.09.2021 № 83957/86853-11-21/19.2.1 разом з копією наказу від 22.09.2021 № 3323/7 «Про проведення камеральної перевірки державного реєстратора виконавчого комітету Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області ОСОБА_1 », з одночасним пропонуванням надати на адресу Мін`юсту та на електронну адресу пояснення і додаткову інформацію, що стосуєтьсяпредмета перевірки, а також з розміщенням Наказу № 3323/7 на офіційному веб-сайті Мін`юсту, а на дату направлення копії наказу від 22.09.2021 № 3323/7 суб`єкту державної реєстрації - Виконавчому комітету Комишуваської селищної ради, у Мін`юсту була відсутня інформація про звільнення ОСОБА_1 із займаної посади, апелянт вважає, що висновок суду першої інстанції про обов`язок Міністерства юстиції України повідомити безпосередньо державного реєстратора ОСОБА_1. не ґрунтується на вимогах закону.

Одночасно апелянт наголошує, що матеріалів справи не містять жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 з 07.12.2020 не перебуває у трудових відносинах з Комишуваською селищною радою Оріхівського району Запорізької області та перебуває в трудових відносинах з іншим суб`єктом державної реєстрації, а факт не повідомлення Комишуваською селищною радоюа Оріхівського району Запорізької області позивача про проведення камеральної перевірки, внаслідок чого позивач начебто був позбавлений можливості надати письмові пояснення, не заслуговує на увагу, адже Порядком № 990 не передбачено обов`язок Міністерства юстиції України контролювати процес ознайомлення Комишуваською селищною радою Оріхівського району позивача з наказом про проведення камеральної перевірки.

За наведених обставин, Міністерство юстиції України вважає, що ним було вжито всі передбачені Порядком № 990 заходи щодо повідомлення про проведення камеральної перевірки, шляхом направлення примірника відповідного рішення про проведення камеральної перевірки, а саме: вищезазначений лист Міністерства юстиції України разом з копією наказу від 22.09.2021 № 3323/7 про проведення камеральної перевірки було направлено електронною поштою та рекомендованою кореспонденцією на адресу Виконавчого комітету Комишуваської селищної ради, а суд першої інстанції не врахував відповідні докази при прийнятті оскаржуваного рішення, а відповідно, твердження суду першої інстанції про те, що Міністерством юстиції України було порушено встановлену процедуру проведення камеральної перевірки, оскільки нормою пункту 12 Порядку № 990 чітко передбачено, що Мін`юст надсилає саме суб`єкту державної реєстрації, у трудових відносинах з яким перебуває державний реєстратор, уповноважена особа, чи нотаріусу примірник відповідного рішення Мін`юсту про проведення камеральної перевірки є помилковими.

Окрім того, апелянт вважає, що суд першої інстанції при вирішенні спору у цій справі помилково узяв до уваги лист слідчого управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області від 25.08.2021 № 7734/6-2021 про можливі незаконні дії певних державних реєстраторів, зокрема ОСОБА_1 , оскільки наказ Мін`юсту від 22.09.2021 № 3323/7 «Про проведення камеральної перевірки державного реєстратора виконавчого комітету Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області ОСОБА_1 » було прийнято на підставі статті 37-1 Закону, підпункту 4 пункту 4 Порядку № 990 (перевірка відомостей, отриманих Мін`юстом під час реалізації повноважень у сфері державної реєстрації) та п.9 Порядку № 990 щодо проведення камеральної перевірки.

