Справа № 480/11332/21
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2023-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2023 р.Справа № 480/11332/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Жигилія С.П. , Русанової В.Б. ,

за участю секретаря судового засідання Юрченко Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 03.08.2023, головуючий суддя І інстанції: Н.В. Савицька, м. Суми, повний текст складено 03.08.23 року по справі № 480/11332/21

за позовом ОСОБА_2

до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , заявник) звернулась до Сумського окружного адміністративного суду з заявою до Сумського окружного адміністративного суду, в якій просила замінити стягувача ОСОБА_2 , у виконавчому провадженні з виконання судового рішення у справі № 480/11332/21, його правонаступником ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

В обґрунтування вказаної заяви, пославшись на положення ч. 1 ст. 379 КАС України, стверджувала про наявність підстав для заміни сторони виконавчого провадження у справі № 480/11332/21, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 , а ОСОБА_1 є його дружиною, яка відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.06.2023 року, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Сумської області Арєшиною О.М., зареєстрованого в реєстрі за № 1022 ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_2 , у тому числі з урахуванням частки від якої відмовився син померлого.

З посиланням на лист ГУ ПФУ в Сумській області від 18.07.2023, яким її повідомлено, що нарахована до виплати ОСОБА_2 на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2021 року по справі № 480/11332/21 сума коштів у розмірі 203183,24 грн, підлягає виплаті померлому чоловіку, а тому для їх виплати ОСОБА_1 , згідно з чинним законодавством, необхідно надати документи, що підтверджують право на їх отримання, яким може бути рішення суду про заміну сторони стягувача, зауважила, що саме такий порядок врегулювання ситуації було запропоновано пенсійним органом.

Зауважила, що аналіз положень ст. 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" дає підстави вважати, що недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати її як спадщину. Таким чином, суми соціальних виплат, у даному випадку пенсії, передаються членам сім`ї спадкодавця. При цьому, сумами пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, слід вважати і суми пенсії, які не були отримані пенсіонером за життя, внаслідок неправомірних дій органу Пенсійного фонду України, який не виконав у добровільному порядку судове рішення, що набрало законної сили, і яким пенсійний орган було зобов`язано провести нарахування та виплату підвищення до пенсії. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 13.12.2018 року у справі № 2-а-1710/11, від 14.02.2019 року у справі № 2- а-2727/11/2209, від 07.03.2019 року у справі № 617/7748/12, від 08.08.2019 року у справі № 127/2-а-11792/11, від 05.08.2020 року у справі № 673/393/19, від 27.08.2020 року у справі № 804/536/18.

Оскільки заявниця ОСОБА_1 , є дружиною померлого ОСОБА_2 та прийняла спадщину, відповідно до ст. 1261 ЦК України та на момент смерті свого чоловіка проживала разом з ним та була зареєстрована за однією адресою з померлим, вважає, що вона набула право на отримання суми пенсії, нарахованих ОСОБА_2 на виконання рішення суду, проте не виплачених за життя. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 15.03.2023 по справі № 2-а/2508/7209/2011.

Звернула увагу, що правова природа виникнення спірної заборгованості (нарахованої та невиплаченої пенсії) це саме судове рішення, а не будь-які інші незаконні дії пенсійного органу, що призвели до існування заборгованості. Отже, виплата цієї заборгованості спадкоємцям також повинна здійснюватися в межах виконання судового рішення. Враховуючи вищевикладене, заміна сторони виконавчого провадження на підставі ст. 52, 379 КАС України є необхідним кроком для можливості реалізації цього судового рішення.

Пославшись на висновки П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.07.2023 у справі №420/25799/21, зазначила, що процесуальне законодавство не пов`язує можливість заміни сторони виконавчого провадження її правонаступником виключно у випадку спадкування такою особою майна померлого. На думку суду, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником можлива також і з підстав, коли особа, яка зазначає себе правонаступником, не є спадкоємцем у розумінні ЦК України, натомість є членом сім`ї померлого пенсіонера, який (член сім`ї) належить до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника, а також є батьком або дружиною (чоловіком), або членом сім`ї, який проживав разом із пенсіонером на день його смерті, оскільки вказані особи визначені діючим законодавством, як отримувачі невиплаченої пенсії померлого пенсіонера.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 03.08.2023 у справі № 480/11332/21 у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Камочкіної Анни Юріївни про заміну сторони виконавчого провадження - відмовлено.

