Справа № 260/5546/23
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2023-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

27 вересня 2023 рокум. Ужгород№ 260/5546/23
Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Скраль Т.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), в особі представника Жупан Артура Юрійовича ( АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, Харківська область, м. Харків, майдан Свободи, 5, ) про визнання протиправними та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

03 липня 2023 року ОСОБА_1 , через уповноваженого представника ОСОБА_2 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, якою просить: 1) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №03 від 08.05.2023 р. (від 09.05.2023 №2000-0302-9/59413) про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії по інвалідності (ІІ група) та не зарахуванні в повному обсязі до трудового та страхового стажу періоду роботи в ВАТ «Тересвянський ДОК» з 16.03.1994 по 31.03.1997 р.; 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати ОСОБА_1 до загального трудового та страхового стажу періоди його роботи в ВАТ «Тересвянський ДОК» з 16.03.1994 по 31.03.1997 р. та призначити пенсію по інвалідності згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 18.04.2023 року з дати настання інвалідності.

10 липня 2023 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (без виклику) сторін. Зобов`язано Головне управління ПФУ в Закарпатській області надати суду до 07 серпня 2023 року належним чином засвідчені копії відмовних матеріалів (в т.ч. електронної справи) щодо призначення пенсії за віком ОСОБА_1 .

20 липня 2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області надано суду належним чином засвідчені копії відмовної пенсійної справи ОСОБА_1 № НОМЕР_2 .

1. Позиції сторін.

Позивач свої позовні вимоги аргументував тим, що основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка, і лише в разі її відсутності, відсутності в трудовій книжці відповідних записів або в разі якщо в ній містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи для підтвердження трудового стажу враховуються інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Позивачем було подано до відповідача 1, зокрема, трудову книжку серії НОМЕР_3 в якій зроблено записи щодо періодів її роботи в Тересвянському ДОК з 16.03.1994 по 31.03.1997 (записи №5-6 трудової книжки). Вказані записи щодо періодів роботи виконано без перекреслень, виправлень, у чіткій послідовності та відповідності дати, які завірені підписом та печаткою роботодавця з посиланням номери наказів. Відповідно позивач не можу бути позбавлений свого права щодо включення спірних періодів в страховий стаж при призначення їй пенсії за віком, у зв`язку з неможливістю пенсійного органу встановити відповідний стаж за наявності оригіналів трудової книжки, яка є основним документом необхідним для його підтвердження. Враховуючи вищевикладене, оскільки облік та виплата пенсій проводиться територіальним органом Пенсійного фонду за фактичним місцем проживання пенсіонера та з огляду на прийняття Відповідачами 2 оскаржуваного рішення, то Позивач вважає, що у спірних правовідносинах, з метою захисту порушеного права Позивача, ефективним та належним способом є зобов`язання саме Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати ОСОБА_1 до загального трудового та страхового стажу періоди його роботи в ВАТ «Тересвянський ДОК» з 16.03.1994 по 31.03.1997 р. та призначити пенсію по інвалідності згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 18.04.2023 року з дати настання інвалідності.

20 липня 2023 року відповідачем 1 до суду подано відзив на позовну заяву. В обґрунтування якого вказано, що виходячи з позову, та наданих документів, було відмовлено у призначенні пенсії по інвалідності (2 група). Відповідно до статті 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на призначення пенсії по інвалідності 2-3 груп мають особи віком від 49 років до досягнення особою 51 року включно при наявності 12 років страхового стажу. Проте страховий стаж позивача становить: 8 років 11 днів. За результатом розгляду документів , доданих до заяви: за доданими документами до страхового стажу не зараховано період роботи з 16.03.1994 по 31.03.1997 згідно трудової книжки НОМЕР_3 від 31.03.1997, оскільки запис про роботу зроблений раніше ніж дата заповнення трудової книжки та в архівній довідці № 07-04/252 від 01.05.2023 відсутнє підтвердження факту роботи в зазначений період. Отже враховуючи вищезазначене, було вирішено відмовити ОСОБА_1 в призначенні пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого статтею 32 Закону України « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

24 липня 2023 року відповідачем 2 до суду подано відзив на позовну заяву. В обґрунтування якого вказано, що в даному випадку, на момент настання інвалідності в позивача та на день звернення за призначенням пенсії він досяг 49 років, тобто необхідний страховий стаж для призначення їй пенсії по інвалідності - 12 років. За результатами розгляду документів наданих позивачем, Головним управління до загального страхового стажу не зараховано період роботи з 16.03.1994 по 31.03.1997 згідно трудової книжки серії НОМЕР_4 від 31.03.1997, оскільки запис про роботу зроблений раніше ніж дата заповнення трудової книжки, а також зі змісту архівної довідки №07-04/252 від 01.05.2023 відсутнє підтвердження факту роботи в зазначений період. Враховуючи вищевикладене, загальний страховий стаж ОСОБА_1 складає 08 років 11 місяців 11 днів, що є не достатнім для призначення пенсії по інвалідності відповідно до ст. 32 Закону №1058.

Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

2. Обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що 01 травня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління ПФУ в Закарпатській області із заявою № 2097 про призначення пенсії по інвалідності, (а.с. 33-36).

08 травня 2023 року Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області рішенням № 03 відмовило в призначенні пенсії ОСОБА_1 по інвалідності у відповідності до статті 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу не менше 12 років.

Зазначило, що страховий стаж особи становить 8 років 11 місяців 11 днів.