Також апелянт акцентує увагу на тому, що при прийнятті оскаржуваного рішення у цій справі не було досліджено по суті оскаржуваний наказ Мін`юсту від 12.10.2021 № 3678/5 та не перевірено правомірність дій ОСОБА_1 як державного реєстратора, внаслідок чого рішення у цій справі прийнято виходячи лише з формальних підстав. Тобто, на переконання апелянта, судом безпідставно не перевірено та не враховано встановлені під час камеральної перевірки порушення позивачем вимог законодавства у сфері державної реєстрації при проведенні реєстраційних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зокрема, вимог абзацу першого пункту 12, пункту 41, 48 Порядку № 1127 та частини третьої статті 10, пункту 1 частини першої статті 23 і пункту 6 частини першої статті Закону, що відповідно до вимог ст.37-1 цього Закону та п.16 Порядку № 990, а також з урахуванням неодноразового притягнення державного реєстратора до передбаченої законодавством відповідальності свідчить про правомірність застосування до державного реєстратора ОСОБА_1 заходу реагування у вигляді анулювання доступу до Державного реєстру прав.

Окремо апелянт також звертає увагу суду апеляційної інстанції на пропущення позивачем строку звернення до суду внаслідок його триваючої пасивної поведінки, без надання належних доказів про поважність причин не дотримання визначених законодавством строків для оскарження рішення суб`єкта владних повноважень. Також апелянт вказує на відсутність доказів про порушення прав позивача у сфері публічних правовідносин, оскільки був звільненний з посади 07.12.2020, тому анулювання доступу позивача до Державного реєстру прав не має безпосереднього впливу на суб`єктивні права та обов`язки позивача, а наказ Міністерства юстиції України від 12.10.2021 № 3678/5 не може вважатися юридично значимим у даному спірному випадку, і відповідно позбавляє позивача можливості реалізувати належне йому право захисту в судовому порядку.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач наголошує, що камеральна перевірка під час здійснення контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації проводиться у визначених п.4 Порядку №990 випадка на підставі рішення Мін`юсту, а підставою для призначення Міністерством юстиції України камеральної перевірки державного реєстратора згідно п.9 цього Порядку є виявлення порушень порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та/або до закону. Проте, у даному випадку підставою для проведення камеральної перевірки державного реєстратора виконавчого комітету Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області ОСОБА_1 став лист слідчого управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області від 25.08.2021 № 7734/6-2021, яким відповідач інформувався про можливі незаконні дії певних реєстраторів, що не свідчить про наявність у даному випадку достатніх підстав вважати, що таке порушення дійсно мало місце для застосування відповідачем п.9 Порядку №990. При цьому, відповідач приймаючи до уваги лист СУ ГУНП в Запорізькій області датується 25.08.2021 р. не узяв до уваги, що предмет перевірки, тобто, реєстраційні дії позивача були вчинені 21.08.2018 р. та 13.03.2019 р., а відповідно, виходячи з положень ст.17 цього Закону у Міністерства юстиції України не було законних підстав для проведення перевірки прийняття державним реєстратором рішень про вчинення реєстраційних дій, вчинених 21.08.2018 р. та 13.03.2019 р. на підставі листа слідчого управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області від 25.08.2021 № 7734/6-2021, що підтверджує оьгрунтованність висновкі суду першої інстанції у наведеній частині.

Стосовно недотримання відповідачем процедури проведення камеральної перевірки позивач у відзиві на апеляційну скаргу звертає увагу на п.13 Порядку № 990, яким прописано обов`язок відповідача повідомити державного реєстратора про день, час та місце проведення камеральної перевірки, а також право суб`єкта державної реєстрації подавати до Мін`юста свої пояснення та додаткову інформацію, що стосується предмета перевірки, а невиконання наведених вимог законодавства призводить до визнання рішень, прийнятих за результатами такої перевірки, незаконними.

