Справа № 380/14641/23
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2023-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2023 рокусправа № 380/14641/23
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гулкевич І.З. , розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом керівника Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області в особі департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації до Меденицької селищної ради Дрогобицького району Львівської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання до вчинення дій, -

встановив:

До Львівського окружного адміністративного суду звернувся керівник Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області в особі департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації до Меденицької селищної ради Дрогобицького району Львівської області, в якому просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Меденицької селищної ради Дрогобицького району Львівської області щодо не утворення спеціально уповноваженого органу охорони культурної спадщини;

зобов`язати Меденицьку селищну раду Дрогобицького району Львівської області утворити спеціально уповноважений орган охорони культурної спадщини.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Дрогобицькою окружною прокуратурою у межах наданих повноважень відповідно до частини четвертої статті 23 Закону України Про прокуратуру вивчено інформацію Меденицької селищної ради Дрогобицького району Львівської області щодо створення спеціально уповноваженого органу у сфері охорони культурної спадщини та встановлено, що він не створений відповідно до Закону України Про охорону культурної спадщини. Позивач вказує, що орган місцевого самоврядування в особі Меденицької селищної ради зобов`язаний створити у своєму складі спеціально уповноважений орган у сфері охорони культурної спадщини.

Дрогобицькою окружною прокуратурою надсилався лист відповідачу з запитом про надання інформації щодо створення спеціально уповноваженого органу у сфері охорони культурної спадщини. Проте з відповіді Меденицької селищної ради слідує, що порушення є не усунутим.

Позивач вказує, що Меденицька селищна рада допустила протиправну бездіяльність, оскільки не створила спеціально уповноваженого органу охорони культурної спадщини відповідно до вимог законодавства.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 03.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач відзив на позов не подав, хоча копію ухвали від 03.07.2023 про відкриття провадження у адміністративній справі отримав 04.07.2023, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Згідно із частиною шостою статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відтак справу вирішено на підставі наявних у ній матеріалів.

Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних мотивів та підстав.

Меденицька селищна рада Дрогобицького району Львівської області є органом місцевого самоврядування, зареєстрованим 16.04.1998 як юридична особа, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України від 19.06.2023.

01.05.2023 Дрогобицька окружна прокуратура звернулася до Меденицької селищної ради Дрогобицького району Львівської області із запитом щодо виконання вимог Закону України Про охорону культурної спадщини в частині створення спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини.

Згідно з відповіддю Меденицької селищної ради Дрогобицького району Львівської області від 11.05.2023 №142/02-20 уповноважений орган у сфері охорони культурної спадщини не утворювався. Створення органу у сфері охорони культурної спадшини не планується. Жодних звернень Меденицькою селищною радою до Львівської обласної державної адміністрації чи безпосередньо до Міністерства культури та інформаційної політики України не скеровувалось.

01.05.2023 Дрогобицька окружна прокуратура звернулася до Департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації із запитом щодо надання інформації про утворення спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини на території Меденицької селищної ради.

Згідно з відповіддю Департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації від 18.05.2023 №16-1408/0/2-23 звернень від Меденицької селищної ради Дрогобицького району щодо надання погоджень на призначення керівника спеціально уповноваженого органу охорони культурної спадщини до департаменту не надходило.

З огляду на те, що відповідачем не утворено спеціально уповноважений орган охорони культурної спадщини відповідно до вимог Закону України Про охорону культурної спадщини позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Частиною 1 статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою з ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведені норми означають, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до ст.54 Конституції України, культурна спадщина охороняється законом. Держава забезпечує збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність, вживає заходів для повернення в Україну культурних цінностей народу, які знаходяться за її межами.

Статтею 140 Конституції України передбачено, що місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Згідно статті 26 Закону України Про місцеве самоврядування, виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: затвердження за пропозицією сільського, селищного, міського голови структури виконавчих органів ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів відповідно до типових штатів, затверджених Кабінетом Міністрів України, витрат на їх утримання; утворення за поданням сільського, селищного, міського голови інших виконавчих органів ради.

Згідно ст.27 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, зокрема підготовка програм соціально-економічного та культурного розвитку сіл, селищ, міст, цільових програм з інших питань самоврядування, подання їх на затвердження ради, організація їх виконання; подання раді звітів про хід і результати виконання цих програм.

Статтею 1 вказаного Закону визначено, що виконавчі органи рад - це органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами.

Згідно ст.5 Закону №280/97-ВР, до системи місцевого самоврядування входять виконавчі органи рад.

Частиною 1 статті 10 Закону №280/97-ВР визначено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи (ч.1 ст.11 Закону №280/97-ВР).

Також, відповідно до пп.10 п. б ст.32 Закону №280/97-ВР, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад делеговано повноваження щодо забезпечення охорони пам`яток історії та культури, збереження та використання культурного надбання.

Делеговані повноваження - повноваження органів виконавчої влади, надані органам місцевого самоврядування законом.

