Справа № 183/10137/23
Суддя: Парфьонов Д. О.
Дата ухвалення: 2023-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ 2-а/183/96/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2023 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого: судді Парфьонова Д.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції України про:

- скасування постанови про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАТ № 7620570 від 28 серпня 2023 року, винесеної Інспектором Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Шинкаруком Денисом Володимировичем за ч. 2 ст. 122 КУпАП з накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 510 гривень та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

04 вересня 2023 року до суду надійшов позов ОСОБА_1 .

Ухвалою судді від 05 вересня 2023 року позов залишено без руху. 07 вересня 2023 року позивачем, на виконання ухвали суду подано позовну заяву з усунутими недоліками.

Ухвалою судді від 08 вересня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку письмового провадження. Сторони повідомлені про розгляд справи в порядку ч. 1 ст. 268, ч. 2 ст. 269 КАС України.

В обґрунтування позову позивач указує, що відповідно до постанови у справі про адміністративне правопорушення від 28 серпня 2023 року серія ЕАТ № 7620570 - 28 серпня 2023 року о 20 год. 30 хв. водій ОСОБА_1 рухаючись у м. Дніпро Соборний район за адресою: Набережна перемоги, 42/2 та керуючи транспортним засобом не ввімкнула сигнал повороту при перестроюванні з третьої смуги в четверту, чим порушила п. 9 Правил Дорожнього руху, внаслідок чого притягнута до адміністративному стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн. Зазначена постанова винесена Інспектором Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції старшим сержантом поліції 3-го батальйону 3-ої роти Шинкаруком Д. В.

Зазначає, що відомості, вказані в постанові не відповідають фактичним обставинам. Вказує, що ввечері 28 серпня 2023 року вона, керуючи автомобілем марки Skoda Kodiaq реєстраційний номер НОМЕР_1 по вулиці Набережна Перемоги у м. Дніпро ввімкнула покажчик повороту та здійснила перестроювання з третьої смуги у четверту та продовжила рух далі. Через деякий час, її наздогнали працівники поліції на службовому автомобілі, внаслідок чого вона зупинилась. Після зупинки працівник поліції повідомив, що підставою для зупинки стало те, що в позивача не відповідні номерні знаки та запропонував на місці їх замінити, що позивач зробила. Після, він зробив зауваження, що нібито позивач не ввімкнула показник повороту, на що вона попросила відео-доказ, так як була впевнена що дана заява працівника поліції безпідставна. Після наради поліцейського з колегою позаду її автомобіля, було порушення чи ні, Інспектор все ж таки вирішив показати відео-доказ. Приніс власний телефон, на якому разом переглянули відео. На відео не вбачається ні номерних знаків автомобіля, на відео видно, що при перестроюванні сигнали повороту були ввімкненні в автомобілі за яким вони їхали.

Після цього поліцейський запитав у позивача, чи буду вона брати копію постанови, на що та відповіла, що буде, але підписувати не буде, так як я не згодна з порушенням. Працівник поліції роз`яснив, що копію постанови він надасть лише якщо позивач підпише постанову, внаслідок чого постанову вона не отримала. Коли вона поїхала до Головного управління патрульної поліції в Дніпропетровській області забрати копію постанови, працівник поліції їй сказав, що патрульний не роз`яснив, що незгода з правопорушенням не означає що його не потрібно підписати. В Головному управлінні патрульної поліції в Дніпропетровській області позивачу надали копію постанови, з якої вбачається, що її булопритягнуто до адміністративної відповідальності.

На думку позивача, доказ на підтвердження того, що нею під час руху автомобіля порушено правила користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку є хибним, жодні належні докази з цього приводу у поліцейського були відсутні.

Відповідачем 21 вересня 2023 року подано відзив на адміністративний позов, у якому вказує, що постанова повністю відповідає вимогам, встановленим п. 5 Розділу 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, відповідно до яких постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції. Законодавством, як виключення, передбачено процедуру скороченого провадження при притягненні особи до адміністративної відповідальності, під час якої фіксація адміністративного правопорушення, розгляд справи і накладання адміністративного стягнення на правопорушника відбувається безпосередньо на місці його вчинення.

Виявивши транспортний засіб, в діях водія якого містяться ознаки порушення вимог чинного законодавства в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме порушення п. 9.2 «б» Правил дорожнього руху України, за вчинення якого ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність у вигляді штрафу, враховуючи той факт, що така дія була скоєна водієм в присутності поліцейського і останній бачив її вчинення на власні очі, останнім було прийнято рішення про зупинку такого транспортного засобу на підставі ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», та в подальшому розпочато розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, щодо водія такого транспортного засобу, яким виявився позивач.

Факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП підтверджується показаннями поліцейських, які безпосередньо бачили факт порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України і є особами, незацікавленими в результатах розгляду справи про адміністративне правопорушення, віднесеному до їх компетенції, та у встановлений законодавством спосіб відреагували на виявлене правопорушення.