При цьому, позивач вважає, що у його випадку повідомлення виконавчого комітету Комишуваської селищної ради і направлення на адресу останього листа від 23.09.2021 № 83957/86853-11-21/19.2.1 разом з копією наказу від 22.09.2021 № 3323/7 «Про проведення камеральної перевірки державного реєстратора виконавчого комітету Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області ОСОБА_1 » з пропозицією надати пояснення і додаткову інформацію, що стосується предмета перевірки - не може вважатися належним доказом його (позивача) повідомлення, оскільки з 07.12.2020 р. він (позивач) вже не перебував у трудових відносинах із Комишуваською селищною радою Оріхівського району Запорізької області. Наголошує, що в результаті неповідомлення його відповідачем про проведення перевірки, його було позбавлено можливості надати пояснення з приводу предмета перевірки та взяти участь у розгляді скарги, що є істотним порушенням процедури проведення камеральної перевірки, яке ставить під сумнів безсторонність (неупередженість), повноту перевірки та обґрунтованість встановлених обставин, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною у постановах у від 28 березня 2018 року у справі №826/19452/16 від 20 травня 2019 року усправі №826/9046/16. На переконання позивача наведені обставини свідчать про порушення його прав, а відповідно і про виникнення уу нього права на судовий захист, оскільки результати камеральної перевірки у формі акту від 11.10.2021 р. призвело до використання СУ ГУНП в Запорізькій області цих матеріалів як доказу у кримінальному провадженні, що тягне за собою негативні наслідки для нього. При чому, позивач наголошує, що він не був обізнаний про призначення та проведення камеральної перевірки, не отримував жодного документу з цього приводу ні особисто, ні від виконавчого комітету Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області, а про проведення камеральної перевірки дізнався випадково під час перегляду офіційного сайту Міністерства юстиції України, і відповідно, початок перебігу строку для звернення до адміністративного суду слід пов`язувати з можливістю ознайомитись із наказом №3678/5 від 12 жовтня 2021 року, отриманого від Міністерства юстиції України у відповідь на адвокатський запит від 08.12.2022 р.

Заслухавши доповідь головуючого судді у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши висновки суду першої інстанції на предмет їх відповідності фактичним обставинам, наданим учасниками по справі доказам та нормам матеріального і процесуального права, колегією суддів не встановлено правових підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача та для скасування рішення суду першої інстанції виходячи з нижченаведеного

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що оскажуваним у цій справі наказом Міністерства юстиції України №3678/5 від 12 жовтня 2021 року «Про результати проведення камеральної перевірки державного реєстратора виконавчого комітету Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області ОСОБА_1 » (а.с.9-11) - було вирішено анулювати державному реєстратору виконавчого комітету Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області ОСОБА_1 доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (п.1 наказу), а виконання цього наказу покласти на Державне підприємство «Національні інформаційні системи» (п.2 наказу).

Зазначений наказ №3678/5 від 12 жовтня 2021 року було прийнято на підставі: наказу Міністерства юстиції України від 22.09.2021 року № 3323/7 «Про проведення камеральної перевірки державного реєстратора виконавчого комітету Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області ОСОБА_1 » (а.с.12), та відповідно до ст.37-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952- IV (далі - Закон № 1952-IV) і затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2016 № 990 Порядку здійснення Міністерством юстиції контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - Порядок № 990)

Тобто, винесенню оскаржуваного у цій справі наказу Міністерства юстиції України №3678/5 передувало проведення камеральної перевірки (на підставі наказу Мінюсту № 3323/7 від 22.09.2021) з питань дотримання законодавства щодо проведення реєстраційних дій державним реєстратором виконавчого комітету Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області ОСОБА_1. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а за результатом вказаної первірки (комісією у складі начальника відділу контролю у сфері державної реєстрації прав на нерухоме майно та бізнесу Управління контролю діяльності субєктів державної реєстрації Департаменту нотаріату та державної реєстрації Прохоренко К.А. і головних спеціалістів відділу контролю в сфері державної реєстрації прав на нерухоме майно та бізнесу Управління контролю діяльності субєктів державної реєстрації Департаменту нотаріату та державної реєстрації Крилової Г.А. і Орлової Т.М.) було складено Акт від 11.10.2021 р. (а.с.9 зворот-11) яким запропоновано аналювати державному реєстратору виконавчого комітету Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області ОСОБА_1 доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що за змістом згаданого у попередньому абзаці Акту від 11.10.2021 р. предметом перевірки були виключно описані у листі слідчого від 25.08.2021 № 7734/6-2021 (а.с.51-56) обставини вчинених позивачем реєстраційних дій за поданою представником ТОВ «Зед Концепт» () заявою про державну реєстрацію права власності від 21.08.2018 № 29743438 на незавершене будівництво багатофункціонального громадського центру за адресою: м. Запоріжжя, Оріхівське шосе, буд. 10, а також за поданою представником ТОВ «КОРТ ІНВЕСТ» () заявою про державну реєстрацію права власності від 07.03.2019 № 33034815 на будівлю КПП літ.А за адресою: м. Запоріжжя, проспект Махновського, буд.196, що кваліфіковано комісією як порушення позивачем при проведенні реєстраційних дій вимог абз.1 п.12, п.41, п.48 Порядку № 1127 та ч.3 ст.10 і п.1 ч.1 ст.23, п.6 ч.1 ст.24 Закону 1952-IV.

