Справа № 200/10775/19-а
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2023-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2023 року справа №200/10775/19-а

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Компанієць І.Д., Геращенка І.В., секретаря судового засідання Азарової К.В., за участі представника позивача Тимошина О.А., представника відповідача Сахарова В.В., розглянувши у відкритому удовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 листопада 2022 року у справі № 200/10775/19-а (головуючий І інстанції Шинкарьова І.В.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегапром» до Головного управління ДПС у Донецькій області про скасування податкової вимоги відповідача та рішення про опис майна позивача у податкову заставу, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Мегапром» (далі - позивач, ТОВ «Мегапром») звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області (далі відповідач, ГУ ДПС), в якому просило: скасувати податкову вимогу ГУ ДФС у Донецькій області №38785-45 від 19.03.2019 та рішення про опис майна у податкову заставу від 19.03.2019 №15/16; зобов`язати ГУ ДПС у Донецькій області здійснити коригування облікових даних інформаційної системи податкового органу щодо ТОВ МЕГАПРОМ відповідно до даних та висновків судово-економічної експертизи, викладених у висновку експерта від 18.02.2022 №3/04-20.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 18 листопада 2022 року адміністративний позов задоволено, а саме суд: скасував податкову вимогу ГУ ДФС у Донецькій області №38785-45 від 19.03.2019 та рішення про опис майна позивача у податкову заставу від 19.03.2019 №15/16; зобов`язав відповідача здійснити коригування відомостей в інтегрованій картці ТОВ Мегапром шляхом виключення з інтегрованої картки позивача податковий борг з податку на додану вартість, що виник у результаті несплати грошових зобов`язань, визначених згідно з уточнюючими розрахунками у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 20.07.2017 №, №, податковими повідомленнями-рішеннями від 02.11.2017 № , від 25.06.2018 №, від 07.09.2018 № та від 09.01.2019 №, пеню за заниження податкового зобов`язання визначеного платником самостійно згідно уточнюючим розрахункам від 20.02.2017 №, від 20.02.2017 N , від 20.02.2017 N 1, від 26.01.2017 №, від 26.01.2017 № від 26.01.2017 №, пеню яка нарахована пп. 129.1.1 п 129.1 ст. 129 ПКУ за несвоєчасну сплату узгодженого податкового зобов`язання визначеного платником самостійно згідно уточнюючими розрахункам від 20.02.2017 № , від 20.02.2017 N, від 20.02.2017 N 1, від 26.01.2017 № , від 26.01.2017 № , від 26.01.2017 № ; стягнув з ГУ ДФС у Донецькій області на користь ТОВ МЕГАПРОМ судовий збір у сумі 3 842,00 грн.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що у податковій вимозі №38785-45 від 19.03.2019 зазначено, що ГУ ДФС у Донецькій області повідомляє керівника позивача, що станом на 18.03.2019 сума податкового боргу позивача становить 5 314 814,24 грн., у т.ч.: з податку на доходи фізичних осіб 510 грн за штрафними (фінансовими) санкціями; з податку на додану вартість 5 314 271,64 грн., з яких: 5 067 832,66 основний платіж; 9 571,53 грн. штрафні (фінансові) санкції; 236 867,45 грн пеня; з адміністративних штрафів та інших санкцій 32,60 грн. пеня.

Також 19.03.2019 начальником Покровсько-Добропільського управління ГУ ДФС у Донецькій області прийнято рішення про опис майна у податкову заставу №15/16, згідно з яким відповідно до ст. 89 р. II ПК України вирішено здійснити опис майна, що перебуває у власності (господарському віданні або оперативному управлінні) позивача, а у разі, якщо на момент складення акта опису майно відсутнє або його балансова вартість менша за суму податкового боргу, також того майна, право власності на яке він набуде у майбутньому.

ТОВ «Мегапрпом» оскаржено в адміністративному порядку вказану податкову вимогу та рішення, за результатами якого скарга позивача залишена без задоволення.