Крім того, в основу прийнятого інспектором рішення щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності та складення відносно неї оскаржуваної постанови покладені фактичні дані у вигляді відеозапису із фіксацією вчиненого позивачем порушення вимог Правил дорожнього руху України, які прямо визначені статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як докази у справі про адміністративне правопорушення. При цьому, відповідно до положень статті 252 цього Кодексу, за своїм внутрішнім переконанням докази оцінює орган (посадова особа) уповноважена на розгляд справи про адміністративне правопорушення. У даному випадку такою особою є саме інспектор. З урахуванням викладеного, оскаржувана постанова не може бути визнана протиправною, оскільки прийнята у відповідності до норм чинного законодавства. Разом з відповіддю на відзив надано оптичний DVD-R диск, який містить у собі відеозапис, що покладений в основу прийнятого інспектором рішення щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності та складення оскаржуваної постанови та відео з відеореєстратора, на якому зафіксовано факт вчинення правопорушення.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши подані докази в їх сукупності, переглянувши надане відповідачем відео, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення ст. 1 КУпАП встановлено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ч. 1 ст. 9, ст. 10 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Так, матеріали позову свідчать, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу Skoda Kodiaq реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2020 року випуску /а.с.10/.

28 серпня 2023 року о 20:30 год поліцейським взводу 1 роти 3 батальйону 3 Управління Шинкарук Денисом Володимировичем винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом SKODA KODIAQ, днз НОМЕР_1 , в м. Дніпро, по вул. Набережна Січеславська, в районі будинку 42/2,не увімкнув відповідний покажчик повороту при перестроюванні з третьої смуги у четверту, чим п. 9.2. «б» Правил дорожнього руху України.

Так, за змістом ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, зокрема, справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (зокрема порушення ч.2 ст.122 КУпАП).

Відповідно до ч. 2 ст. 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 258 КУпАП передбачено перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Частиною 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі (ч. 5 ст. 258 КУпАП).

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853).

Пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Так, посадовою особою відповідача протокол про адміністративне правопорушення не складався на підставі ч. 2 ст. 258 КУпАП. Однак це не звільняє відповідача від обов`язку довести законність та обґрунтованість прийнятого рішення.

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно пункту 1.9 Правил дорожнього руху України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

За пп. «а» п. 9.1 Правил дорожнього руху України

Відповідно до пп. «б» п. 9.2. Правил дорожнього руху України, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Починаючи рух, водій зобов`язаний проінформувати інших учасників дорожнього руху про початок виконання будь-якого маневру, незалежно від місця виконання маневру, плавності виконання маневру і віддаленості інших учасників дорожнього руху.

Сигнали лівого повороту подаються перед початком руху від правого краю проїзної частини, перестроюванням на ліву смугу, поворотом ліворуч, розворотом, початком обгону, а також перед зупинкою біля лівого краю проїзної частини.

Сигнали правого повороту подаються перед початком руху від лівого краю проїзної частини, перестроюванням на праву смугу, поворотом праворуч, зупинкою біля правого краю проїзної частини, а також при завершенні виконання обгону.

Відповідності до п. 9.4 ПДР України, подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50-100 м у населених пунктах і за 150-200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру). Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до основних положень про докази, закріплених у КАС України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідачем не надано суду жодних беззаперечних доказів того, що позивач порушив вимоги Правил дорожнього руху, заперечення позивача щодо відсутності в його діях порушень ПДР, нічим не спростовані.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото - і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото - і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою, зокрема, попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, портативні відеореєстратори та карти пам`яті зберігаються в приміщеннях органів, підрозділів поліції та видаються поліцейському під підпис у журналі обліку видачі, повернення портативного відеореєстратори та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації, який зберігається в органі, підрозділі поліції.

Суд зазначає, що відповідач як суб`єкт владних повноважень, використовуючи свої повноваження, повинен був зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростували свідчення позивача.

Так, судом досліджено відеозапис з службового транспортного засобу, наданого відповідачем з якого вбачається автомобіль з номерним знаком НОМЕР_1 , який:

- на 0:00:20 секунді відеозапису (20:17:38 28-08-2023) подає сигнал покажчиками повороту та виконує перестроювання на ліву (третю) смугу руху;

- на 0:00:026 секунді відеозапису (20:17:46 28-08-2023) виконує перестроювання з третьої на крайню ліву (четверту) смугу руху. При цьому, не вбачається подавання водієм транспортного засобу сигналу покажчиками лівого повороту завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50-100 м;

- на 0:00:50 секунді відеозапису (20:18:07 28-08-2023) виконує поворот ліворуч;

- на 0:01:02 секунді відеозапису (20:18:21 28-08-2023) зупиняється. На вказаному відрізку чітко вбачають номери транспортного засобу АЕ08800МО, марка SKODA модель KODIAQ.