Вирішуючи спір у цій справі по суті, суд першої інстанції правильно послався на те, що контроль у сфері державної реєстрації прав здійснюється Міністерством юстиції України, у тому числі шляхом моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі прав з метою виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав, що прописано у ч.1 ст.371 Закону № 1952-IV, а Порядок здійснення контролю, проведення камеральних перевірок та критерії, за якими здійснюється моніторинг, визначаються Кабінетом Міністрів України (ч. 4 ст. 371 Закону № 1952-IV).

Дійсно, процедуру здійснення Міністерством юстиції України контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань визначено Порядком № 990, пунктом 4 якого прописано зокрема, що контроль за діяльністю у сфері державної реєстрації здійснюється (на час виникнення спірних правовідносин) шляхом: 1) розгляду звернень відповідно до Закону України «Про звернення громадян»; 2) розгляду депутатських запитів, звернень відповідно до Закону України «Про статус народного депутата України»; 4) перевірки відомостей, отриманих Мін`юстом під час реалізації повноважень у сфері державної реєстрації; 5) моніторингу реєстраційних дій в реєстрах; 6) проведення спеціальної перевірки діяльності державного реєстратора в реєстрах щодо осіб, які до призначення на посаду державного реєстратора або на іншу посаду, що передбачає виконання функцій державного реєстратора (далі - посада державного реєстратора), перебували на посаді державного реєстратора в іншого суб`єкта державної реєстрації; 7) проведення тестування на знання законодавства у сфері державної реєстрації осіб, які мають намір виконувати функції державного реєстратора та не перебували на посаді державного реєстратора у певного суб`єкта державної реєстрації.

У даному спірному випадку встановлено, що проведення камеральної перевірки державного реєстратора виконавчого комітету Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області ОСОБА_1. відповідач обгрунтував пп.4 п.4 Порядку № 990, тобто, здійснення контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації шляхом «перевірки відомостей, отриманих Мін`юстом під час реалізації повноважень у сфері державної реєстрації».

В констексті наведеного у попередньому абзаці факту, судова колегія звертає увагу на п.9 Порядку № 990, яким чітко визначено, що камеральна перевірка під час здійснення контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації проводиться на підставі рішення Мін`юсту в разі виявлення порушень, визначених законами, порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та/або державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

При цьому, пунктом 10 Порядку № 990 передбачено, що у рішенні Мін`юсту про проведення камеральної перевірки зазначаються прізвище, ім`я, по батькові державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації, стосовно яких прийнято рішення про проведення камеральної перевірки, та підстава проведення камеральної перевірки.

На підставі системного аналізу наведених вище правових норм, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що підставою для призначення Міністерством юстиції України камеральної перевірки державного реєстратора може бути саме виявлення порушень, визначених законами, порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень під час розгляду, у тому числі звернень інших осіб відповідно до закону, тощо.