Наказом Міністерства фінансів України від 07.04,2016 №422 був затверджений Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (надалі - Порядок №422), який був чинним на момент їх виникнення та підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Згідно з п. 4 розділу І Порядку №422 відображення/занесення первинних показників у підсистемах інформаційної системи здійснюється працівниками структурних підрозділів територіальних органів ДПС за напрямами роботи.

Положеннями п. 5 розділу І Порядку №422 передбачено, що моніторинг повноти та своєчасності внесення первинних показників у підсистеми інформаційної системи забезпечується керівниками структурних підрозділів територіального органу ДПС за напрямами роботи.

Загальний контроль за достовірністю відображення в ІКП облікових показників забезпечується підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень.

Дії працівників органів ДФС при відображенні в інформаційній системі органів ДФС первинних показників фіксуються із зазначенням ідентифікатора користувача, дати та часу дії.

При виявленні некоректних базових записів структурними підрозділами за напрямами роботи готується коригуючий документ з обов`язковим посиланням на первинний документ, показники якого виправляються. Коригування даних в інформаційній системі органів ДФС здійснюється підрозділами, відповідальними за введення таких даних з первинних документів, за поточною датою.

У разі необхідності коригування облікових показників ІКП у ручному режимі таке коригування здійснюється виключно за рішенням керівника (заступника керівника) органу ДФС, підготовленим відповідним структурним підрозділом за напрямом роботи.

Скаржник наголошує, що перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, суд не втручається у дискрецію (вільний розсуд) владних повноважень.

Від позивача надійшов відзив на скаргу в якому просив залишити її без задоволення, а рішення суду без змін.

Позивач зокрема, зазначає, що в апеляційна скарга містить лише цитування норм Податкового кодексу України та положень наказу Міністерства фінансів України від 07.04.2016 № 422, жодних доводів, обґрунтувань щодо конкретно які саме норми права були порушені судом першої інстанції при ухвалені оскаржуваного рішення скаржником так й не наведено.

Скаржником не наведено жодних доводів та не надано жодних доказів правомірності прийняття податкової вимоги та рішення про опис майна позивача у податкову заставу при наявності численних судових рішень у справах щодо не відображення та/або невірне відображення, відповідачем записів (даних) в інтегрованій картці позивача та які були прийняті судом на користь позивача, але відповідачем так і не виконані та й досі ним ігноруються (у тому числі судові рішення наведених судом першої інстанції.

Фактично відповідач скаргою викладає своє непогодження з прийнятим судовим рішенням та без достатніх на то обґрунтувань намагається його оскаржити.

Позивач зазначає, що судом підтверджено, що податковий орган не забезпечив достовірність та коректність показників інтегрованої картки позивача, внаслідок чого за позивачем обліковується неіснуючий податковий борг.

Відсутність податкового боргу підтверджується висновком експерта.№3/04-20 від 18.02.2022 складеного за результатами проведення судової-економічної експертизи в даній справі.

Необґрунтовані показники інформаційної системи про наявність податкового боргу у позивача мають наслідком вчинення певних дій з боку податкового органу, спрямованих на його погашення (надсилання податкової вимоги, прийняття рішення про опис майна в податкову заставу тощо), тобто призводить до порушення прав позивача як платника податків.

Представник позивача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Представник відповідача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

Відповідачем 19.03.2019 сформувало податкову вимогу №38785-45 та надіслало її позивачу, в якій повідомило керівника позивача, що станом на 18.03.2019 сума податкового боргу становить 5 314 814,24 грн., у т.ч.: з податку на доходи фізичних осіб 510 грн за штрафними (фінансовими) санкціями; з податку на додану вартість 5 314 271,64 грн., з яких: 5 067 832,66 основний платіж; 9 571,53 грн. штрафні (фінансові) санкції; 236 867,45 грн пеня; з адміністративних штрафів та інших санкцій 32,60 грн. пеня.

