Справа № 140/9378/23
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2023-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2023 року ЛуцькСправа № 140/9378/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 , позивач) звернулася в суд з позовом до Волинської митниці (далі - митниця, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 27.04.2023 №UA205140/2023/000257/2.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ФОП ОСОБА_1 з метою декларування товару: «Шпагат сільськогосподарський виготовлений із поліпропеленової нитки» через уповноваженого декларанта подала на митний пост Волинської митниці митну декларацію (далі МД) №23UA67U8 від 26.04.2023 та документи, на підставі яких товар був куплений та доставлений до митного кордону України.

Ввезення товарів на митну територію України відбулося на підставі зовнішньоекономічного контракту №280320223 від 28.03.2023, укладеного між ФОП ОСОБА_1 та фірмою JUTA a.s.

Згідно специфікації №1 від 13.04.2023 загальна вартість ввезеного товару становить 43958 євро, умовами поставки визначено FCA Olomouc. Вартість товару включає в себе вартість завантаження, маркування та вартість всіх митних формальностей. Умови оплати 100% передоплата.

До митного оформлення також було надано протокол з клієнт-банкінгу «ПриватБанк» про проведення оплати. У графі 70 «Призначення платежу» міститься посилання на укладений контракт №280320223 та проформу-інвойс від 13.04.2023. Загальна сума, що сплачена в адресу компанії JUTA A.S. 43958 євро.

Зазначене, на думку позивача в повній мірі дає можливість стверджувати, що умови контракту сторонами дотримано в повній мірі. Товар було оплачено в порядку, в строки та на умовах контракту, усі документи, що надано до митного оформлення та в подальшому на вимогу Волинської митниці, в повній мірі підтверджували заявлену митну вартість ввезеного товару за основним методом.

Однак, згідно з графою 30 оскаржуваного рішення про коригування митним органом було визначено митну вартість товару: «Шпагат сільськогосподарський виготовлений із поліпропеленової нитки» за ціною 68696,96 євро, замість 43958,00 як заявлено до митного оформлення.

Твердження відповідача про розбіжності у числових показниках митної вартості при проведенні розрахунку позивач вважає помилковими з огляду на те, що відповідно до пункту 4.2 контракту сторони домовились, що валютою ціни платежів контракту є долар США, а оскільки товар відправлявся та замитнювався у Чехії, то відповідно у експортній митній декларації вартість було конвертовано у національну валюту - крони, що відповідає положенням митного законодавства.

Щодо долучення непідписаних примірників документів зі сторони ФОП ОСОБА_1 , просить врахувати, що митний брокер випадково завантажив через систему документи без підпису та печатки отримувача товару, у вимозі про надання додаткових документів Волинська митниця звернула на це увагу, в свою чергу, зі сторони ФОП ОСОБА_1 до письмових пояснень від 27.04.2023 надано підписані примірники документів, а саме: контракт від 28.03.2022 №280320223, договір про перевезення від 21.04.2023 №21/04/23 та заявка на перевезення від 18.04.2023 №18/04/2023-5.

Щодо наявності штампа перевізника в автотранспортній накладній від 24.04.2023 №167969 а саме PRIVATE COMPANY DSM TRANS, а не ФОП ОСОБА_2 , з яким ФОП ОСОБА_1 укладено договір на перевезення, просить врахувати, що до митного оформлення долучався договір №21/04/23А, укладений між ФОП ОСОБА_2 та ПП «ДСМ ТРАНС». ФОП ОСОБА_2 є експедитором, про що і було укладено відповідний договір, тобто є суб`єктом господарювання, який за дорученням ФОП ОСОБА_1 виконує або організовує виконання транспортно-експедиторських послуг. З-поміж іншого, до митного оформлення надавалась довідка про транспортні витрати, котра містить детальний розрахунок транспортних витрат, зокрема вказано місце завантаження (Оломоуц-Чехія), що співпадає із графою 4 товаротранспортної накладної, та місце вивантаження (Нововолинськ - Україна), що узгоджується з усіма умовами поставки.

Також зазначає, що у експортній митній декларації №23CZ5800002HUAARR7 вартість товару зазначена у графі 46 «Статистична вартість» та становить 1046184 чеських крон, а у проформі-інвойс № та інвойсі № - 43958 у валюті євро, що і зумовлює числову розбіжність. У експортній митній декларації зазначена конвертована вартість у чеський крон з врахуванням курсу валют, що існував на день заповнення експортної митної декларації 21.04.2023. Курс чеського крона та статистична вартість товару у цій валюті, що вказана у вищезазначеній декларації країни експорту, ніяким чином не впливає на базу оподаткування і суму податків і зборів, що підлягають сплаті по ЕМД. Митним органом безпідставно вартість товару у експортній декларації розраховано за офіційним курсом Національного банку України, що і створює помилкові висновки, що заявлена декларантом митна вартість є нижчою, не врахувавши при цьому курсову різницю.

З приводу сумнівів про непропорційне розподілення витрат на перевезення вантажу просить врахувати, що товар прямував за напрямком руху Оломоуц Нововолинськ (через м.Луцьк, адже безпосереднє митне оформлення проводиться на м/п Луцьк). Загальна відстань за напрямком руху становить 820 км, що цілком співмірна із визначеною перевізником вартістю, тобто 48180 грн. Перевізником було сформовано ціну з врахуванням відстані та інших необхідних характеристик. Будь-які сумніви чи невідповідності у документах, котрі підтверджують вартість перевезення, відсутні. Ніяких ризиків заявлення до митного оформлення неправдивих відомостей стосовно складових митної вартості ввезеного товару немає.