ОСОБА_1 , не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її незаконність, необґрунтованість, не врахування судової практики в аналогічних правовідносинах, просила суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 03.08.2023 року по справі № 480/11332/21 та прийняти нове рішення, яким замінити стягувача ОСОБА_2 , у виконавчому провадженні з виконання судового рішення, в адміністративній справі № 480/11332/21, його правонаступником ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

В обґрунтування вимог апеляційної скарги послалася на лист ГУ ПФУ в Сумській області від 18.07.2023, в якому контролюючий орган самостійно зазначив, що спадкоємець має право звернутись до суду з заявою про заміну сторони за рішенням суду, у зв`язку з чим ОСОБА_1 , керуючись ст. 379 КАС України, з метою отримання нарахованої, але не виплаченої пенсії її померлого чоловіка, звернулась до суду з відповідною заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні.

Просила врахувати суд апеляційної інстанції, що в ухвалі від 06.06.2023 по справі № 420/19841/21, якою відмовлено пенсійному органу у відкритті касаційного провадження в аналогічній справі, Верховний Суд зазначив, що дружина позивача, яка проживала разом із пенсіонером на день його смерті, має право на одержання сум пенсії, не отриманих пенсіонером, незалежно від того, чи забезпечується заявниця пенсією у разі втрати годувальника, а відтак суди дійшли правомірного висновку, з яким погодився і суд касаційної інстанції, про наявність підстав для заміни стягувача у цій справі.

Також, ухвалою Верховного Суду від 23.05.2023 по справі № 420/5042/22 було відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2023 року у справі № 420/5042/22, та зроблено висновок, що дружина позивача має право на виплату сум пенсії, призначеної померлому чоловіку за Законом України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а відтак спірні правовідносини, допускають правонаступництво, а правильне застосування судом апеляційної інстанції ст. 52 КАС України є очевидним.

Враховуючи вищевикладене, вважає, що правовідносини у даній справі також допускають правонаступництво. Аналогічні правові позиції підтримані Верховним Судом в ухвалах про відмову у відкритті касаційного провадження по справам № 300/4435/21 від 26 січня 2023 року, № 420/6747/21 від 20 березня 2023 року, № 240/3746/19 від 06 червня 2023 року, № 420/3445/22 від 19 червня 2023 року, № 420/12653/20 від 19 червня 2023 року.

Стосовно посилання суду першої інстанції на наявність у ОСОБА_1 права на звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області із заявою щодо отримання нарахованої, але не виплаченої ОСОБА_2 суми пенсії, нарахованої на виконання рішення суду від 20 грудня 2021 року Сумського окружного адміністративного суду по справі № 480/11332/21, вказала, що такий підхід суду діє всупереч інтересів апелянта та породжує нові судові процеси, хоча питання з цих правовідносин вже було вирішено судом.

Виходячи з наведеного у сукупності та враховуючи, що виконання рішення є складовою частиною судового розгляду та завершальною стадією судового провадження, а неможливість виконати рішення суду призведе до порушення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, вважає, що є усі правові підстави для заміни на цій стадії судового процесу стягувача його правонаступником. Протилежна позиція суду є такою, що суперечить принципам правової визначеності та обов`язковості виконання судового рішення.

Відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

У відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду, доводи заяви та апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява та апеляційна скарга підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 20.12.2021 позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задоволено частково.

Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області у проведенні перерахунку розміру раніше призначеної пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки Сумського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 18.08.2021 № 49101.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, м. Суми, вул. Пушкіна, 1, ) провести ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) перерахунок та виплату пенсії з 01.04.2019 на підставі довідки, виданої Сумським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки від 18.08.2021 № 49101, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, м. Суми, вул. Пушкіна, 1, ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) витрати на оплату судового збору в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Також судом встановлено, що ОСОБА_2 перебував на обліку у ГУ ПФУ в Сумській області, як отримувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі Закон №2262-ХІІ).

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 .

28.07.2023 через систему "Електронний суд" від представника заявника надійшла заява з проханням замінити стягувача - ОСОБА_2 , у виконавчому провадженні з виконання судового рішення, в адміністративній справі № 480/11332/21, його правонаступником - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 .

Відмовляючи у задоволенні вказаної заяви, суд першої інстанції з посиланням на ч. 1 ст. 61 Закону №2262-ХІІ дійшов висновку, що суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини, а виплачуються виключно за процедурою, визначеною вказаним законом. Судом враховано, що Верховний Суд у постанові від 09.06.2022 по справі № 200/12094/18-а зазначив, що згідно з положеннями ч. 3 ст. 52 Закону № 1058-IV, сума пенсії, яка належала особі і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини, а орган Пенсійного фонду не здійснює виплату неодержаної пенсії у порядку ч. 1 ст. 52 Закону № 1058-IV, ч. 1 ст. 61 Закону № 2262-ХІІ.

З огляду на вищенаведене, з посиланням на ч. 3 ст. 52 Закону № 1058-IV, судом зроблено висновок, що сума пенсії, яка належала ОСОБА_2 та залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини, а у ОСОБА_1 , як дружини позивача, у зв`язку зі смертю останнього виникло право на отримання нарахованої ГУ ПФУ в Сумській області на виконання рішення суду суми пенсії, яка залишилась невиплаченою на день смерті ОСОБА_2 та яку вона може отримати на підставі свідоцтва про право на спадщину.