Також у вимозі вказано, що відповідач, керуючись ст.59, 60 ПК України:

- попереджає що, починаючи з 21.02.2017 на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності в майбутньому, розповсюджується право податкової застави, а на суму податкового боргу нараховуються пеня та застосовуються штрафні (фінансові) санкції (штрафи), визначені Податковим кодексом України. Контролюючим органом буде здійснено опис майна в податкову заставу.

- вимагає терміново сплатити суму податкового боргу.

- застерігає, що в разі несплати суми податкового боргу до платника податків будуть застосовані передбачені Податковим кодексом України заходи стягнення податкового боргу.

Публічні торги з продажу майна, яке перебуває у податковій заставі, проводяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

19.03.2019 начальником Покровсько-Добропільського управління ГУ ДФС у Донецькій області прийнято рішення про опис майна у податкову заставу №15/16, згідно з яким відповідно до ст. 89 р. II ПК України вирішено здійснити опис майна, що перебуває у власності (господарському віданні або оперативному управлінні) позивача, а у разі, якщо на момент складення акта опису майно відсутнє або його балансова вартість менша за суму податкового боргу, також того майна, право власності на яке він набуде у майбутньому.

Позивач скористався правом на адміністративне оскарження вказаних податкової вимоги та рішення, за результатами якого скарга позивача залишена без задоволення.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Статтею 6 ПК України надано визначення понять «податок» та «збір». Так, податок - це обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платника податку відповідно до цього Кодексу. Збором (платою, внеском) є обов`язковий платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податків, з умовою отримання ними спеціальної вигоди, у тому числі внаслідок вчинення на користь таких осіб державними органами, органами місцевого самоврядування, іншими уповноваженими органами та особами юридично значимих дій.

Підпунктом 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України передбачено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (п.п. 14.1.156 п. 14.1 ст. ПК України).

Підпунктом 14.1.155 п. 14.1 ст. 14 ПК України передбачено, що податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом.

У разі невиконання платником податків грошового зобов`язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави;

За визначенням підпункту 14.1.157 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України ).

Тобто, узгоджена сума податкового зобов`язання, не сплачена платником в строки, визнається сумою податкового боргу платника податків.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України, на платників податків покладений обов`язок сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пп. 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно пункту 36.1 статті 36 ПК України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору впорядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Положеннями п. 50.1 ст. 50 ПК України передбачено, що у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою (п. 54.1 ст. 54 ПК України).

Згідно пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до першого абзацу п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

За положенням пункту 56.15 статті 56 ПК України, скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Згідно вимог пункту 56.18 статті 56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню.

Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Таким чином, у разі несплати платником податків протягом 60 календарних днів, що настають за днем отримання рішення про застосування штрафних санкцій, закінчення процедури його оскарження, визначених контролюючим органом грошових зобов`язань, або якщо рішення контролюючого органу про нарахування грошових зобов`язань за результатами судового оскарження не було скасовано і є чинним, такі зобов`язання вважаються узгодженими.

Згідно з п. 129.1 ст. 129 ПК України нарахування пені розпочинається: при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження) (129.1.1); при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом у випадках, не пов`язаних з проведенням податкових перевірок, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження) (129.1.2); при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу, - після спливу 90 календарних днів (270 календарних днів у разі здійснення платником податків самостійного коригування відповідно до підпункту 39.5.4 пункту 39.5 статті 39 цього Кодексу), наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання (129.1.3).

За положенням п. 129.3 ст. 129 ПК України нарахування пені закінчується: у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань (129.3.1); у день проведення взаєморозрахунків непогашених зустрічних грошових зобов`язань відповідного бюджету перед таким платником податків (129.3.2); у день запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (при винесенні відповідної ухвали суду у справі про банкрутство або прийнятті відповідного рішення Національним банком України) (129.3.3); при прийнятті рішення щодо скасування або списання суми податкового боргу (його частини) (129.3.4).

У разі часткового погашення податкового боргу сума такої частки визначається з урахуванням пені, нарахованої на таку частку.