Щодо вагових показників ввезеного товару звертає увагу, що і у проформі-інвойс, і інвойсі, і у автотранспортній накладній CMR, і у експортній митній декларації ваговий показник брутто становить 22000 кг, тобто та кількість товару, що і перевозилась в адресу ФОП ОСОБА_1 . В той же час, відповідачем не наведено жодних обґрунтованих аргументів стосовно того, яким чином надання прайс-листа, виданого саме експортером, ставить під сумнів достовірність визначеної митної вартості товару. Відображена у прайс-листі інформація щодо вартості одиниці товару в повній мірі відповідає вартості, що визначена у поданому до митного оформлення рахунку-фактурі.

Окрім того, просить врахувати, що спрацювання ризиків АСАУР та наявність в ЄАІС іншої цінової інформації про ідентичні або подібні товари не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Волинська митниця належним чином не обґрунтувала числове значення скоригованої митної вартості товару. У рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати іншої митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваного товару, слід наводити пояснення щодо зроблених коригувань та зробити порівняльний аналіз, чи з точно такими ж характеристиками товар ввозився на митну територію України за митною декларацією, що наведена представниками митниці.

З огляду на викладене, позивач вважає, що усі надані до митного оформлення документи у сукупності дають можливість однозначно дійти висновку про правильність визначення митної вартості імпортованого товару за основним методом та просить позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду 15.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.66).

У відзиві на позовну заяву представник відповідача позовних вимог не визнав, посилаючись на те, що у відповідності до Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №651, статті 257 Митного кодексу України (далі - МК України) для митного оформлення товарів представником декларантом в інтересах ФОП ОСОБА_1 26.04.2023 подано МД №23UA67U8 на товар «Шпагат сільськогосподарський виготовлений із поліпропіленової нитки». Митну вартість товару заявлено за основним методом визначення вартості, тобто за ціною договору.

Під час перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, встановлено, що митна вартість товару, який ввозиться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом, та містять розбіжності, а саме:

- відповідно до документа, що підтверджує вартість перевезення товару від 24.04.2023 №б/н та договору (контракту) про перевезення від 18.04.2023 №18/04/2023-5, виконавцем послуги є ФОП ОСОБА_2 , що суперечить підпису і штампу перевізника, зазначеного в автотранспортній накладній від 24.04.2023 №167969 PRIVATE COMPANY DSM TRANS;

- в зовнішньоекономічному договорі (контракті) від 28.03.2022 №280320223, в доповненні до зовнішньоекономічного договору від 13.04.2023 №1 та в заявці на перевезення від 18.04.2023 №18/04/2023-5 відсутні підпис та печатка (за наявності) імпортера ФОП ОСОБА_1 ;

- відповідно до рахунка-фактури від 24.04.2023 № вартість товару становить 43958 євро, що суперечить вартості, зазначеній в копії митної декларації країни відправлення від 24.04.2023 №23CZ5800002HUAARR7 1046184;

- відповідно до договору (контракту) про перевезення від 18.04.2023 №18/04/2023-5 вага товару (брутто) становить 22300 кг, що суперечить вазі брутто, зазначеній в пакувальному листі від 24.04.2023 №б/н 21500 кг;

- відповідно до документа, що підтверджує вартість перевезення товару від 24.04.2023 №б/н транспортні витрати від місця завантаження м.Оломоуц (Чехія) до митного переходу Медика-Шегині становлять 30000 грн, відстань між даним маршрутом 514 км, тобто вартість наданих транспортних послуг становить 58,36 грн/км (30 000 грн/ 514 км). Від митного переходу Медика-Шегині до місця вивантаження м.Нововолинськ відстань становить 189 км, транспортні витрати відповідно до вищезазначеного документа, становлять 18 180 грн, або 96,19 грн/км (18 180 грн/189 км).

З огляду на вищевказане, а також у зв`язку з спрацюванням ризиків АСУР, декларанту було запропоновано надати в 10-денний термін наступні документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів.

Додатково декларантом надано: повідомлення про надання додаткових пояснень та документів від 27.04.2023 №27/04-01; підписаний імпортером зовнішньоекономічний договір (контракт) від 28.03.2022 №280320223; підписане імпортером доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 13.04.2023 №1; договір (контракт) про перевезення від 21.04.2023 №21/04/23A; підписану імпортером заявку-договір від 18.04.2023 №18/04/2023-5; витяги з Інтернету щодо розрахунку відстаней між містами України, Європи, Азії та конвертер валют від 21.04.2023; заява від 27.04.2023 №27/04/2023.

Представник відповідача зазначає, що відповідно до наданого декларантом конвертера валют вартість становить 1037908,32 чеських крон, що суперечить статистичній вартості, зазначеній в копії митної декларації країни відправлення від 24.04.2023 №23CZ5800002HUAARR7 1046184.