За доданими документами до страхового стажу не зараховані періоди роботи з 16.03.1994 по 31.03.1997 згідно трудової книжки НОМЕР_3 від 31.03.1997, оскільки запис про роботу зроблений раніше ніж дата заповнення трудової книжки та в архівній довідці № 07-04/252 від 01.05.2023 відсутнє підтвердження факту роботи в зазначений період, (а.с. 68).

Не погодившись із рішенням Головного управління ПФУ в Харківській області про відмову у призначенні пенсії по інвалідності, позивач звернувся до суду.

3. Мотиви суду та норми права, застосовані судом.

Згідно з статтею 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 46 Конституції Українигромадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Надане вищевказаною статтею право деталізоване у Законах України від 05.11.1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788) та від 09.07.2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058), зокрема, у статтях 1 і 8 відповідно.

Закон України "Про пенсійне забезпечення" відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій, спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих; та гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Згідно із статтею 1 Закону № 1788 громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до статей 6, 7 Закону № 1788 особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов`язку.

Звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.

Відповідно до статті 56 Закону № 1788 до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно із статтею 62 Закону № 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 62 Закону № 1788 постановою Кабінету Міністрів України затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

З 29 липня 1993 року діє Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників затверджена спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року за № 58 (далі - Інструкція № 58).

Згідно з пунктом 1.1. цієї Інструкції трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Згідно редакції пункту 2.2. чинній на момент виникнення спірних правовідносин, заповнення трудової книжки вперше провадиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу.

До трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіхи в роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди. Стягнення до трудової книжки не заносяться.

Пунктами 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" (далі - Порядок № 637) встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до статті 1 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно із частиною 1 статті 24 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до частини 2 статті 24 Закону № 1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Таким чином, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, а наявність відповідних записів у трудовій книжці про стаж роботи є підтвердженням страхового стажу.

Оцінюючи усі докази, досліджені судом, у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Законодавець чітко визначив, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Наявність же відповідних записів у трудовій книжці про стаж роботи є підтвердженням страхового стажу.

Позивачем при поданні заяви 01 травня 2023 року про призначення/перерахунок пенсії було надано трудову книжку НОМЕР_3 від 31 березня 1997 року, (а.с. 38-46), в якій зроблено записи щодо періодів роботи у ВАТ «Тересвянський ДОК» з 16.03.1994 по 31.03.1997 (записи №5-6 трудової книжки), (а.с. 40).

В даному випадку відповідач 2 мав у розпорядженні трудову книжку позивача серії НОМЕР_3 від 31 березня 1997 року, в якій чітко відображено місце та роботу, яку виконував позивач, наявний відтиск печатки, тому суд констатує що відповідач до обрахунку стажу ОСОБА_1 поставився формально, та протиправно не зарахував період роботи, що підтверджується рішенням про відмову у призначенні пенсії.

В ході розгляду документів до страхового стажу не враховано періоди роботи з 16.03.1994 по 31.03.1997 згідно трудової книжки НОМЕР_3 від 31.03.1997, оскільки запис про роботу зроблений раніше ніж дата заповнення трудової книжки та в архівній довідці № 07-04/252 від 01.05.2023 відсутнє підтвердження факту роботи в зазначений період.

Однак, суд зауважує, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, а тому вказані обставини не можуть бути підставою для позбавлення позивача конституційного права на соціальний захист в частині призначення пенсії.

Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 року у справі № 490/12392/16-а зазначив, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Дана обставина не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питання призначення пенсії.

Разом з тим, підставою для призначення пенсії є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Пенсійний орган не врахував, що не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Зазначений висновок викладено в постанові Верховного Суду від 06.03.2018 року по справі № 754/14898/15-а.

Таким чином, формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів Пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Аналогічна позиція була висловлена Верховним Судом у постанові від 25 квітня 2019 року у справі №593/283/17.

Враховуючи вищенаведене, відмова у зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи у ВАТ «Тересвянський ДОК» з 16.03.1994 по 31.03.1997 є протиправною, а відтак необхідно зарахування періоду роботи періодів роботи у ВАТ «Тересвянський ДОК» з 16.03.1994 по 31.03.1997, відповідно до трудової книжки НОМЕР_3 від 31 березня 1997 року.

Таким чином, на переконання суду, відповідач-2 приймаючи оскаржуване рішення про відмову у призначенні позивачі пенсії від 08 травня 2023 року № 03 діяв всупереч вимог вказаних вище норм законів, що спричинило порушення права позивачки на соціальний захист та отримання пенсійних виплат. Відтак, вказане рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

З огляду на зазначене суд вважає, що належним способом захисту прав позивача буде зобов`язання ГУ ПФУ в Харківській області, як орган, що відповідно до принципу екстериторіальності розглядав питання можливості призначення пенсії по інвалідності, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01 травня 2023 року з врахуванням висновків суду, зроблених за результатами розгляду даної адміністративної справи.

Відповідно до статті 77 частини 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Зважаючи на те, що позивача від сплати судового збору звільнено, підстави для вирішення питання щодо відшкодування судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 90, 139, 242-246, 256 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Позов ОСОБА_1 , в особі представника Жупан Артура Юрійовича до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними та скасування рішення - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову у призначенні пенсії по інвалідності ОСОБА_1 від 08 травня 2023 року № 03.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, Харківська область, м. Харків, майдан Свободи, 5, ) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) для обчислення розміру пенсії, періоди роботи у ВАТ «Тересвянський ДОК» з 16 березня 1994року по 31 березня 1997 року, відповідно до трудової книжки НОМЕР_3 від 31 березня 1997 року та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 01 травня 2023 року з врахуванням висновків суду, зроблених за результатами розгляду даної адміністративної справи.

4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 27 вересня 2023 року.

СуддяТ.В.Скраль