За положенням п. 87.9 ст. 87 ПК України, у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до ст. 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Положеннями пункту 59.1 статті 59 ПК України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

При цьому, пункт 59.5 цієї статті передбачає, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Отже, невиконання обов`язку зі сплати узгодженого податкового зобов`язання призводить до набуття таким зобов`язанням статусу податкового боргу. Обов`язковою умовою для складання та направлення вимоги є наявність у платника податків заборгованості по податковим зобов`язанням - податковому боргу.

Отже, предметом доказування у даній справі є наявність податкового боргу, який виник на підставі несплати узгодженого грошового зобов`язання платника податків яку він повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання.

При цьому, як зазначалось, податковим зобов`язанням в розумінні ПК України, визначається, як сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податок на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством.

Механізм ведення обліку сплати податків встановлено Порядком ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 07 квітня 2016 року № 422 (далі- Порядок № 422), чинним на час виникнення спірних правовідносин.

Пунктом 2 розділу І Порядку № 422 передбачено, що інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами.

Згідно з п. 3 розділу І Порядку № 422 оперативний облік податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску здійснюється органами ДФС в інформаційній системі органів ДФС.

Згідно з п. 4 розділу І Порядку №422 відображення/занесення первинних показників у підсистемах інформаційної системи здійснюється працівниками структурних підрозділів територіальних органів ДПС за напрямами роботи.

Положеннями п. 5 розділу І Порядку №422 передбачено, що моніторинг повноти та своєчасності внесення первинних показників у підсистеми інформаційної системи забезпечується керівниками структурних підрозділів територіального органу ДПС за напрямами роботи.

Загальний контроль за достовірністю відображення в ІКП облікових показників забезпечується підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень.

Дії працівників органів ДФС при відображенні в інформаційній системі органів ДФС первинних показників фіксуються із зазначенням ідентифікатора користувача, дати та часу дії.

При виявленні некоректних базових записів структурними підрозділами за напрямами роботи готується коригуючий документ з обов`язковим посиланням на первинний документ, показники якого виправляються. Коригування даних в інформаційній системі органів ДФС здійснюється підрозділами, відповідальними за введення таких даних з первинних документів, за поточною датою.

У разі необхідності коригування облікових показників ІКП у ручному режимі таке коригування здійснюється виключно за рішенням керівника (заступника керівника) органу ДФС, підготовленим відповідним структурним підрозділом за напрямом роботи.

Вимогами п. 1 Розділу ІІ Порядку № 422 передбачено, що з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками. ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.

Інформаційна система органів ДФС після відображення облікової операції забезпечує автоматичне проведення в ІКП розрахункових операцій (абз.7 пп. 1 п. 1 р. ІІ Порядку №422).

Положеннями п.п. 1 п. 2 розділу ІІ Порядку №422 ІКП передбачено, що з метою забезпечення контролю за коректністю відображення інформації в інформаційній системі органів ДФС при відкритті/закритті ІКП підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень, проводиться щоденний контроль шляхом формування реєстрів перевірки записів за напрямами: відповідність форм відкритих ІКП затвердженому переліку форм ІКП; відповідність відкритої ІКП за видами бюджетів та платежів як для юридичних, так і для фізичних осіб відповідно до затвердженого переліку форм ІКП; наявність нарахованих сум, сум податкового боргу, заборгованості з єдиного внеску та переплати за платежами, за якими не передбачено подання платником податкової звітності до органу ДФС (крім платежів, які контролюються органами ДФС в частині актів перевірок); наявність відкритої ІКП за платником, який знятий з обліку в органі ДФС; наявність у платника, якого виключено з реєстру платників певного податку, відкритої ІКП без ознаки платник відсутній в реєстрі; наявність нарахованих сум, сум податкового боргу, заборгованості з єдиного внеску в ІКП зі спеціальним кодом Платежі до з`ясування; одночасна наявність показника переплати та невиділеного (незафіксованого) податкового боргу з грошового зобов`язання (заборгованості (без пені)) в ІКП; від`ємне значення переплати та/або боргу (заборгованості) в ІКП.