Також в додатково наданій заявці-договорі від 18.04.2023 №18/04/2023-5 вага вантажу брутто 22300 кг, що суперечить вазі брутто, зазначеній в пакувальному листі від 24.04.2023 №б/н 21500 кг та гр. 35 МД «Вага брутто» 22000 кг.

В наданому декларантом розрахунку відстаней маршруту Оломоуц (Чеська республіка) - Нововолинськ (Україна) (через м.Луцьк) не доведено розподіл транспортних витрат відповідно до маршруту, який зазначений в документі, що підтверджує вартість перевезення товару від 24.04.2023 № б/н.

Інші додаткові документи відсутні, про що повідомлено листом від 27.04.2023 №27/04/2023.

Митну вартість товарів визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України, рівень митної вартості визначено згідно рівня на подібні/ідентичні товари, інформація про які міститься в ЄАІС Держмитслужби, а саме: - товар 1 на рівні - 3,52 Дол.США/кг за МД №UA100330/2023/136665 від 28.03.2023.

Товар оформлено у вільний обіг згідно МД №23UA74U5 від 27.04.2023 з наданням гарантій, передбачених частиною сьомою статті 55 МК України.

З огляду на наведене вище, а також ненаданням декларантом всіх витребуваних митним органом підтверджуючих документів, представник відповідача вважає рішення про коригування митної вартості від 27.04.2023 №UA205140/2023/000257/2 таким, що прийняте у повній відповідності до вимог чинного законодавства. Просить в задоволенні позову відмовити повністю (а.с.68-76).

Інших заяв по суті справи не надходило.

Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що між ФОП ОСОБА_1 (покупець) та фірмою JUTA a.s. (продавець) було укладено зовнішньоекономічний контракт від 28.03.2023 №280320223 (а.с.57-59, 85-86), за умовами якого продавець поставив та передав товар у власність покупця, чи третьої сторони, вказаної покупцем, згідно із специфікацією, що є невід`ємною частиною Контракту, а покупець прийняв товар та оплатив його на умовах контракту.

Згідно із пунктами 2.1, 3.1 вказаного контракту асортимент, якість та загальна кількість Товару, що підлягає поставці, вказано у Специфікації. Поставка товару по даному контракту здійснюється у строки, вказані у специфікації.

Розрахунки за товар можуть здійснюватись у формі безготівкового розрахунку по факту поставки товару, у формі безготівкового розрахунку на умовах передоплати. Форму розрахунку за товар безпосередньо вказано у специфікації (пункт 5.2. контракту).

Відповідно до специфікації №1 від 13.04.2023 загальна вартість ввезеного товару становить 43958 євро, умовами поставки визначено FCA Olomouc. Вартість товару включає в себе вартість завантаження, маркування та вартість всіх митних формальностей. Умови оплати 100% передоплата (а.с.59 зворот.).

26.04.2023 з метою здійснення митного оформлення товару: «Шпагат сільськогосподарський виготовлений із поліпропіленової нитки. Призначений для в`язання тюків сіна та соломи в прес-підбирачах.арт.100J (56074100) Поліпропіленовий шпагат PPTWINE500/2000m.- 1800 рулонів. Товщина-Тех 2000 (500 м./кг.) Довжина 2000 м. Колір натуральний білий. Міцність на розтягування 80 кг. Вага нетто - 13500 кг.арт.300J (56074100) Поліпропіленовий шпагат PPTWINE1000/5kg.- 160 рулонів. Товщина-Тех 1000 (1000 м./кг.) Довжина 5000 м. Колір натуральний синій. Міцність на розтягування 40 кг. Вага нетто - 1600 кг.арт.300J (56074100) Поліпропіленовий шпагат PPTWINE500/5kg.- 160 рулонів. Товщина-Тех 2000 (500 м./кг.) Довжина 2500 м. Колір натуральний синій. Міцність на розтягування 80 кг. Вага нетто - 1600 кг.арт.300J (56074100) Поліпропіленовий шпагат PPTWINE400/5kg.- 320 рулонів. Товщина-Тех 2500 (400 м./кг.) Довжина 2000 м. Колір натуральний синій. Міцність на розтягування 100 кг. Вага нетто - 3200 кг.арт. 300J (56074100) Поліпропіленовий шпагат PPTWINE350/5kg.- 160 рулонів. Товщина-Тех 2860 (350 м./кг.) Довжина 1750 м. Колір натуральний синій. Міцність на розтягування 114 кг. Вага нетто - 1600 кг. Торговельна марка: JUTA. Виробник: JUTA a.s. CZ» декларантом позивача подано до Волинської митниці електронну митну декларацію №23UA67U8, у графі 42 якої зазначено фактурну вартість товару у сумі 43958 євро. Митна вартість становить 1800883,20 грн, яку визначено за першим методом - за ціною договору з урахуванням вартості доставки товару (а.с.47-48, 84).

На підтвердження обґрунтованості заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення разом з декларацією декларант надав митному органу наступні документи: пакувальний лист від 24.04.2023; рахунок-проформа № від 13.04.2023; рахунок-фактура № від 24.04.2023; автотранспортна накладна №167969 від 24.04.2023; банківський платіжний документ, що стосується оплати товару від 19.04.2023; документ, що підтверджує вартість перевезення товару; прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 10.04.2023; зовнішньоекономічний контракт №280320223 від 28.03.2022; договір про надання послуг митного брокера №03-10/05 від 10.05.2022; договір (контракт) про перевезення №18/04/2023-5 від 18.04.2023; декларація-інвойс, складена уповноваженим експортером № від 24.04.2023; копія митної декларації країни відправлення №23CZ5800002HUAARR7 від 24.04.2023 (а.с.50-59).