З вказним у попередньому абзаці висновком суду першої інстанції колегія суддів повністю погоджується, оскільки державою закріплено за Міністерством юстиції дві сфери повноважень: це розгляд скарг і скасування рішень державного реєстратора, а також застосування в процедурі розгляду скарг санкцій до такої особи, і проведення камеральних перевірок.

Задля зрозумілості визначених законодавцем меж повноважень Міністерства юстиції України у сфері державної реєстрації прав слід звернути увагу на положення: ч.1 ст.7 Закону № 1952-IV, якою чітко означено, що Міністерство юстиції України 1) забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері державної реєстрації прав; 2) здійснює нормативно-правове регулювання у сфері державної реєстрації прав; 3) забезпечує створення та функціонування Державного реєстру прав, є його держателем; 4) організовує роботу, пов`язану із забезпеченням діяльності з державної реєстрації прав; 5) здійснює контроль за діяльністю у сфері державної реєстрації прав, у тому числі шляхом проведення моніторингу реєстраційних дій відповідно до цього Закону та приймає обов`язкові до виконання рішення, передбачені цим Законом; 6) забезпечує доступ до Державного реєстру прав державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації прав, визначених цим Законом, інших суб`єктів, право доступу яких визначено цим Законом, та приймає рішення про тимчасове блокування або анулювання такого доступу у випадках, передбачених цим Законом; 7) розглядає скарги на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України та приймає обов`язкові до виконання рішення, передбачені цим Законом; 8) складає протоколи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення; 9) організовує роботу з підготовки та підвищення кваліфікації державних реєстраторів; 91) надає узагальнені роз`яснення щодо застосування законодавства з питань державної реєстрації прав; 10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами; а також на положення ч.1 ст.371 Закону № 1952-IV, в якій прописано, що контроль у сфері державної реєстрації прав здійснюється Міністерством юстиції України, у тому числі шляхом моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі прав з метою виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав.

Системний аналіз наведених норм та інших положень Закону № 1952-IV дає підстави дійти до висновку про те, що здійснення Мін`юстом контролю у сфері державної реєстрації з метою виявлення порушень порядку державної реєстрації державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації шляхом: розгляду скарг, поданих відповідно до Закону України «Про звернення громадян»; моніторингу реєстраційних дій в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; розгляду обґрунтованих подань територіальних органів Мін`юсту, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у справі № 825/1808/17.

Отже, підставою для призначення Міністерством юстиції України камеральної перевірки державного реєстратора є виявлення у реєстрах порушень порядку державної реєстрації під час: 1) розгляду скарг відповідно до Закону України «Про звернення громадян»; 2) за результатами моніторингу реєстраційних дій; 3) та обґрунтованих подань територіальних органів Мін`юсту про проведення перевірки (камеральної перевірки) державних реєстраторів, які направляються до Міністерства юстиції України у разі отримання та опрацювання: скарг особи з вимогою про поновлення своїх прав і захист законних інтересів, порушених рішеннями, діями або бездіяльністю державних реєстраторів, діями або бездіяльністю уповноважених осіб суб`єктів державної реєстрації; повідомлення органу влади або його посадової особи про порушення законодавства у сферах державної реєстрації; або звернення громадської організації на виконання своєї статутної мети за захистом порушених прав і законних інтересів особи.

Разом з тим, беззаперечно встановленим та неспростованим у цій справі відповідачем є той факт, що підставою для проведення камеральної перевірки державного реєстратора виконавчого комітету Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області ОСОБА_1 став лист старшого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області К.Дмитренко від 25.08.2021 № 7734/6-2021 «щодо можливих незаконних дій державного реєстратора» (а.с.51-56), який слідчим безпосередньо був направленний до Міністерства юстиції України і який відповідач узяв за основу при призначенні та проведенні камеральної перевірки відносно державного реєстратора ОСОБА_1.