Відповідно до пп. 2 п. 2 розділу ІІ Порядку №422 розбіжності не пізніше наступного робочого дня з дня їх виявлення відпрацьовуються підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень, шляхом усунення помилок: у разі виявлення невідповідностей між відкритими в інформаційній системі органів ДФС ІКП та затвердженим Переліком форм ІКП здійснюється перекодування ІКП на відповідну форму обліку ІКП; у разі сплати новоствореним платником, який не включений до реєстру платників певного податку, кошти розносяться до ІКП зі спеціальним кодом Платежі до з`ясування. Відпрацювання ІКП зі спеціальним кодом Платежі до з`ясування здійснюється згідно з п.3 г. 2 р. ІІІ цього Порядку.

Пунктом 4 розділу V Порядку № 422 передбачено, що у разі якщо за результатами судового оскарження донарахована/зменшена сума з урахуванням її складових (платіж, санкція, пеня) у повному обсязі скасовується (статус повідомлень-рішень/рішень/вимог та/або рішень щодо єдиного внеску в підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, змінюється на «Скасовується в судовому порядку»), то в ІКП відображення облікових показників (операцій) щодо донарахування /зменшення суми не проводиться.

Інформація, внесена та збережена відповідальними працівниками підрозділів адміністративного/судового оскарження до інформаційної системи органів ДФС, яка забезпечує відображення результатів судового оскарження, та інформаційної системи органів ДФС, яка забезпечує відображення результатів адміністративного оскарження, щоденно автоматично відображається в реєстрі «Апеляційне та судове оскарження» підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи.

Відповідальні працівники підрозділів, які проводять контрольно-перевірочні заходи, щоденно опрацьовують інформацію, завантажену в підсистему, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи з інформаційних систем органів ДФС, які забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскаржень.

Відповідно до пп. 2 п. 1 розділу VІ Порядку № 422 первинними документами, на підставі яких в ІКП здійснюється погашення (зменшення) суми податкового боргу та заборгованості зі сплати єдиного внеску, є, зокрема рішення суду про вирішення питання по суті (скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов`язання та пені/суми єдиного внеску за результатами судового оскарження).

Отже, в інтегрованій картці платника податків повинна бути відображена інформація, у тому числі про відкриття провадження у справі та рішення суду, прийняте по суті стосовно податкової вимоги, що оскаржується в судовому порядку, шляхом блокування в ІКП при внесенні інформації з ухвали суду про відкриття провадження у справі відповідних облікових показників (операцій) та виключення з обліку донарахованих/зменшених сум, які після цього не беруть участі у розрахунках, і які, у разі якщо за результатами судового оскарження донарахована/зменшена сума з урахуванням її складових (платіж, санкція, пеня) у повному обсязі скасовується, в ІКП відображення таких облікових показників (операцій) щодо донарахування/зменшення суми не проводиться.

Відповідно до пояснень відповідача, за даними ITC Податковий блок, станом на 18.03.2019 у позивача обліковувався податковий борг на загальну суму 5314814,24 грн, у т.ч. з податку на додану вартість - 5314271,64 грн., податку на доходи фізичних осіб - 510,00 грн. та адміністративних штрафів - 32,60 грн.

Матеріали справи свідчать, що податковий борг з податку на додану вартість виник у результаті несплати грошових зобов`язань, визначених згідно з уточнюючими розрахунками у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 20.07.2017 № , № , податковими повідомленнями-рішеннями від 02.11.2017 № , від 25.06.2018№ , від 07.09.2018 № та від 09.01.2019 № .

Як встановлено судами постановою Донецького окружного адміністративного суду від 10.10.2017 по справі №805/2733/17-а та рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15.01.2018 по справі №805/2741/17-а встановлено відсутність податкового боргу в зв`язку з поданням уточнюючого розрахунку від 20.02.2017 № у сумі 674682,00 у т.ч. за травень 2016 року 224735,00 грн.