За результатами аналізу поданої декларантом до митного оформлення МД та долучених документів митницею встановлені наступні розбіжності:

- відповідно до документа, що підтверджує вартість перевезення товару від 24.04.2023 №б/н та договору (контракту) про перевезення від 18.04.2023 №18/04/2023-5, виконавцем послуги є ФОП ОСОБА_2 , що суперечить підпису і штампу перевізника, зазначеного в автотранспортній накладній від 24.04.2023 №167969 PRIVATE COMPANY DSM TRANS;

- в зовнішньоекономічному договорі (контракті) від 28.03.2022 №280320223, в доповненні до зовнішньоекономічного договору від 13.04.2023 №1 та в заявці на перевезення від 18.04.2023 №18/04/2023-5 відсутні підпис та печатка (за наявності) імпортера ФОП ОСОБА_1 ;

- відповідно до рахунка-фактури від 24.04.2023 № вартість товару становить 43958 євро, що суперечить вартості, зазначеній в копії митної декларації країни відправлення від 24.04.2023 №23CZ5800002HUAARR7 1046184;

- відповідно до договору (контракту) про перевезення від 18.04.2023 №18/04/2023-5 вага товару (брутто) становить 22300 кг, що суперечить вазі брутто, зазначеній в пакувальному листі від 24.04.2023 №б/н 21500 кг;

- відповідно до документа, що підтверджує вартість перевезення товару від 24.04.2023 №б/н транспортні витрати від місця завантаження м.Оломоуц (Чехія) до митного переходу Медика-Шегині становлять 30000 грн, відстань між даним маршрутом 514 км, тобто вартість наданих транспортних послуг становить 58,36 грн/км (30 000 грн/ 514 км). Від митного переходу Медика-Шегині до місця вивантаження м.Нововолинськ відстань становить 189 км, транспортні витрати, відповідно до вищезазначеного документа, становлять 18180 грн, або 96,19 грн/км (18 180 грн/189 км). Транспортні витрати на перевезення вантажу розподілено непропорціно.

У зв`язку з вищевикладеним декларанту направлене електронне повідомлення з вимогою про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів, а саме: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів (а.с.107 зворот-108).

На запит митного органу позивач надав повідомлення про надання додаткових пояснень та документів від 27.04.2023 №27/04-01 (а.с.60-61, 92-93) та наступні документи: контракт від 28.03.2022 №280320223; специфікацію від 13.04.2023 №1; договір про перевезення від 21.04.2023 №21/04/23A; заявку-договір від 18.04.2023 №18/04/2023-5; витяги з проведеною конвертацією валют та витяг про розрахунок відстані за напрямком руху (а.с.85-91).

27.04.2023 Волинською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA205140/2023/000257/2 (а.с.45, 82) та сформовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2023/001454 (а.с.46, 83).

У графі 33 оскаржуваного рішення від 27.04.2023 №UA205140/2023/000257/2 зазначено, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територіію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять ycix даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом, та містять розбіжності, які наведені вище.

Згідно із статтею 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товару шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

У зв`язку з тим, що документи подані для підтвердження митної вартості товарів не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а також містять розбіжності, необхідно згідно із статтями 53 та 54 МК України в 10-ти денний термін надати: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів та інші документи, що підтверджують митну вартість імпортованого товару за бажанням декларанта.

Додатково декларантом надано: 1) повідомлення про надання додаткових пояснень та документів від 27.04.2023 №27/04-01 в якому описано бачення ФОП ОСОБА_1 щодо поданих до митного оформлення документів; 2) підписаний імпортером зовнішньоекономічний договір (контракт) від 28.03.2022 №280320223; 3) підписане імпортером доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 13.04.2023 №1; 4) договір (контракт) про перевезення від 21.04.2023 №21/04/23A; 5) підписану імпортером заявку-договір від 18.04.2023 №18/04/2023-5; 6) витяги з Інтернету щодо розрахунку відстаней між містами України, Європи, Азії та конвертер валют від 21.04.2023; 7) заява від 27.04.2023 № 27/04/2023.

Зазначено, що відповідно до наданого декларантом конвертера валют вартість становить 1037908,32 чеських крон, що суперечить статистичній вартості, зазначеній в копії митної декларації країни відправлення від 24.04.2023 №23CZ5800002HUAARR7 1046184.

Також в додатково наданій заявці-договорі від 18.04.2023 №18/04/2023-5 вага вантажу брутто 22300 кг, що суперечить вазі брутто, зазначеній в пакувальному листі від 24.04.2023 №б/н 21500 кг та гр. 35 МД «Вага брутто» 22000 кг.

В наданому декларантом розрахунку відстаней маршруту Оломоуц (Чеська республіка) - Нововолинськ (Україна) (через м.Луцьк) не доведено розподіл транспортних витрат , відповідно до маршруту, який зазначений в документі, що підтверджує вартість перевезення товару від 24.04.2023 № б/н.

Інші додаткові документи відсутні, про що повідомлено листом від 27.04.2023 №27/04/2023.