Протягом запису від 0:00:20 секунди і до 0:01:02 секунди, вказаний транспортний засіб не виходить з фокусу відео реєстратора, внаслідок чого спростовуються доводи позивача про відсутність його ідентифікації.

Судом досліджено відеозапис відеотехніки, закріпленої на форменому одязі інспектора патрульної поліції, наданий відповідачем, з якого вбачається що при наближенні до транспортного засобу марка SKODA модель KODIAQ, розмови з водієм транспортного засобу, повідомлення про причину зупинки, вихід водія та заміну нею заднього номерного знаку НОМЕР_1 , повідомлення про складення постанови, повідомлення про права правопорушника, пред`явлення відеодоказів, роз`яснення процедури та порядку оскарження постанови.

Тобто, наявні в матеріалах справи відеодокази у сукупності з складеною постановою дають можливість достеменно точно встановити, що позивачем порушено правила користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при зміні напрямку руху, що суттєво перешкоджає дорожньому руху та створює загрозу безпеці руху, спростовують доводи позивача про відсутність правопорушення..

Отже, проаналізувавши викладене, по при те, що тягар доказування у даній категорії справ покладається на відповідача, а всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, суд вважає, що позивач дійсно скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Пунктом 2.3 Рішення Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26 травня 2015 року «у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення» встановлено, що законодавство передбачає випадки коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а на місці вчинення правопорушення виноситься постанова (ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП), в такому разі притягнення особи до адміністративної відповідальності фактично відбувається у скороченому провадженні.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Таким чином, законодавством, як виключення, передбачено процедуру скороченого провадження при притягненні особи до адміністративної відповідальності, під час якої фіксація адміністративного правопорушення, розгляд справи і накладання адміністративного стягнення на правопорушника відбувається безпосередньо на місці його вчинення.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини дано офіційне тлумачення положенню частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення». Конституційний Суд України зазначив, що в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Проте, з 08 серпня 2015 року (тобто після ухвалення Конституційним Судом України вказаного вище рішення) набрав чинності Закон України № 596-VІІІ від 14 липня 2015 року, яким внесені зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення. Цими змінами законодавець наділив органи Національної поліції правом розглядати справи про адміністративні правопорушення, у тому числі, щодо порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв (стаття 222 КУпАП). Справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, розглядаються за місцем оброблення та обліку таких правопорушень (стаття 276 КУпАП). Наведеним вище Законом України № 596- VІІІ від 14 липня 2015 року внесені зміни і до статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в якій визначені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Так, законодавець звільнив Національну поліцію від складання протоколу у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до її компетенції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. При цьому, уповноважені органи (посадові особи) отримали право на місці вчинення правопорушення виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Законом № 596-VІІІ від 14 липня 2015 року законодавець позбавив осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, права на складання протоколу, віднісши їх розгляд до скороченого провадження.

Таким чином, працівники органів і підрозділів Національної поліції з 08 серпня 2015 року наділені Законом № 596-VІІІ від 14 липня 2015 року правом розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення, у тому числі, на місці вчинення правопорушення. Зазначений Закон не визнаний неконституційним, а відтак, є обов`язковим до виконання, як нормативно-правовий акт вищої юридичної сили.

Отже, виявивши транспортний засіб, в діях водія якого містяться, окрім іншого, ознаки порушення вимог чинного законодавства в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме - порушення пп. «б» п. 9.2 Правил дорожнього руху України, за вчинення якого ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність у вигляді штрафу, враховуючи той факт, що правопорушення скоєне водієм в присутності поліцейського і останній бачив її вчинення, службовою особою відповідача вірно прийнято рішення про зупинку такого транспортного засобу на підставі ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» та в початок розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП щодо водія такого транспортного засобу.

Згідно з п. 9 Розділу 3 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі № 1395 від 07 листопада 2015 року розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Поліцейський розглянув справу про адміністративне правопорушення, вчинене позивачем, з дотриманням вимог чинного законодавства. Наданий в справу доказ свідчить, що після виявлення факту порушення вимог Правил дорожнього руху України та зупинки транспортного засобу поліцейським встановлено особу правопорушника, ступінь його вини; позивачу роз`яснені його права, якими користується особа, що притягається до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи.

За таких обставин, наданими в справу доказами відповідачем спростовано твердження позивача про відсутність події вчинення адміністративного правопорушення, внаслідок чого позов задоволенню не підлягає і позивачу необхідно відмовити в його задоволенні.

Судові витрати покладаються на позивача, якому відмовлено в задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 6, 19, 77, 90, 159, 241-246, 268-272, 286, 293 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції України залишити без задоволення, а постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАТ № 7620570 від 28 серпня 2023 року, винесену Інспектором Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Шинкаруком Денисом Володимировичем за п ч. 2 ст. 122 КУпАП - без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено та підписано 25 вересня 2023 року

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ; зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції України; ; місцезнаходження за адресою: м. Дніпро, пл. Троїцька, 2-а.

Суддя Д. О. Парфьонов