Згідно ст.26 Закону №280/97-ВР, виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: затвердження за пропозицією сільського, селищного, міського голови структури виконавчих органів ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів відповідно до типових штатів, затверджених Кабінетом Міністрів України, витрат на їх утримання; утворення за поданням сільського, селищного, міського голови інших виконавчих органів ради.

До відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема підготовка програм соціально-економічного та культурного розвитку сіл, селищ, міст, цільових програм з інших питань самоврядування, подання їх на затвердження ради, організація їх виконання; подання раді звітів про хід і результати виконання цих програм (ст.27 Закону №280/97-ВР).

Згідно ч.1 ст.3 Закону України Про охорону культурної спадщини №1805-ІІІ від 08.06.2000 (далі Закон №1805-ІІІ), державне управління у сфері охорони культурної спадщини покладається на Кабінет Міністрів України, спеціально уповноважені органи охорони культурної спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону №1805-ІІІ, до спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини, (далі - органи охорони культурної спадщини), зокрема, належать, виконавчі органи сільської, селищної, міської ради.

Також, відповідно до п.6 ч.2 ст.6 Закону№1805-ІІІ, до повноважень виконавчого органу сільської, селищної, міської ради відповідно до їх компетенції у сфері охорони культурної спадщини належить у тому числі організація розроблення відповідних програм охорони культурної спадщини.

Крім того, ч.3 ст.6 Закону №1805-ІІІ встановлено, що відповідний виконавчий орган сільської, селищної, міської ради щорічно звітують перед центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини та громадськістю про стан збереження об`єктів культурної спадщини.

Частиною 3 ст.3 Закону №1805-ІІІ визначено, що відповідний виконавчий орган сільської, селищної, міської ради населеного пункту, занесеного до Списку історичних населених місіть України, утворюється місцевою радою за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини.

Отже, на відповідний виконавчий орган сільської, селищної, міської ради населеного пункту, занесеного до Списку історичних населених місць України покладено обов`язок утворення місцевою радою за погодженням із центральним органом виконавчої влади спеціально уповноваженого законом органу охороняти місцеву культу спадщину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.2001 №878 Про затвердження Списку історичних населених місць України, з метою захисту традиційного характеру середовища населених місць України, на виконання статті 32 Закону України Про охорону культурної спадщини затверджено Список історичних населених місць України (міста і селища міського типу), у який увійшло селище міського типу Меденичі.

З матеріалів справи слідує, що Меденицькою селищною радою Дрогобицького району Львівської області не утворено спеціально уповноважений орган у сфері охорони культурної спадщини. Вказане підтверджується листом відповідача від 11.05.2023 №142/02-20 та листом Департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації №16-1408/0/2-23 від 18.05.2023.

Положенням про відділ архітектури, економіки та житлово-комунального господарства виконавчого комітету Меденицької селищної ради Дрогобицького району, затвердженого рішенням Меденицької селищної ради Дрогобицького району №1933 від 08.11.2022, до основних завдань відділу зокрема належить забезпечення вимог Закону України Про охорону культурної спадщини в частині охорони та збереження пам`яток архітектури та містобудування.

Аналізуючи зміст відділ архітектури, економіки та житлово-комунального господарства виконавчого комітету Меденицької селищної ради Дрогобицького району, слід дійти висновку про те, що зазначений відділ не наділений функціями, визначеними безпосередньо Законом №1805-ІІІ, відтак вимоги даного Закону відповідачем не виконані.

При цьому суд зазначає, що положення Закону №1805-ІІІ встановлюють вимоги щодо утворення спеціально уповноваженого органу охорони культурної спадщини, зокрема у населених пунктах, занесених до Списку історичних населених місць України, а не покладення окремих та вибіркових повноважень у сфері охорони культурної спадщини на інші виконавчі органи ради, як це зроблено відповідачем.

Не утворення відповідного спеціально уповноваженого органу охорони культурної спадщини та недотримання порядку призначення його керівника може стати передумовою визнання винесених, прийнятих, виданих неуповноваженим органом/особами (в даному випадку відділом архітектури, економіки та житлово-комунального господарства виконавчого комітету Меденицької селищної ради Дрогобицького району) розпоряджень, рішень, приписів, постанов, незаконними, а відтак відсутності державних механізмів захисту об`єктів культурної спадщини.

Відтак, відсутність відповідного спеціально уповноваженого органу охорони культурної спадщини Меденицької селищної ради є порушенням вимог Закону №1805-ІІІ та, на переконання суду, унеможливлює належне виконання повноважень, покладених на органи місцевого самоврядування у сфері охорони культурної спадщини на території Меденицької селищної ради.

За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів позивача, оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення даного позову.

Згідно із частиною другою статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Враховуючи зазначену вище норму та те, що докази про такі судові витрати суду не надано, підстави для їх розподілу відсутні.

Керуючись статтями 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Меденицької селищної ради Дрогобицького району Львівської області щодо не утворення у складі виконавчих органів ради спеціально уповноваженого органу охорони культурної спадщини.

Зобов`язати Меденицьку селищну раду Дрогобицького району Львівської області утворити у складі виконавчих органів ради спеціально уповноважений орган охорони культурної спадщини.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяГулкевич Ірена Зіновіївна