За умови надання, згідно із часиною третьої статті 53 МК України документів, витребуваних митницею, які містять достовірну, об`єктивну інформацію, яка підлягає обчисленню (в тому числі складових митної вартості) і підтверджує правильність обрання методу визначення митної вартості, митну вартість може бути визнано. У зв`язку з вищевикладеним та керуючись положеннями Угоди про застосування статті VII ГАТТ 1994 року, МК України, також, вимогами частини шостої статі 54 МК України передбачено, що у зв`язку із неподанням декларантом документів згідно з переліком, та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 МК України митниця може відмовити у визнанні заявленої декларантом митної вартості.

У зв`язку з неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а (стаття 59 МК України) та методу 2б (стаття 60 МК України) з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (стаття 62 МК України) та методу 2г (стаття 63 МК України) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта.

У зв`язку з тим, що документи подані для підтвердження митної вартості товарів не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, та містять вищевказані розбіжності, які декларантом неспростовані, а також в зв`язку з спрацюванням ризиків АСАУР, митницею відповідно до положень статей 55, 57 МК України з декларантом проведена письмова консультація щодо вибору методу визначення митної вартості товару.

Митну вартість товару визначено за резервним методом згідно із статтею 64 МК України, рівень митної вартості визначено згідно рівня на подібні/ідентичні товари інформація про які міститься в ЄАІС Держмитслужби, а саме: - товар 1 на рівні - 3,52 Дол.США/кг за МД №UA100330/2023/136665 від 28.03.2023.

27.04.2023 декларант подав митну декларацію №23UA74U5, за якою імпортований товар випущено у вільний обіг з наданням гарантій відповідно до розділу Х Митного кодексу України (а.с.48-49 зворот., 95-96).

Не погоджуючись із прийнятим Волинською митницею рішенням про коригування митної вартості товарів, позивач звернулася із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку оскаржуваному рішенню митниці, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади державної митної справи, в тому числі процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються МК України.

Відповідно до вимог частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно з частиною першою статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до частини шостої статті 257 МК України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частиною першою статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частинами першою - третьою статті 52 цього ж Кодексу заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких митний орган вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Як передбачено частинами першою - п`ятою статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію). Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Відповідно до частин першої-третьої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до частин першої, другої статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому, лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі.

Разом з тим, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості.

Судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару товару: «Шпагат сільськогосподарський виготовлений із поліпропіленової нитки» за основним методом (за ціною договору (контракту)).

Як визначено частиною другою статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина четверта статті 58 МК України).

У розумінні частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Повний перелік витрат, які підлягають додаванню до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари при визначенні митної вартості, визначений частиною десятою статті 58 МК України.

Надаючи оцінку доводам сторін у справі, зокрема, щодо наявності у митного органу підстав для витребування додаткових документів, суд зазначає, що для підтвердження заявленої митної вартості за основним методом за ціною договору (контракту) позивач подав разом із митною декларацією документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України (зокрема, рахунок-фактуру (інвойс), контракт (договір купівлі-продажу товару), калькуляцію транспортних витрат, банківський платіжний документ, що стосуються оцінюваного товару).

На думку суду, подані декларантом відповідно до частини другої статті 53 МК України документи підтверджують складові митної вартості за першим (основним) методом.

Так, умовами контракту від 28.03.2023 №280320223 визначено, що асортимент, якість та загальна кількість Товару, що підлягає поставці, вказано у Специфікації (а.с.57-59, 85-86).

Відповідно до специфікації №1 від 13.04.2023 загальна вартість ввезеного товару становить 43958 євро, що відповідає вартості товару, зазначеної у проформі інвойсі від 13.04.2023 (а.с.50) та безпосередньо у МД №23UA67U8 від 26.04.2023.

Згідно із пунктом 5.2 вказаного контракту розрахунки за товар можуть здійснюватись у формі безготівкового розрахунку по факту поставки товару, у формі безготівкового розрахунку на умовах передоплати. Форму розрахунку за товар безпосередньо вказано у специфікації (пункт 5.2. контракту).

У специфікації №1 від 13.04.2023 умовами поставки визначено FCA Olomouc. Вартість товару включає в себе вартість завантаження, маркування та вартість всіх митних формальностей. Умови оплати 100% передоплата (а.с.59 зворот, 87).

Тобто форма оплати визначена за домовленістю, як передбачено пунктом 5.2 контракту, та підтверджена платіжною інструкцією в іноземній валюті від 19.04.2023 про оплату на адресу іноземного контрагента фірми JUTA a.s. згідно зазначеного вище контракту коштів в сумі 43958 євро (а.с.53).

З приводу посилання митного органу на те, що в зовнішньоекономічному договорі (контракті) від 28.03.2022 №280320223, в доповненні до зовнішньоекономічного договору від 13.04.2023 №1 та в заявці на перевезення від 18.04.2023 №18/04/2023-5 відсутні підпис та печатка (за наявності) імпортера ФОП ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, митницею було надіслано декларанту електронне повідомлення, в якому було зазначено про вказані недоліки та необхідність надання додаткових документів, у відповідь на яке разом із повідомлення про надання додаткових пояснень та документів від 27.04.2023 №27/04-01 (а.с.60-61, 92-93) позивач повторно надав контракт від 28.03.2022 №28032023; специфікацію від 13.04.2023 №1 та заявку-договір на перевезення від 18.04.2023 №18/04/2023-5, які містили підпис та печатку ФОП ОСОБА_1 .