При цьому, відсутність підстав для заміни сторони у виконавчому провадженні не впливає на можливість реалізації ОСОБА_1 права на отримання вказаної доплати шляхом звернення до ГУ ПФУ в Сумській області, зокрема, але невиключно, на підставі свідоцтва про право на спадщину. І в разі відмови Пенсійного органу у виплаті ОСОБА_1 таких сум виникає право звернення останньої до суду із окремим позовом за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частин 1, 4 статті 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» під виконавчим провадженням як завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) розуміється сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із частинами першою та другою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Положення частини п`ятої статті 15 цього Закону передбачають, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

У контексті наведених положень Закону України «Про виконавче провадження» слід зазначити, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, представляє собою процес, який починається з моменту набрання судовим рішенням законної сили і завершується настанням відповідних обставин, передбачених статтею 39 цього Закону.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад верховенства права, за якого кожен з учасників має можливість реалізувати обсяг вимог наданих йому судовим рішенням.

Закон не пов`язує початок реалізації цих прав з ухваленням державним виконавцем рішення про початок примусового виконання рішення на підставі виконавчого документа, а навпаки, прямо передбачає можливість виправлення невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, судом за заявою стягувача (абзац другий частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження»).

Отже, заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, (процесуальне правонаступництво) можливе на будь-якій стадії адміністративного процесу, як на стадії розгляду справи так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24.04.2018 у справі №2а/0612/649/11, від 03.05.2018 у справі № 2-а-1864/10, від 13.12.2018 у справі № 2-а-1710/11, від 29.01.2020 у справі № 815/1303/17 та від 14.06.2021 у справі № 2-а-1411/11.

Згідно зі статтею 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 Цивільного кодексу України).

Статтею 1219 Цивільного кодексу України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Згідно з частиною 1 статті 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Колегія суддів зазначає, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.12.2021 у справі № 480/11332/21, яким серед іншого зобов`язано відповідача провести ОСОБА_2 перерахунок та виплату пенсії з 01.04.2019 на підставі довідки, виданої Сумським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки від 18.08.2021 № 49101, з урахуванням раніше виплачених сум, згідно з відомостями з ЄДРСР набрало законної сили 20.01.2022.

Згідно з листом ГУ ПФУ в Сумській області від 11.07.2023 за матеріалами пенсійної справи ОСОБА_2 , останньому нарахована до виплати сума коштів 203184,24 грн, яка перерахована на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.12.2021 у справі № 480/11332/21 ( а.с. 46 зворот).

Відповідно до витягу з розрахунку на доплату пенсії за період з квітня 2019 року по червень 2021 року позивач мав право на доплату в сумі 203184,24 грн (а.с. 47 зворот).

Згідно з свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 від 07.09.2022, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до свідоцтва про шлюб № НОМЕР_5 актовий запис № 174 від 14.09.1998 року ОСОБА_3 є дружиною ОСОБА_2 .

Згідно із довідкою № 2279 від 16.09.2022 ОСОБА_1 , є вдовою ветерана військової служби і вона та члени сім`ї, які перебувають на утриманні, згідно ст. 7 Закону № 2262-ХІІ, має право на пільги.

Листом ГУ ПФУ в Сумській області від 11.07.2023 на адвокатський запит пенсійний орган повідомив, що кошти, які були нараховані ОСОБА_2 на виконання судового рішення, будуть виплачені його правонаступнику за умови надходження до управління відповідного рішення суду про заміну сторони стягувача.

Згідно зі статтею 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

З аналізу вищенаведеного вбачається, що законодавством не визначено строку, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Норми статті 52 вказаного Закону теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю, а лише визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Отже, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується, як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати її як спадщину.

Аналіз наведених норм матеріального права свідчить про те, що суми соціальних виплат передаються членам сім`ї спадкодавця. Водночас сумами пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, слід вважати і суми пенсії, які не були отримані пенсіонером за життя, внаслідок неправомірних дій органу Пенсійного фонду України, який не виконав у добровільному порядку судове рішення, яке набрало законної сили, і яким його (пенсійний орган) було зобов`язано провести перерахунок та виплату пенсії позивачу.

Відповідно до статті 61 Закону № 2262-ХІІ суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або є членами сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті.

Таким чином, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати її як спадщину. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що суми соціальних виплат, у даному випадку пенсії, передаються членам сім`ї спадкодавця.