Цими ж судовими рішеннями встановлено відсутність податкового боргу в зв`язку з поданням уточнюючого розрахунку від 20.02.2017 № в сумі 674682,00 у т.ч. за березень 2016 року в сумі 249947,00 грн.

Пеня за заниження податкового зобов`язання, визначеного платником самостійно, згідно уточнюючим розрахункам від 20.02.2017 № , від 20.02.2017 N, від 20.02.2017 N1, розрахунків від 26.01.2017 № , від 26.01.2017 № від 26.01.2017 № в сумі 4 364 917,39 грн.

Пеня яка нарахована на підставі пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПКУ за несвоєчасну сплату узгодженого податкового зобов`язання визначеного платником самостійно згідно уточнюючим розрахункам від 20.02.2017 № , від 20.02.2017 N, від 20.02.2017 N1, розрахунків від 26.01.2017 № , від 26.01.2017 № від 26.01.2017 № в сумі 273260,72 грн.

Відповідно до Постанови Донецького окружного адміністративного суду від 10.10.2017 по справі № 805/2733/17-а за результатами поданих у січні 2017 року позивачем уточнюючими розрахунками до податкових декларацій з ПДВ за березень-серпень 2016 року не виникло сум зобов`язань з ПДВ до сплати, та як наслідок, податкового боргу. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про невідповідність спірного рішення вимогам ч.3 ст.2 КАС України, не підтвердження податковим органом наявності у позивача суми заборгованості у розмірі 23162029 грн., не сплаченої протягом 90 календарних днів, в порядку ч.2 ст.71 КАС України, внаслідок чого позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15.01.2018 по справі №805/2741/17-а встановлено відсутність податкового боргу, а саме: відсутність обов`язкової умови для застосування податкової застави наявність у платника податків податкового боргу. Враховуючи, що судом встановлено відсутність у позивача податкового боргу з ПДВ, наслідком чого визнано протиправним та таким, що підлягає скасуванню рішення від 26.06.2017 № 6, суд доходить висновку щодо наявності правових підстав для визнання протиправним та скасування вимоги ГУ ДФС у Донецькій області № 165-17 від 10.02.2017 та рішення про опис майна ТОВ Мегапром у податкову заставу від 10.02.2017.

Крім того, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26.09.2018 по справі №805/3187/18-а скасоване податкове повідомлення рішення від 02.11.2017 № яким зобов`язано сплатити штраф у розмірі 20 % в сумі 34351,40 грн.

Податкове повідомлення рішення від 07.09.2018 № в сумі 1020,00 грн. сплачене п/п №7345 від 09.10.2018.

Рішенням Донецького окружного адміністративно суду від 28.05.2019 по справі №200/4111/19-а скасоване податкове повідомлення рішення від 09.01.2019 № про зобов`язання сплатити штраф в розмірі 20% в сумі 391 грн. 53 коп. за затримку на 596 календарних днів сплати грошового зобов`язання з податку на додану вартість..

Також, у висновку №3/04-20 за результатами проведення судової-економічної експертизи від 18.02.2022, складеного судовим експертом Машиніченко О.А., (далі - висновок експерта) вказано, шо за результатами дослідження, що відображене в Таблиці №1 висновку документально підтверджуються відомості наведені в позові ТОВ Мегапром до Головного управління ДФС у Донецькій області щодо документальної необґрунтованості даних ІКП про наявність податкового боргу з податку на додану вартість в сумі 5314271,64 грн., яка відображена станом на 18.03.2019.

У висновку експерта зазначено, що при проведенні дослідження та зіставлення даних інтегрованої картки платника податків, рішення про результати розгляду скарги від 18.06.2019 №27876/6/99-99-17-05-15 та норм ПК України щодо податкового боргу з податку на додану вартість в сумі 5314271,64 грн., яка відображена станом на 18.03.2019 в інтегрованій картці платника податків ТОВ Мегапром, за період з 01.08.2015 по 19.03.2019, документально та нормативно необґрунтовано.