Обговорюючи підстави для призначення та проведення камеральної перевірки державного реєстратора виконавчого комітету Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області ОСОБА_1, суд першої інстанції обгрунтовано звернув увагу на те, що слідчий з метою проведення перевірки дій державного реєстратора в межах кримінального провадження мав право звернутися до Міністерства юстиції України виключно на підставі певного процесуального рішення у формі постанови, або ж мав право на підставі вірно оформленого процесуального документа витребувати наявні вже висновки ревізій чи актів перевірки, але не з вимогою про проведення такої перевірки, оформленою листом від 25.08.2021 № 7734/6-2021.

Погоджуючись з висновком суду першої інстанції про порушення відповідачем процедури призначення проведення камеральної перевірки позивача на підстві листа слідчого від 25.08.2021 № 7734/6-2021, колегія суддів вважає за необхідне додатково звернути увагу на те, що вказаний лист слідчого містить: лише узагальнено описану інформацію про встановлені під час досудового розслідування по кримінальному провадженню факти видачі дозвільних документів та реєстрації права власності на більше ніж 30 обєктів службовими особами Департаменту ДАБІ, представниками комерційних структу, які надають послуги у сфері проектування, технічного нагляду, технічної інвентарізації та державними реєстраторами; а також вимогу слідчого «здійснити перевірки описаних у листі реєстраційних дій державних реєстраторів Запорізької області для надання юридичної оцінки та прийняття передбачених розділом VI Закону № 1952-IV рішень, а також кваліфікації їхніх дій відповідно до КК України» - що у сукупності спростовує доводи апелянта про навність у Міністерства юстиції України законних підстав для проведення камеральної перевірки державного реєстратора ОСОБА_1 на підставі листа старшого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області від 25.08.2021 № 7734/6-2021, виходячи з того, що в цьому листі за твердженням відповідача містилися відомості про можливі незаконні дії певних державних реєстраторів, зокрема ОСОБА_2 , іншими словами «виявлені порушення законодавства».

Дійсно, Мінюст має реагувати на звернення правоохороних органів, але проведення камеральної перевірки державних реєстраторів чи суб`єктів державної реєстрації здійснюється Мінюстом тільки у визначений Законом № 1952-IV спосіб та у встановленому Порядку № 990, тобто, лише у разі виявлення під час розгляду скарг відповідно до Закону України «Про звернення громадян» і обґрунтованих подань територіальних органів Мін`юсту чи моніторингу реєстраційних дій в реєстрах порушень порядку державної реєстрації.

Відповідно, Мінюст має право здійснювати перевірку наведеної у листі слідчого інформації саме у вказаний в попередньому абзаці спосіб, враховуючи, що «отримання відомостей від правоохороних органів» не віднесено законодавцем до повноважень Мін`юста, а відповідно і посилання апелянта на положення пп.4 п.4 Порядку№ 990 є безпідставними.

Отже, камеральна перевірка стосовно позивача можлива була до призначення у разі отримання центральним органом обґрунтованого подання територіального органу Мін`юсту, або за результатом моніторингу реєстраційних дій позивача в реєстрах державної реєстрації, чого в даному випадку не відбулося, а сам лист слідчого не є зверненням «відповідно до закону» як у розумінні Закону №1952-IV та Порядку № 990, так і у розумінні Закону України «Про звернення громадян» та Кримінально-процесуального кодексу України, в тому числі і положень ст.2 (Завдання кримінального провадження), ст.28 (Розумні строки), ст.40 (Слідчий органу досудового розслідування), ст.93 (Збирання доказів) КПК України, якими слідчому не надано процесуального права збирати докази шляхом звернення у вказаний спосіб.

Погоджується колегія суддів з висновками суду першої інстанції у цій справі в частині встановленого судовим розглядом факту позбавлення заінтересованої особи (позивача) можливості взяти участь у розгляді скарги, що є істотним порушенням процедури проведення камеральної перевірки, яке ставить під сумнів безсторонність (неупередженість), повноту перевірки та обґрунтованість обставин, які зокрема відображені у акті за результатами проведення камеральної перевірки від 11.10.2021 р., і відповідно, вказане порушення є достатньою підставою для визнання протиправним та скасування спірного наказу., а тому ці обставини не підлягають перевірці по суті з приводу прийняття державним реєстратором ОСОБА_1. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 21.08.2018 №42638064, від 13.03.2019 №45909255. (Даний висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема у постановах Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №826/19452/16, від 20 травня 2019 року у справі №826/9046/16).