При цьому, сумами пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, слід вважати і суми пенсії, які не були отримані пенсіонером за життя, внаслідок неправомірних дій органу Пенсійного фонду України, який не виконав у добровільному порядку судове рішення, що набрало законної сили, і яким пенсійний орган було зобов`язано провести нарахування та виплату підвищення до пенсії.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 13.12.2018 року у справі № 2-а-1710/11, від 14.02.2019 року у справі №2-а-2727/11/2209, від 07.03.2019 року у справі №617/7748/12, від 08.08.2019 року у справі №127/2-а-11792/11, від 05.08.2020 року у справі № 673/393/19, від 27.08.2020 року у справі №804/536/18.

Колегія суддів зазначає, що ОСОБА_1 після смерті чоловіка не зверталася до відповідача із заявою встановленої форми про виплату недоотриманих сум пенсії, таким чином пропустила шестимісячний строк під час якого мала права отримати недоотримані суми пенсії, які були нараховані за життя та залишилися недоодержаними у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 як член сім`ї померлого годувальника відповідно до ст. 61 Закону № 2262-ХІІ.

У такому разі, у силу ч. 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», сума пенсії, що належала позивачу і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини, а орган Пенсійного фонду не здійснює виплату неодержаної пенсії у порядку ч. 1 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ч. 1 ст. 61 Закону № 2262-ХІІ.

Крім того, у листі пенсійного органу від 11.07.2023 також вказано, що нараховані суми пенсії залишаються невиплаченими, а отримати їх можливо лише правонаступникам шляхом подання до ГУ ПФУ в Сумській області відповідного судового рішення.

Колегією суддів з наявної в матеріалах справи довідки приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Сумської області Арєшиної О.М. №148/02-14 від 21.06.2023 встановлено, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом на спадкове майно після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .

Відповідно до статті 1268 ЦК України спадкоємці мають право прийняти спадщину шляхом фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном.

Згідно зі статтею 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

При цьому, обов`язок спадкоємця отримати свідоцтво про право на спадщину у відповідності до статті 1297 ЦК України настає у випадках, якщо у складі спадщини є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація.

З аналізу наведених норм слідує, що отримання свідоцтва про право на спадщину, за загальним правилом, є правом спадкоємця, і лише якщо у складі спадщини є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, для спадкоємця настає обов`язок отримати таке свідоцтво.

Колегія суддів враховує, що суми пенсії, які рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 20.12.2021 у справі № 480/11332/21 були присуджені ОСОБА_2 та нараховані йому за життя, не є майном, що обтяжене та таким, щодо якого має здійснюватись державна реєстрація, а тому відсутність у єдиного спадкоємця свідоцтва про право на спадщину при прийнятті спадщини в частині суми пенсії, не може бути підставою для відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження.

Аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 22.12.2020 по справі № 2-а-3938/11.

Таким чином, оскільки заявник ОСОБА_1 , є дружиною померлого ОСОБА_2 , яка є єдиною спадкоємницею померлого та прийняла спадщину, то у відповідності до статті 1227 Цивільного кодексу України та статті 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", набула право на отримання суми пенсії, нарахованих на виконання судового рішення.

Зазначена правова позиція відповідає висновкам Верховного Суду викладеним в постанові по справі № 2-а/2508/7209/2011 від 15 березня 2023 року.

Виходячи з наведеного у сукупності та враховуючи, що виконання рішення є складовою частиною судового розгляду та завершальною стадією судового провадження, а неможливість виконати рішення суду призведе до порушення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, колегія суддів доходить висновку про обґрунтованість поданої заяви та вбачає правові підстави для заміни на цій стадії судового процесу стягувача його правонаступником.

Колегія суддів вважає недоречним застосування до спірних правовідносин висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 09.06.2022 у справі №200/12094/18-а, на які послався суд першої інстанції, оскільки у вказаній справі предметом спору була бездіяльність пенсійного органу щодо невиплати позивачу нарахованих її померлому чоловіку сум пенсії, в той час як у спірних правовідносинах розглядається питання наявності або відсутності підстав для заміни сторони виконавчого провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження відповідно до частини 4 статті 379 КАС України.

Згідно з п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення.

З огляду на викладене, враховуючи неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, в результаті чого суд дійшов хибного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 , ухвала Сумського окружного адміністративного суду від 03.08.2023 у справі № 480/11332/21 підлягає скасуванню з прийняттям постанови про задоволення заяви ОСОБА_1 про заміну стягувача ОСОБА_2 , у виконавчому провадженні з виконання судового рішення у справі № 480/11332/21, на його правонаступника ОСОБА_1 .

Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст. 241, ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 03.08.2023 по справі № 480/11332/21 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою заяву ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому провадженні - задовольнити.

Замінити стягувача ОСОБА_2 у виконавчому провадженні з виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.12.2021 у справі № 480/11332/21 на його правонаступника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді С.П. Жигилій В.Б. Русанова