Вказані обставини підтвержується представником відповідача у відзиві на позовну заяву, до якого також долучено копії контракту від 28.03.2022 №28032023 (а.с.85-86), специфікації від 13.04.2023 №1 до вказаного контракту (а.с.87) та заявки на перевезення від 18.04.2023 №18/04/2023-5 (а.с.106), на яких наявні підпис та печатка ФОП ОСОБА_1 .

Стосовно доводів митного органу про те, що відповідно до документа, що підтверджує вартість перевезення товару від 24.04.2023 №б/н та договору (контракту) про перевезення від 18.04.2023 №18/04/2023-5 виконавцем послуги є ФОП ОСОБА_2 , що суперечить підпису і штампу перевізника, зазначеного в автотранспортній накладній від 24.04.2023 №167969 PRIVATE COMPANY DSM TRANS, слід зазначити наступне.

Судом встановлено, що між позивачем та ФОП ОСОБА_2 було укладено заяву-договір від 18.04.2023 №18/04/2023-5 на перевезення по маршруту м.Оломоуц (Чехія) - м.Нововолинськ (Волинська область). Загальна сума фрахту 48180,00 грн. Оплата 1-2 дні по вивантаженню авто (а.с.54 зворот.).

Як вбачається із копії автотранспортної накладної від 24.04.2023 №167969, на ній дійсно міститься печатка перевізника PRIVATE COMPANY DSM TRANS (а.с.55)

Поряд з цим, матеріалами справи підтверджується, що з метою спростування відповідних сумнівів митного органу, позивач разом повідомленням про надання додаткових пояснень та документів від 27.04.2023 №27/04-01 надав відповідачу договір про надання послуг з організації перевезення вантажів автомобільним транспортом від 21.04.2023 №21/04/23A, укладений між ФОП ОСОБА_2 (замовник) та ПП «ДСМ ТРАНС» виконавець (а.с.55-56).

Згідно із пунктом 1.1. вказаний договір регулює відносини між замовником та виконавцем при організації та виконанні останнім по заявці замовника перевезень вантажів автомобільним транспортом, транспортно-екпедиційного обслуговування вантажів та інших послуг з перевезення вантажів.

Отже, за своєю правовою природою зазначений договір є договором транспортного експедирування.

Згідно зі статтею 929 Цивільного кодексу України (аналогічні приписи зазначені в статті 316 Господарського кодексу України) за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Відповідно до частини першої статті 932 Цивільного кодексу України експедитор має право залучити до виконання своїх обов`язків інших осіб.

З аналізу зазначених норм законодавства вбачається, що виконання перевезення може виконуватись експедитором як особисто, так і іншими, залученими експедитором особами - перевізниками, договори з якими експедитор може укладати від свого імені.

Окрім того, листом від 24.04.2023 ФОП ОСОБА_2 підтвердив, що транспортні витрати на перевезення вантажу по маршруту м.Оломоуц (Чехія) - м.Нововолинськ (Україна), автомобілем Renault, державний номер якого НОМЕР_1 становлять 48180,00 грн: від місця завантаження м.Оломоуц (Чехія) до митного переходу Медика-Шегені - 30000,00 грн та від митного переходу Медика-Шегені до місця вивантаження м.Нововолинськ 18180,00 грн, в тому числі експедиторські послуги (а.с.55).

Таким чином, надана довідка про транспортні витрати містить положення про понесені експедиційні витрати.

З урахуванням зазначеного, на думку суду, зазначення в автотранспортних накладних перевізником підприємства, яке не є стороною договору на транспортно-експедиторське обслуговування, не вважається порушенням договірних зобов`язань чи митного законодавства і не може бути підставою для не визнання митної вартості товару та її коригування.

Також в оскаржуваному рішенні митний орган вказує, що відповідно до рахунка-фактури від 24.04.2023 № вартість товару становить 43958 євро, що суперечить вартості, зазначеній в копії митної декларації країни відправлення від 24.04.2023 №23CZ5800002HUAARR7 1046184.

З приводу таких доводів митного органу суд зауважує, що в експортній митній декларації від 24.04.2023 №23CZ5800002HUAARR7 вартість товару зазначена у графі 46 «Статистична вартість» та становить 1046184 чеських крон, а у проформі-інвойс № та інвойсі № - 43958 у валюті євро.

Суд враховує доводи позивача про те, що конвертація валют здійснюється за курсом валют в країнах Євросоюзу станом на день заповнення експортної митної декларації, а не за курсом валют Національного банку України, що зумовило числову розбіжність.

Крім того, суд зазначає, що експортна декларація - це документ, який підтверджує проходження вантажу митного оформлення в країні відправлення та заповнюється відправником товару або митним агентством, яке здійснює оформлення (відкриття) експортної декларації. Будь-яка різниця статистичної вартості товару в експортній декларації не може викликати сумнівів, оскільки якщо така і мала місце, то це обумовлено застосуванням курсу валют в країнах Євросоюзу, а не заниженням ціни позивачем згідно з документами, виданими йому продавцем.