Розглядаючи адміністративну справу, суд має перевірити, чи прийняте рішення суб`єкта владних повноважень на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення (пункти 1, 9 частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з п. 10 - 12 Порядку № 990 у рішенні Мін`юсту про проведення камеральної перевірки зазначаються прізвище, ім`я, по батькові державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації, стосовно яких прийнято рішення про проведення камеральної перевірки, та підстава проведення камеральної перевірки. Строк проведення камеральної перевірки становить не більш як п`ятнадцять робочих днів з дня прийняття Мін`юстом рішення про проведення такої перевірки. Відповідно, Мін`юст не пізніше ніж через два робочих дні з дня прийняття ним рішення про проведення камеральної перевірки надсилає суб`єкту державної реєстрації, у трудових відносинах з яким перебуває державний реєстратор, уповноважена особа, чи нотаріусу примірник відповідного рішення Мін`юсту в електронній формі з використанням системи електронного документообігу чи у разі відсутності такої системи - на електронну адресу, розміщену на офіційному веб-сайті суб`єкта державної реєстрації, до якого в разі потреби додається запит про надання копій документів та іншої інформації, що стосується предмета перевірки. У разі відсутності на його офіційному веб-сайті інформації про електронну адресу суб`єкта державної реєстрації чи у разі прийняття рішення про проведення камеральної перевірки щодо нотаріуса засвідчена відповідно до законодавства копія відповідного рішення Мін`юсту, запит про надання копій документів та іншої інформації, що стосується предмета перевірки, в паперовій формі надсилаються на поштову адресу відповідного суб`єкта, нотаріуса. Також відомості про проведення камеральної перевірки не пізніше двох робочих днів з дня прийняття Мін`юстом рішення про її проведення також розміщуються на офіційному веб-сайті Мін`юсту.

Пунктом 13 Порядку № 990 чітко визначено, що під час проведення камеральної перевірки державний реєстратор, уповноважена особа суб`єкта державної реєстрації мають право подавати Мін`юсту свої пояснення та додаткову інформацію, що стосується предмета перевірки, які додаються до матеріалів перевірки.

Таким чином, проведенню камеральної перевірки передує обов`язок для відповідача повідомити державного реєстратора про день, час та місце її проведення, а також пропозиція надани пояснення з предмету перевірки, і саме у вказаний спосіб забезпечується право зацікавленої особи (дії якої перевіряються) завчасно знати про час та місце розгляду справи, що також є гарантією реалізації інших прав - на участь в засіданні, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо. В свою чергу, невиконання наведених вимог законодавства призводить до визнання рішень, прийнятих за результатами такої перевірки, незаконними.

Для інформування особи про час та місце розгляду справи можуть використовуватися різні способи: рекомендований лист, телеграма, телефакс, телефонограма, особисте вручення повідомлення представникам. Множинність способів повідомлення дозволяє уповноваженій посадовій особі обрати один або декілька способів, які забезпечують проінформованість особи.

Враховуючи те, що позивач з 07.12.2020 року не перебуває у трудових відносинах з Комишуваською селищною радоюа Оріхівського району Запорізької області, колегія суддів вважає направлення лише на адресу виконавчого комітету Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області копій наказу 22.09.2021 № 3323/7 «Про проведення камеральної перевірки державного реєстратора виконавчого комітету Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області ОСОБА_1 » та оскаржуваного у цій справі наказу Міністерства юстиції України №3678/5 від 12 жовтня 2021 року «Про результати проведення камеральної перевірки державного реєстратора виконавчого комітету Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області ОСОБА_1 » - є неналежним доказом підтвердження їх отримання позивачем.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження отримання позивачем копії наказу про проведення камеральної перевірки, що підтверджує порушення саме відповідачем встановленої процедури проведення камеральної перевірки, оскільки право державного реєстратора на обізнанність про проведення стосовно нього перевірки та на його участь повинен забеспечити саме відповідач, а не виконавчий комітет Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області з яким позивач вже не перебував у трудових відносинах.