При проведенні розрахунку відображеного в таблиці №6 відповідно до інтегрованої картки ТОВ Мегапром, з урахуванням рішень судів, сума переплати з податку на додану вартість станом на 31.03.2019 становить 149 771 грн.

Згідно з висновком експерта дослідженням наданих експерту документів встановлено, що з урахуванням наявних в матеріалах справи судових рішень облікові дані з податку на додану вартість, які відображені в інтегрованій картці ТОВ Мегапром, починаючи з 01.08.2015 по 19.03.2019, документально та нормативно не підтверджуються.

Відомості інтегрованій картки ТОВ Мегапром, починаючи з 01.08.2015 по 19.03.2019, які враховують наявні в матеріалах справи судові рішення, відображені в таблиці №6 дослідницької частини висновку.

Також, на підтвердження обставини відсутності податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб позивачем надане платіжне доручення №7169 від 02.08.2018.

При цьому, відповідачем не надано доказів, які підтверджують підстави для відображення в оперативному обліку позивача пені за платежем адміністративні штрафи та інші санкції (надходження коштів, контроль за справлянням яких закріплено за ГУ ДФС).

Таким чином, суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що з огляду на відсутність податкового боргу у позивача, законних підстав для надсилання оскаржуваної податкової вимоги у податкового органу не було.

Відповідно до п. 88.1 ст. 88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Згідно з п. 89.1 ст. 89 ПК України право податкової застави виникає: у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу; у випадку, визначеному в пункті 100.11 статті 100 цього Кодексу, - з дня укладання договору про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань.

Відповідно до першого абзацу п. 89.3 ст. 89 ПК України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу (другий абзац п. 89.3 ст. 89 ПК України).

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг (третій абзац п. 89.3 ст. 89 ПК України).

Оскільки податковий борг у позивача не підтверджено, у податкового органу відсутні законні підстави для здійснення дій щодо його погашення, у тому числі шляхом передачі майна позивача в податкову заставу, його опису.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що підлягають задоволенню позовні вимоги про скасування податкової вимоги ГУ ДФС у Донецькій області №38785-45 від 19.03.2019 та рішення про опис майна позивача у податкову заставу від 19.03.2019 №15/16, з зобов`язанням відповідача здійснити коригування відомостей в інтегрованій картці ТОВ Мегапром шляхом виключення з інтегрованої картки позивача податковий борг з податку на додану вартість, що виник у результаті несплати грошових зобов`язань, визначених згідно з уточнюючими розрахунками у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 20.07.2017 №, №, податковими повідомленнями-рішеннями від 02.11.2017 № , від 25.06.2018 №, від 07.09.2018 № та від 09.01.2019 №, пеню за заниження податкового зобов`язання визначеного платником самостійно згідно уточнюючим розрахункам від 20.02.2017 №, від 20.02.2017 N , від 20.02.2017 N 1, від 26.01.2017 №, від 26.01.2017 № від 26.01.2017 №, пеню яка нарахована пп. 129.1.1 п 129.1 ст. 129 ПКУ за несвоєчасну сплату узгодженого податкового зобов`язання визначеного платником самостійно згідно уточнюючими розрахункам від 20.02.2017 № , від 20.02.2017 N, від 20.02.2017 N 1, від 26.01.2017 № , від 26.01.2017 № , від 26.01.2017 № .

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду, які регламентують спірні правовідносини.

Статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з повним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, у зв`язку з чим підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні, тому, при таких обставинах, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 листопада 2022 року у справі № 200/10775/19-а - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів після складення повного тексту в порядку, визначеному ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 27 вересня 2023 року.

Суддя-доповідач Е.Г. Казначеєв

Судді І.Д. Компанієць

І.В. Геращенко