При цьому у митній декларації країни відправлення вказується статистична вартість товарів (із врахуванням витрат на митне оформлення в країні експорту), а не фактурна вартість експортованих товарів, що не може свідчити про розбіжність в цифрових значеннях між митною декларацією країни відправлення і рахунком-фактурою та бути підставою для коригування вартості ввезеного товару.

Ціна в експортній декларації є меншою за задекларовану та може бути наслідком коливання різниці курсів валют (офіційного та комерційного) та така різниця є незначною, що не вказує на заниження позивачем митних платежів з цих підстав.

Вказана обставина відповідачем жодними доказами не спростована.

Натомість матеріалами справи підтверджується, що позивачем була додатково надана митному органу інформація щодо конвертації валют, яка містить числовий розрахунок, здійснений за допомогою спеціального конвектора з визначенням дати курсу валют (а.с.62).

Стосовно твердження митного органу про те, що відповідно до договору (контракту) про перевезення від 18.04.2023 №18/04/2023-5 вага товару (брутто) становить 22300 кг, що суперечить вазі брутто, зазначеній в пакувальному листі від 24.04.2023 №б/н 21500 кг, слід зазначити наступне.

Суд констатує, що як в проформі-інвойсі та інвойсі від 13.04.2023 № (а.с.50 зворот-51), так і в автотранспортній накладній CMR (а.с.54) та в експортній митній декларації від 24.04.2023 №23CZ5800002HUAARR7 (а.с.52) вказана вага імпортованого товару - 22000 кг (маса нетто 21500 кг). Відповідна вага зазначена в графах 35, 38 експортної митної декларації (а.с.52).

У специфікаціі до контракту №1 вага товару також 21500 кг (а.с.59 зворот).

Так, брутто це вага товару разом з упаковкою, а з огляду на те, що товар переміщувався в палетах, тому в пакувальному листі від 24.04.2023 №б/н (а.с.51 зворот) вага товару брутто 22000 кг, нетто 21500 кг.

З огляду на вказане, розбіжність в документах щодо ваги товару відсутня.

В оскаржуваному рішенні митний орган також посилається на те, що транспортні витрати розподілено непропорціно, позаяк відповідно до документа, що підтверджує вартість перевезення товару від 24.04.2023 №б/н, транспортні витрати від місця завантаження м.Оломоуц (Чехія) до митного переходу Медика-Шегині становлять 30000 грн, відстань між даним маршрутом 514 км, тобто вартість наданих транспортних послуг становить 58,36 грн/км (30 000 грн/ 514 км). Від митного переходу Медика-Шегині до місця вивантаження м.Нововолинськ відстань становить 189 км, транспортні витрати відповідно до вищезазначеного документа становлять 18180 грн, або 96,19 грн/км (18 180 грн/189 км).

Надаючи оцінку таким сумнівам митного органу, суд враховує доводи позивача про те, що товар прямував з за напрямком руху Оломоуц Нововолинськ (через м.Луцьк). Загальна відстань за напрямком руху становить 820 км, що цілком співмірна із визначеною перевізником вартістю, тобто 48180 грн.

Також суд зауважує, що перевізник вправі сам формувати ціноутворення того чи іншого перевезення з врахуванням відстані та інших необхідних характеристик.

Натомість відповідачем не надано доказів на підтвердження існування сумнівів чи невідповідностей у документах, яка підтверджують вартість перевезення.

Таким чином, аналізуючи наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, слід дійти висновку про те, що позивачем подано для митного оформлення імпортованого товару документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню, підтверджували ціну товару, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджували митну вартість товару за ціною договору згідно з вимогами частин четвертої та п`ятої статті 58 МК України.

Суд наголошує, що в процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. А тому необґрунтованою є вимога митниці про надання висновку про якісні та вартісні характеристики товару, підготовленого спеціалізованою експертною організацією, оскільки відповідач не вказав, яким чином висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями, надасть можливість підтвердити чи спростувати відомості офіційно виданих продавцем товару документів щодо ціни товару, недійсність чи ознаки підробки щодо яких не виявлено. За таких обставин відсутність висновків про якісні та вартісні характеристики товару не повинна братися митницею до уваги при контролі за митною вартістю та не може бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару. Підтверджуючими документами про вартість товару в даному випадку є зовнішньоекономічний контракт, рахунок-фактура (інвойс) та банківський платіжний документ.

З урахуванням вищенаведеного, відсутні підстави ставити під сумнів митну вартість товару, визначену декларантом, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості товару, ознаки підробки та вони містять достатньо відомостей щодо ціни товару.

Враховуючи позицію Верховного суду у постановах від 12.03.2019 у справі №826/2313/16 та 13.06.2019 у справі №820/6315/15, суд зауважує, що вимоги частини третьої та четвертої статті 53 та частини другої статті 58 МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, відповідач митну вартість визначив за другорядним методом резервним. Його застосування передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Суд погоджується, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

Відповідно до пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598, у рішенні про коригування митний орган поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні. Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваного товару, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на ідентичний або подібний (аналогічних) товар, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Разом з тим, у спірному рішенні митний орган лише вказав номер та дату митної декларації, на основі якої було здійснено коригування митної вартості товару, що не дає підстав вважати вказане рішення обґрунтованим та мотивованим. На думку суду, відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.