Судова колегія також відхиляє доводи апелянта щодо можливості позивача ознайомитися зі змістом відповідних наказів на офіційному сайті Міністерства юстиції України, оскільки факт повідомлення позивача про проведення камеральної перевірки і про її результати, також як і надсилання копій відповідних наказів, у тому числі і оскаржуваного у цій справі наказу №3678/5 від 12 жовтня 2021 року, є обов`язком відповідача, а виходячи з положень статті 19 Конституції України позивач не зобов`язаний здійснювати моніторинг сайту Мін`юсту щодо розміщення на ньому такої інформації, що узгоджується з правовою позицією, яка викладена в постановах Верховного Суду від 17 липня 2019 року у справі №420/5711/18, від 8 серпня 2019 року у справі №813/2632/18, від 12 грудня 2019 року у справі №540/15/19, від 30 квітня 2020 року у справі № 820/5458/17, від 14 листопада 2018 року у справі №814/2229/17, від 16 квітня 2020 року у справі №420/912/19 (адміністративне провадження №К/9901/36183/19).

Відповідно до Резолюції (77) 31 про захист особи відносно актів адміністративних органів, прийнятою Комітетом Міністрів Ради Європи 28 вересня 1977 року, було визначено п`ять основних принципів, у тому числі серед них й право бути вислуханим. Право бути вислуханим є одним із фундаментальних принципів справедливої процедури й означає забезпечення особі можливості надавати адміністративному органу факти й аргументи у справі. Право бути вислуханим має бути забезпечене насамперед у справах, де передбачається прийняття "несприятливих" адміністративних актів, тобто таких, які негативно впливають на права, свободи та законні інтереси відповідної особи.

Виходячи з вищенаведених обставин та фактів у сукупності, а також з огляду на беззаперечно встановлен у цій справі порушення відповідачем права позивача участі при проведенні стосовно нього перевірки, не забеспечення позивачу права бути вислуханим та почути інформацію, яка розглядається стосовно нього, а також позбавлення позивача можливості висловити свої доводи та навести докази на підтвердження своїх аргументів, які могли вплинути на результати прийнятого рішення, колегія суддів повністю підтверджує висновки суду першої інстанції у цій справі та визнає, що спірний у цій справі наказ відповідача не відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України, оскільки прийнято не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, упереджено, без дотримання потрібного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, та без урахування права особи на участь у процесі прийняття рішення, а отже і підлягає скасуванню як протиправно прийнятого.

Внаслідок доведення позивачем у цій справі факту незабезпечення його відповідачем правом на надання пояснень та заперечень, та формальності проведення відносно нього камеральної перевірки, тобто, без ретельного дослідження обставин стверджуваних у листі слідчого порушень та водночас зроблених висновків на підставі неповно та необґрунтовано проведеної перевірки та акту, складеного за її результатами камеральної перевірки, що саме і враховано судом першої інстанції під час вирішення спору у цій справі, колегія суддів не вбачає правових підстав для скасування рішення суду першої інстанції та для ухвалення іншого рішення про відмову у задоволені позову.

Підсумовуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, судова колегія визнає законним рішення суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України №3678/5 від 12 жовтня 2021 року «Про результати проведення камеральної перевірки державного реєстратора виконавчого комітету Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області ОСОБА_1», що є ефективним засобом правого захисту порушеного права позивача у розумінні статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та є підставою для відмови у задоволені вимог апеляційної скарги відповідача, з залишенням без змін рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 242, 315, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04 квітня 2023 року- залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя С.М. Іванов

суддя Д.В. Чепурнов