Крім того, суд зазначає, що при прийнятті оскаржуваного рішення відповідачем використано виключно інформацію з бази даних митного органу, однак формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару й не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Враховуючи встановлені обставини справи та норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що подані позивачем до митного оформлення документи були достатніми для підтвердження заявленої за ціною договору митної вартості товарів. При цьому подані документи не містили розбіжностей чи ознак підробки, водночас підтверджували числові значення митної вартості.

Разом з тим, суд звертає увагу, що в адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення митний орган повинен обґрунтувати (довести) законність свого рішення; відповідно рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Згідно з частиною сьомою статті 54 МК України у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товару, у тому числі невірно визначено митну вартість товару, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Також суд зазначає, що Верховний Суд в постанові від 08.10.2019 у справі №803/776/17 вказав, що декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено контролюючим органом.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач належними та допустимими доказами не довів факт порушення позивачем вимог митного законодавства при визначенні митної вартості товару, а відтак оскаржуване рішення від 27.04.2023 №UA205140/2023/000257/2 про коригування митної вартості товарів слід визнати протиправним та скасувати.

Згідно з частиною першою КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Статтею 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з частиною сьомою статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Зазначені вимоги кореспондуються з положеннями частини третьої статті 143 КАС України, якими передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до частини дев`ятої статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно з положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 №5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16, а також постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17.09.2019 (справа №810/3806/18, справа №810/2816/18, справа №810/3806/18), від 22.11.2019 (справа №810/1502/18).

У заявленому адміністративному позові позивач просить стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на правову допомогу в сумі 12000 грн.

На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу до матеріалів справи долучено: договір про надання правової допомоги від 27.04.2023 №63-ЮП, укладений між ФОП ОСОБА_1 та Адвокатським бюро «Крючкова» (а.с.41-43), попередній (орієнтовний) розрахунк суми витрат на професійну правничу допомогу від 10.05.2023 №10/05-01 (а.с.39), акт приймання передачі наданих послуг №409 (а.с.44 зворот), рахунок-фактуру від 05.05.2023 №409 (а.с.16, 44), платіжну інструкцію від 08.05.2023 №73 (а.с.15).

Згідно із актом приймання-передачі наданих послуг №409 та рахунком №409 від 05.05.2023 суму понесених витрат на правничу допомогу складають послуги з надання правової допомоги щодо оскарження рішень Волинської митниці про коригування митної вартості товарів №23UA74U5 від 27.04.2023, представництво інтересів у суді першої та апеляційної інстанцій. Загальна вартість наданих послуг становить 10000,00 грн (а.с.44).

Відповідно до попереднього (орієнтовного) розрахунку суми витрат на професійну правничу допомогу від 10.05.2023 №10/05-01, адвокатом надано та в подальшому планується надати наступні послуги: ознайомлення позивача із процесуальними правами та обов`язками щодо захисту прав та інтересів порушеного права 40 хв.; аналіз повідомлення митного органу із вимогами про надання додаткових документів та підготовка повідомлення про надання додаткових документів та пояснень 2 години; ознайомлення з рішеннями про коригування митної вартості товарів №UA205140/2023/000257/2, ознайомлення з товаросупровідними документами наданих клієнтом 2 години; перевірка правосуб`єктності учасників зовнішньоекономічної операції та юридичний прогноз справи 1 година; детальний аналіз та вивчення фактичних обставин справи; складання стратегії представництва ФОП ОСОБА_1 у суді щодо зазначеної справи, вивчення судової практики з відповідних правовідносин; складання та подання вищевказаної позовної заяви 4 години (а.с.39).

У відзиві на позовну заяву відповідач просив зменшити розмір витрат на оплату правничої допомоги з огляду на їх не співмірність їз наданими послугами (а.с.68-76).

Суд зауважує, що при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, суд має виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру залежно від конкретних обставин справи. Надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто повинно бути доведено доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справ.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Отже, при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, слід виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи.

Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу даної справи, суд зазначає, справа про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів є спором немайнового характеру незначної складності, провадження здійснювалося в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами справи, спірні правовідносини регулюється нормами МК України та великої кількості підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, не передбачають.

Суд при цьому враховує, що послуги щодо надання правових консультацій, роз`яснень з питань щодо спору, узгодження правової позиції, аналізу судової практики тощо охоплюються загальною діяльністю адвоката та мають на меті складання позовної заяви і подання її до суду.

Враховуючи вищевикладене, а також заперечення відповідача, виходячи із принципів співмірності витрат, обґрунтованості та пропорційності їх розміру, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правничу допомогу, що підлягають розподілу в даній справі до 3000 грн, відтак решту витрат на вказану допомогу повинен понести позивач.

Таким чином, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати в загальному розмірі 2684,00 грн, в тому числі судовий збір в сумі 2684,00 грн грн, сплачений згідно із платіжною інструкцією від 08.05.2023 №74 (а.с.14) та витрати на правову допомогу адвоката в сумі 3000,00 грн.

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Митного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів від 27.04.2023 №UA205140/2023/000257/2.

Стягнути на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці судові витрати в загальному розмірі 5684 (п`ять тисяч шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

Відповідач: Волинська митниця (44350, Волинська область, село Римачі, вулиця Призалізнична, будинок 13, ).

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій