Справа № 440/10268/22
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2023-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2023 р. Справа № 440/10268/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.02.2023, головуючий суддя І інстанції: Є.Б. Супрун, м. Полтава, повний текст складено 02.02.23 по справі № 440/10268/22

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Полтавській області , Державної податкової служби України

про скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі за текстом також позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернулася до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області (далі за текстом також відповідач-1, ГУ ДПС у Полтавській області) та Державної податкової служби України (далі за текстом також відповідач-2, ДПС України), в якому просила:

- скасувати рішення комісії ГУДПС з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 7287392/ від 02.09.2022 про відмову у реєстрації податкової накладної №95 від 27.06.2022, № 7287390/ від 02.09.2022 про відмову у реєстрації податкової накладної №43 від 14.07.2022 та № 7372339/ від 22.09.2022 про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 01.08.2022, зобов`язавши ДПС зареєструвати в ЄРПН податкові накладні № 95 від 27.06.2022, № 43 від 14.07.2022 та № 1 від 01.08.2022.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2023 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії Головного управління ДПС у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 22.09.2022 за №7372339/.

Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №1 від 01.08.2022 днем подання її на реєстрацію фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 .

В решті вимог позов залишено без задоволення.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 частину судових витрат, що пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 2 481 грн 00 коп.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог, ФОП ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, з неповним дослідженням доказів, які мають значення для ухвалення обґрунтованого рішення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що ухвалюючи рішення, Полтавський окружний адміністративний суд невірно застосував приписи п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України та не взяв до уваги положення Постанови Кабінету Міністрів України № 1165 від 11.12.2019. Уважає, що судом першої інстанції, за умов незазначення у квитанціях про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування чіткої підстави для зупинення податкових накладних, неправомірно відмовлено у задоволенні позовних вимог про реєстрацію податкових накладних, складених ФОП ОСОБА_1 , ДПС України. Просить урахувати, що підставою складення спірних податкових накладних є акти наданих послуг, а не факт їх оплати, що унеможливлює подання до контролюючого органу платіжних доручень на підтвердження оплати наданих послуг контрагентом позивача. Окрім того, вказує, що звіти-інформації наданих послуг мерчандайзингу згідно з договором № 04-01-21.05 від 04.01.2021 надано до матеріалів справи.

За результатами апеляційного розгляду позивач просить скасувати судове рішення в оскаржуваній частині та ухвалити у цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Відповідачі правом на подання відзиву на апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_1 не скористались.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, Головне управління ДПС у Полтавській області також оскаржило його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ГУ ДПС у Полтавській області зазначило, що позивачем за податковими накладними, стосовно яких виникли спірні правовідносини, не надано первинних документів, необхідних для реєстрації ПН, визначених у п. 5 Порядку № 520, для підтвердження відсутності наявності ризику за податковими накладними, а отже, рішення Комісії ГУ ДПС, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації, прийняті відповідно до чинного законодавства. Звертає увагу, що у матеріалах позовної заяви відсутні документи, які дали б змогу чітко відстежити результат замовлених робіт (послуг); позивачем не надано доказів на підтвердження того, що вивчався, досліджувався та аналізував споживчий попит на ринку, на якому здійснює свою діяльність, у справі відсутні докази того, яким чином надавалися маркетингові послуги, який практичний результат їх використання позивачем.

За результатами апеляційного розгляду ГУ ДПС у Полтавській області просить скасувати судове рішення в оскаржуваній частині та ухвалити нове судове рішення, яким у позові відмовити повністю.

Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу ГУ ДПС у Полтавській області не скористався.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України) суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, а у задоволенні апеляційної скарги відповідача слід відмовити, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що згідно з випискою та витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець 06.12.2000, відомості про що включено до реєстру 23.03.2006 за №0005714. Зареєстрованими видами економічної діяльності позивача за КВЕД є: 82.99 Надання інших допоміжних комерційних послуг, н.в.і.у., 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, 63.99 Надання інших інформаційних послуг, н.в.і.у., 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, 73.11 Рекламні агентства, 73.20 Дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки (а.с. 30-33).

Позивач зареєстрований платником ПДВ з 26.10.2012, що підтверджується свідоцтвом №200079132 серії НОМЕР_1 від 26.10.2012 (а.с. 38).

В межах зареєстрованих видів господарської діяльності 04.01.2021 між ТОВ "Шарліс" (як Замовником) та ФОП ОСОБА_1 (як Виконавцем) укладено Договір надання послуг №04-01-21.5 (а.с. 70-72), предметом якого є зобов`язання Виконавця за завданням Замовника надавати останньому послуги, спрямовані на стимулювання збуту товарів. Під терміном "Товар" Сторони погодили розуміти товари, що розповсюджуються/реалізовуються Замовником в межах його господарської діяльності.

З метою стимулювання, підтримання існуючих обсягів чи збільшення обсягів продажу Товарів Виконавець надає Замовнику послуги мерчандайзингу. Мерчандайзинг є комплексом маркетингових заходів по представленню та розміщенню товарів, що розповсюджуються/реалізовуються Замовником, через торгівельні точки, які здійснюють продаж товарів кінцевому споживачу згідно з вимогами Замовника.

Мерчандайзинг у себе включає, але не обмежується: (1) дослідження кон`юнктури ринку та інформування у торгівельних точках кінцевих споживачів про властивості і якість Товарів з метою підвищення попиту на Товари; (2) належна викладка на дисплеї Товарів в порядку черговості, (3) належна викладка на полицях Товарів у порядку черговості; (4) розміщення Товарів лише на відповідних полицях у належному місці торгівельного залу (точки); (5) належне розміщення підставок під Товари; (6) постійний контроль та підтримання заходів, зазначених у пунктах (2)-(5).

Під терміном "торгівельні точки" в цьому Договорі розуміються місця, де ці Товари реалізуються чи надаються споживачеві. Послуги за цим Договором придбаваються Замовником з метою використання у своїй господарській діяльності для збереження та/або збільшення обсягів продажу Товарів.

Відповідно до Завдання від 30.04.2022 до Договору №04-01-21.05 від 04.01.2021, з метою стимулювання, підтримання існуючих обсягів чи збільшення обсягів продажу Товарів Замовник замовляє у Виконавця такі послуги: (1) дослідження кон`юнктури ринку та інформування у торгівельних точках кінцевих споживачів про властивості і якість Товарів з метою підвищення попиту на Товари; (2) належна викладка на дисплеї Товарів в порядку черговості; (3) розміщення Товарів лише на відповідних полицях у належному місці торгівельного залу (точки); (5) належне розміщення підставок під Товари; (6) постійний контроль та підтримання заходів, зазначених у пунктах (2)-(5) (а.с. 76).

У завданні зазначено, що послуги повинні бути виконані у період з 01.05.2022 по 31.05.2022.

На підтвердження факту надання послуг мерчандайзингу з 01.05.2022 по 31.05.2022 згідно з договором №04-01-21.05 від 04.01.2021 позивач надав акт надання послуг №23 від 27.06.2022 на загальну вартість з ПДВ 257025,48 грн, у т.ч. ПДВ - 42 837,58 грн (а.с. 75), рахунок на оплату №25 від 27.06.2022 (а.с. 74).

На підтвердження факту надання послуг в якості розшифрування акта надання послуг №23 від 27.06.2022 за період з 01.05.2022 по 31.05.2022 згідно з договором №04-01-21.05 від 04.01.2021 ФОП ОСОБА_1 надала до позову звіт-інформацію наданих послуг мерчандайзингу щодо обсягів продукції із зазначенням переліку торговельних точок, в яких надавалися послуги мерчандайзингу (а.с. 77).

Надані послуги оплачені повністю покупцем згідно з платіжним дорученням від 07.09.2022 за №3079 (а.с. 78), що також підтверджується актом звіряння взаємних розрахунків за період червень 2022 року (а.с. 79).

Крім цього, в рамках укладеного між ТОВ "Шарліс" та ФОП ОСОБА_1 договору №04-01-21.05 від 04.01.2021, за замовленням від 31.05.2022 до означеного договору (а.с. 112) з метою стимулювання, підтримання існуючих обсягів чи збільшення обсягів продажу Товарів, ФОП ОСОБА_1 мала надати такі послуги: (1) дослідження кон`юнктури ринку та інформування у торгівельних точках кінцевих споживачів про властивості і якість Товарів з метою підвищення попиту на Товари; (2) належна викладка на дисплеї Товарів в порядку черговості; (3) належна викладка на полицях Товарів в порядку черговості; (4) розміщення Товарів лише на відповідних полицях у належному місці торгівельного залу (точки); (5) належне розміщення підставок під Товари; (6) постійний контроль та підтримання заходів, зазначених у пунктах (2)-(5).

Послуги мали бути надані в період з 01.06.2022 по 30.06.2022.

На підтвердження факту надання послуг мерчандайзингу у період з 01.06.2022 по 30.06.2022 згідно з договором №04-01-21.05 від 04.01.2021 позивач надав акт надання послуг №26 від 14.07.2022 на загальну вартість з ПДВ 222 789,26 грн, у т.ч. ПДВ - 37 131,54 грн (а.с. 111), рахунок на оплату №29 від 14.07.2022 (а.с. 110).

Надані послуги оплачені повністю покупцем згідно з платіжним дорученням від 07.09.2022 за №3080 (а.с. 114), що також підтверджується актом звіряння взаємних розрахунків за період липень 2022 року (а.с. 115).

На підтвердження факту надання послуг в якості розшифрування акта надання послуг №26 від 14.07.2022 за період з 01.06.2022 по 30.06.2022 згідно з договором №04-01-21.05 від 04.01.2021 ФОП ОСОБА_1 надала до позову звіт-інформацію наданих послуг мерчандайзингу щодо обсягів продукції із зазначенням переліку торговельних точок, в яких надавалися послуги мерчандайзингу (а.с. 113).

За наслідками здійснення цих господарських операцій за правилом "першої події" відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України (за фактом надання послуг) ФОП ОСОБА_1 складені та направлені для реєстрації в ЄРПН податкові накладні від 27.06.2022 № 95 та від 14.07.2022 № 43 (а.с. 46, 82).

Проте, замість повідомлення про реєстрацію цих накладних, позивач отримав квитанції, у яких зазначено, "Документ прийнято. Реєстрація зупинена". Відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкових накладних від 27.06.2022 за № 95 та від 14.07.2022 за № 43 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 73.11, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с. 47, 83).

Реагуючи на це, позивач надав до податкового органу повідомлення №12 від 31.08.2022 про надання пояснень і копій документів щодо податкової накладної № 95 від 27.06.2022 (а.с. 48) та повідомлення № 13 від 31.08.2022 про надання пояснень та копій документів щодо податкової накладної № 43 від 14.07.2022 (а.с. 84), реєстрація яких зупинена.

02.09.2022 Комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації, прийнято рішення:

- №7287392/ про відмову в реєстрації податкової накладної від 27.06.2022 №95 в ЄРПН з огляду на те, що до податкової накладної № 95 від 27.06.2022 надано звіт-інформацію наданих послуг мерчандайзингу щодо обсягів продукції за період з 01.04.2022 по 30.04.2022 до акту надання послуг від 27.06.2022 №23 на послуги мерчандайзингу з 01.05.2022 по 31.05.2022, тобто відсутня підстава для складання податкової накладної. Крім того, не надано документів, які підтверджують факт оплати, так як відповідно до п. 5.3 договору оплата здійснюється не пізніше 10 робочих днів (а.с. 56);

- №7287390/ про відмову в реєстрації податкової накладної від 14.07.2022 №43 в ЄРПН з огляду на те, що до податкової накладної №43 від 14.07.2022 надано звіт-інформацію наданих послуг мерчандайзингу щодо обсягів продукції за період з 01.04.2022 по 30.04.2022 до акту надання послуг від 14.07.2022 №26 на послуги мерчандайзингу з 01.06.2022 по 30.06.2022, тобто відсутня підстава для складання податкової накладної. Крім того, не надано документів, які підтверджують факт оплати, так як відповідно до п. 5.3 договору оплата здійснюється не пізніше 10 робочих днів (а.с. 92).

Скарги платника податку на рішення комісії залишені без задоволення, про що ДПС 21.09.2022 ухвалено відповідне рішення № 45703//2 (а.с. 80) та № 45704//2 (а.с. 116).

Крім того, в межах зареєстрованих видів діяльності між ФОП ОСОБА_1 (Виконавець) та Іноземним підприємством "Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед" (Компанія) укладений договір про надання послуг № від 01.02.2019 (а.с. 148-149), відповідно до умов якого Виконавець з метою збільшення обсягів збуту Товару надає Компанії послуги, перелік яких погоджується Сторонами у додатках до даного Договору, які є його невід`ємною частиною. Асортимент Товару, щодо якого надаються послуги та розраховується об`єм закупівель, зазначається у додатках до даного Договору.

Як видно з додатку №1 до Договору про надання послуг № від 01.02.2019 (а.с. 150), Виконавець зобов`язується надавати послуги з просування Товару Компанії за певну винагороду, а саме: 1.1. (01-YID) Закупка повного асортименту Товару у Дистриб`ютора (згідно специфікації та асортиментної матриці по форматах) всіма Точками продажу. Введення нового асортименту протягом не більше 14 календарних днів з моменту отримання відповідної специфікації (за умови попереднього інформування Дистриб`ютором Виконавця про введення нового асортименту за 14 календарних днів до надання специфікації); 1.2. (03-YIG) Розміщення в Точках продажу Виконавця нижче вказаного холодильного обладнання Компанії. При цьому оплата проводиться лише при фактичному розміщенні холодильного обладнання, зазначеного в цьому пункті та за умови забезпечення Виконавцем нижче вказаних вимог при розміщенні холодильного обладнання Компанії у власних точках продажу. Соса-Соlа однодверний холодильник (single door), дотримання стандартів мерчандайзингу при викладці продукції всередині розміщеного обладнання; 1.3. (02/1-YIH) Дотримання стандартів мерчандайзингу при викладці продукції всередині розміщеного обладнання, Товар Компанії має займати не менш ніж 0,5 м в ширину та має бути розміщений не вище 2 м у висоту. Розміщення Товару Компанії на стелажі Виконавця серед іншої продукції постачальників у відповідній категорії товарів згідно наступної долі від загального обсягу продукції цієї категорії у певній Точці продажу: Солодка вода - 35%, питна вода - 10%, енергетики - 30%, холодні чаї - 35%, соки та нектари - 10%; 1.4. (07-ZEG) Послуги з проведення активацій з метою просування Товару Компанії. Після закінчення відповідної активації Виконавець зобов`язується підготувати детальний звіт та надати його на підпис Компанії не пізніше 15 календарних днів з моменту закінчення активації. Максимальна вартість послуг розраховується і бюджетується Компанією щомісяця виходячи із погодженого Сторонами розміру. Конкретна вартість послуг погоджується Сторонами окремо і сплачується за фактом надання послуг.

Відповідно до додаткових угод від 01.02.2020, від 01.02.2021, від 01.02.2022 до Договору про надання послуг № від 01.02.2019 Сторони за обоспільною згодою домовились продовжити термін дії Договору та його Додатку №2 до 01.02.2021, до 01.02.2022, до 01.02.2023 відповідно (а.с. 152-154).

На підтвердження факту надання послуг з просування продукції згідно з договором № від 01.02.2019 за період з 01.07.2022 по 31.07.2022 позивач надав акт надання послуг №35 від 01.08.2022 на загальну вартість з ПДВ 34136,56 грн, у т.ч. ПДВ - 5689,43 грн (а.с. 156), рахунок на оплату № 43 від 01.08.2022 (а.с. 155).

На підтвердження факту надання послуг в якості розшифрування акта надання послуг № 35 від 01.08.2022 за період з 01.07.2022 по 31.07.2022 згідно з договором № від 01.02.2019 ФОП ОСОБА_1 надала до позову звіт про надані послуги з просування продукції за Договором про надання послуг з просування продукції № від 01.02.2019 (а.с. 157).

За наслідками здійснення цих господарських операцій за правилом "першої події" відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України (надання послуг) ФОП ОСОБА_1 складена та направлена для реєстрації в ЄРПН податкова накладна від 01.08.2022 за №1 (а.с. 118).

Проте, замість повідомлення про реєстрацію цієї накладної позивач отримав квитанцію, у якій зазначено, "Документ прийнято. Реєстрація зупинена". Відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної від 01.08.2022 №1 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 73.11.19-00.00, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с. 119).

Реагуючи на це, позивач надав повідомлення №5 від 20.09.2022 про надання пояснень та копій документів щодо податкової накладної №1 від 01.08.2022 (а.с. 120), реєстрація якої зупинена.

22.09.2022 Комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації, прийнято рішення №7372339/ про відмову в реєстрації податкової накладної від 01.08.2022 №1 в ЄРПН з огляду на те, що до податкової накладної №1 від 01.08.2022 не надано документів. які розкривають суть здійснених господарських операцій (а.с. 131).

Скарга платника податку на рішення комісії залишена без задоволення, про що ДПС 07.10.2022 ухвалено відповідне рішення №51985//2 (а.с. 159).

Не погоджуючись із правомірністю мотивів, покладених в основу рішень Комісії від 02.09.2022 за №7287392/, від 02.09.2022 №7287390/ та від 22.09.2022 №7372339/, про відмову у реєстрації податкових накладних в ЄРПН, позивач звернувся до суду з позовом у цій справі.

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення від 22.09.2022 за №7372339/ з покладенням на Державну податкову службу України обов`язку зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №1 від 01.08.2022 днем подання її на реєстрацію фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що наявними у справі доказами у повній мірі підтверджується реальність господарської операції, наслідки якої відображено у податковій накладній №1 від 01.08.2022.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в іншій частині, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивачем не надано повного пакету документів для підтвердження інформації, зазначеної у спірних податкових накладних, реєстрацію яких зупинено, рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації від 02.09.2022 за №7287392/, від 02.09.2022 №7287390/ прийняті обґрунтовано, а тому такі рішення скасуванню не підлягають.

Надаючи правову оцінку правовідносинам сторін та доводам апеляційних скарг, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до підпункту "а" пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з, зокрема, постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Згідно з п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Пунктом 201.1 ст.201 Податкового кодексу України передбачено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Функціонування Єдиного реєстру податкових накладних відбувається в автоматизованому режимі за правилами Порядку ведення єдиного реєстру податкових накладних (затвердженого Постановою КМУ від 29.12.2010 за № 1246, зі змінами та доповненнями; далі за текстом - Порядок № 1246), а також Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість (затвердженого Постановою КМУ від 16.10.2014, із змінами та доповненнями; далі за текстом - Порядок № 569).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 1246 податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Пунктом 12 Порядку № 1246 передбачено, що саме в автоматизованому режимі здійснюється перевірка одержаної від платника податків податкової накладної на предмет наявності підстав для зупинення реєстрації.

Відповідно до підпункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 13 Порядку № 1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Аналогічні приписи містить підпункт 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, згідно з якими реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної / розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Пунктом 17 Порядку № 1246 визначено, що у разі відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення реєстрації таких податкових накладних та/або розрахунків коригування відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу, формується квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування, в якій зазначаються відомості та перелік документів, визначених підпунктом 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу. Така квитанція одночасно надсилається постачальнику (продавцю) та отримувачу (покупцю) - платнику податку.

Наведені норми дають підстави для висновку, що законодавець встановлює перелік обов`язкової для фіксації в рамках квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної інформації. Без деталізації такого роду інформації відповідна квитанція не може вважатися належним чином оформленою. Так, квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної повинна фіксувати:

1) порядковий номер та дату складення податкової накладної;

2) конкретний критерій або ж критерії, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної;

3) пропозицію про надання платником податків пояснень та/або перелік конкретних документів, що є достатніми для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію та податкової накладної.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 за № 1165 затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Порядок розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, права та обов`язки їх членів.

Відповідно до п. 3 вказаного Порядку податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності таким ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування (далі - ознаки безумовної реєстрації):

1) податкова накладна, яка не підлягає наданню отримувачу (покупцю) та/або складена за операцією, звільненою від оподаткування;

2) обсяг постачання, зазначений платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування (крім розрахунків коригування, поданих для реєстрації в іншому місяці, ніж місяць, в якому вони складені), зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданої для реєстрації в Реєстрі податкової накладної/розрахунку коригування, становить менше 500 тис. гривень за умови, що обсяг постачання товарів/послуг, зазначений у них у поточному місяці за операціями з одним отримувачем - платником податку, не перевищує 50 тис. гривень, сума податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), сплачена у попередньому місяці, становить більше 20 тис. гривень, та керівник - посадова особа такого платника податку є особою, яка займає аналогічну посаду не більше ніж у трьох (включно) платників податку;

3) одночасно виконуються такі умови:

загальна сума податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), сплачена за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування, платником податку та його відокремленими підрозділами, якими подано податкову накладну/розрахунок коригування на реєстрацію в Реєстрі, становить більше 1 млн. гривень;

4) у податковій накладній/розрахунку коригування відображена операція з товаром за кодом згідно з УКТЗЕД та/або послугою за кодом згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, які зазначені у таблиці даних платника податку, врахованій контролюючим органом.

Відповідно до п. 5 Порядку платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Відповідно до п. 1 Додатку 3 до Порядку Критерії ризиковості здійснення операцій відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 року у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

Згідно з п. п. 10, 11 Порядку у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі за текстом - ЄРПН), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті ПК України зупинено у порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначає Порядок прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений Наказом Міністерства фінансів України 12.12.2019 за № 520 (далі за текстом - Порядок № 520).

Пунктом 2 вказаного Порядку встановлено, що прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).

Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу (пункт 3).

У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі (пункт 4).

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг", "Про електронні довірчі послуги" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку (п. 7).

Відповідно до пункту 5 Порядку № 520 перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

З наведеного слідує, що виключного переліку документів, які надаються на підтвердження господарської операції, не встановлено.

Проте, рішення Комісії повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.

Судом установлено, що позивачем надавалися відповідачу первинні документи за господарськими операціями, які стали підставою для складення податкових накладних №95 від 27.06.2022, №43 від 14.07.2022 та №1 від 01.08.2022.

Зазначені документи не дають підстав для сумніву щодо дійсного укладання договорів задля здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами (ТОВ «Шарліс», Іноземним підприємством «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед»). Факт надання послуг зумовлював обов`язок позивача в силу вимог пункту 187.1 статті 187, пункту 201.1 статті 201, пункту 201.7 статті 201, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України сформувати та направити для реєстрації спірні податкові накладні, тобто за правилом першої події, що в даному випадку і було виконано позивачем шляхом подання податкових накладних для реєстрації в ЄРПН.

Разом з тим, як убачається з матеріалів справи, у квитанціях про зупинення реєстрації ПН не вказано конкретний перелік документів, який платник податків має надати для обґрунтованого рішення щодо реєстрації податкових накладних в ЄРПН.

Недотримання податковим органом вимог законодавства на етапі зупинення реєстрації податкової накладної щодо оформлення квитанції прямо вказує на те, що рішення, яке прийняте на наступному етапі, тобто рішення Комісії про відмову у реєстрації податкової накладної, теж не є законним.

Колегія суддів зазначає, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного переліку таких документів.

Вживання податковим органом загального посилання на необхідність подання "первинних документів" є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Зазначений висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини.

У рішенні від 13 грудня 2001 у справі "Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови" ЄСПЛ зазначив, що закон має бути доступним та передбачуваним, тобто вираженим з достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку (пункт 109).

На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок ("Лелас проти Хорватії", заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010; "Тошкуце та інші проти Румунії", заява №36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах.

Загальними вимогами, які висуваються до індивідуальних актів, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав їх прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів їх прийняття.

Обов`язковою ознакою правового акта індивідуальної дії суб`єкта владних повноважень є створення ними юридичних наслідків у формі прав, обов`язків, їх зміни чи припинення. Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти управління, є їх виражений правозастосовний характер. Головною рисою таких актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акта нормам чинного законодавства.

Отже, рішення контролюючого органу повинне відповідати критеріям чіткості та зрозумілості акта індивідуальної дії та не породжувати його неоднозначного трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.

Зазначені висновки неодноразово викладалися Верховним Судом, зокрема, у постанові від 09.07.2019 у справі №140/2093/18.

У свою чергу, невиконання контролюючим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності, що узгоджується із правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 23 жовтня 2018 у справі № 822/1817/18 та від 20 серпня 2019 у справі № 2540/3009/18.

Колегія суддів зазначає, що в оскаржуваних рішеннях контролюючим органом не обґрунтовано, які саме документи, надані платником, складені з порушенням законодавства, чому документи платника не є достатніми для прийняття комісією ДПС рішення про реєстрацію податкової накладної, які документи платник податків має надати для обґрунтованого рішення щодо реєстрації ПН.

Так, в оскаржуваних рішеннях про відмову у реєстрації ПН в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначено, що такі прийнято у зв`язку з ненаданням платником податку копій документів: розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків. Додатково у рішенні від 02.09.2022 за №7287392/ про відмову в реєстрації податкової накладної від 27.06.2022 за № 95 зазначена інформація: «до податкової накладної №95 від 27.06.2022 надано звіт-інформацію наданих послуг мерчандайзингу щодо обсягів продукції за період з 01.04.2022 по 30.04.2022 до акту надання послуг від 27.06.2022 №23 на послуги мерчандайзингу з 01.05.2022 по 31.05.2022, тобто відсутня підстава для складання податкової накладної. Крім того, не надано документів, які підтверджують факт оплати, так як відповідно до п. 5.3 договору надання послуг від 04.01.2021 №04-01-21.05 оплата здійснюється не пізніше 10 робочих днів», у рішенні від 02.09.2022 №7287390/ про відмову в реєстрації податкової накладної від 14.07.2022 за № 43 зазначена інформація: «до податкової накладної №43 від 14.07.2022 надано звіт-інформацію наданих послуг мерчандайзингу щодо обсягів продукції за період з 01.04.2022 по 30.04.2022 до акту надання послуг від 14.07.2022 №26 на послуги мерчандайзингу з 01.06.2022 по 30.06.2022, тобто відсутня підстава для складання податкової накладної. Крім того, не надано документів, які підтверджують факт оплати, так як відповідно до п. 5.3 договору надання послуг від 04.01.2021».

Проте, ненадання позивачем контролюючому органу звітів-інформацій наданих послуг мерчандайзингу щодо обсягів продукції за вказані періоди та документів на підтвердження факту оплати наданих послуг не може бути підставою для відмови у реєстрації спірних податкових накладних, оскільки наявність чи відсутність зазначених документів не впливає на факт виникнення у позивача податкового зобов`язання з ПДВ після надання послуг контрагентам ТОВ «Шарліс», Іноземним підприємством «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед», на підтвердження чого до контролюючого органу було надано копії актів надання послуг.

В порушення наведених вище нормативних приписів відповідачем прийнято оскаржувані рішення про відмову в реєстрації податкових накладних із зазначенням причиною для відмови надання позивачем копій документів, складених з порушенням законодавства та в графі Додаткова інформація (зазначити конкретні документи) зазначено документи, які не вказувалися у квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних.

Крім того, колегія суддів ураховує, що в матеріалах справи містяться Звіти-інформації наданих послуг мерчандайзингу згідно з договором № 04-01-21.05 від 04.01.2021 за періоди з 01.05.2022 по 31.05.2022 та з 01.06.2022 по 30.06.2022.

Водночас, колегія суддів звертає увагу, що реєстрація поданих позивачем податкових накладних зупинена (як зазначено у квитанціях) через встановлення ризиковості операцій з посиланням на п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

Однак, в якості підстав прийняття оскаржуваних рішень зазначено неподання платником податку копій документів.

Колегія суддів зазначає, що право позивача довести у судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, не є обмеженим поданням виключно тих доказів, що надавались ним відповідачу після отримання квитанцій, згідно з якими реєстрація податкових накладних в ЄРПН була зупинена. Право надавати заперечення щодо висновків податкового органу та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику податків як під час моніторингу відповідності податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків, так і на усіх стадіях судового процесу, на яких допускається подання учасником процесу нових доказів.

Положення статей 77, 80 Кодексу адміністративного судочинства України зобов`язують суд вжити заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, запропонувати сторонам подати докази на підтвердження своєї правової позиції, у разі необхідності витребувати докази з власної ініціативи, всебічно, повно та об`єктивно оцінити наявні у справі докази тощо.

Суд не може обмежити право платника довести в судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, поданням виключно тих доказів, що надавались ним під час процесу реєстрації податкової накладної.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинно підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Такі правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 23.10.2018 у справі №822/1817/18, від 04.12.2018 у справі №821/1173/17, від 21.05.2019 у справі №0940/1240/18, від 12.11.2019 у справі №816/2183/18, від 18 лютого 2020 року у справі №360/1776/19.

Приймаючи рішення про реєстрацію податкових накладних, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарської операції може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. У свою чергу, при реєстрації податкових накладних фактично проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за зовнішніми (формальними) критеріями. Тому і суд за результатами розгляду цієї справи не робить висновків щодо "товарності (реальності)" операцій поставки за участю позивача, а лише оцінює наявність чи відсутність підстав для реєстрації податкової накладної.

Такі висновки сформовано Верховним Судом у постанові від 10 квітня 2020 року у справі №819/330/18.

В цьому випадку, під час розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б твердження позивача, та не навів обґрунтованих мотивів прийняття рішень про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування ФОП ОСОБА_1 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Отже, Головним управлінням ДПС у Полтавській області не доведено правомірності прийняття оскаржуваних рішень про відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 02.09.2022 за №7287392/ та №7287390/, а тому позовні вимоги в частині визнання таких рішень протиправними та їх скасування є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

З урахуванням наведеного, колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції, що позивачем не надано всіх документів для підтвердження інформації, зазначеної у податкових накладних, реєстрацію яких зупинено, а тому рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації від 02.09.2022 за №7287392/ та №7287390/ прийнято обґрунтовано, з огляду на що у задоволенні позовних вимог про їх скасування слід відмовити.

При цьому, висновок суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування рішення від 22.09.2022 за №7372339/ є правильним.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкові накладні №95 від 27.06.2022, №43 від 14.07.2022 та №1 від 01.08.2022, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

За приписами пункту 19 Порядку № 1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 1246 датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.

У контексті наведеного колегією суддів ураховується, що відповідно до пунктів 2, 4, 10 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

За правилами частин третьої і четвертої статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Аналіз наведених норм свідчить, що законодавець передбачив обов`язок суду змусити суб`єкта владних повноважень до правомірної поведінки.

Суд повинен відновлювати порушене право шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, у тому числі колегіального органу, прийняти конкретне рішення, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.

Разом з тим, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Така правова позиція сформована у постановах Верховного Суду у складі колегії Касаційного адміністративного суду від 28 листопада 2019 у справі №2340/3933/18, від 16 вересня 2015 у справі № 21-1465а15 та від 02 лютого 2016 у справі № 804/14800/14.

Водночас, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі "Чуйкіна проти України" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява № 28924/04) констатував: "50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп. 28 - 36, Series A N 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява N 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява N 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)".

З урахуванням того, що відмова у реєстрації податкових накладних визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається, колегія суддів вважає, що належним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача, є зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №95 від 27.06.2022, №43 від 14.07.2022 та №1 від 01.08.2022, складені ФОП ОСОБА_1 .

Отже, судом першої інстанції зроблено неправомірний висновок про відмову у задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання ДПС зареєструвати в ЄРПН податкові накладні №95 від 27.06.2022, №43 від 14.07.2022.

Доводи апеляційної скарги позивача щодо зазначених обставин приймаються колегією суддів у якості належних.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що судом першої інстанції в частині задоволення позовних вимог неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, колегія суддів відхиляє, як такі, що в ході апеляційного розгляду справи не знайшли свого підтвердження.

Згідно із приписами пункту другого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки рішення суду першої інстанції ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям постанови про задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат із урахуванням положень статті 139 КАС України, колегія суддів виходить з того, що судові витрати, які понесені позивачем під час розгляду справи, складаються з витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги у загальному розмірі 14 886,00 грн (7 443,00 грн - за подання позовної заяви та 7 443,00 грн - за подання апеляційної скарги).

Оскільки Другим апеляційним адміністративним судом ухвалено нове рішення, яким адміністративний позов задоволено повністю, рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне здійснити розподіл судових витрат зі сплати судового збору, стягнувши солідарно з Головного управління ДПС у Полтавській області та Державної податкової служби України за рахунок бюджетних асигнувань суб`єктів владних повноважень 14 886,00 грн на користь позивача.

Керуючись ст. 139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.02.2023 по справі № 440/10268/22 - скасувати.

Прийняти постанову, якою адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 7287392/ від 02.09.2022 про відмову у реєстрації податкової накладної № 95 від 27.06.2022, № 7287390/ від 02.09.2022 про відмову у реєстрації податкової накладної № 43 від 14.07.2022 та № 7372339/ від 22.09.2022 про відмову у реєстрації податкової накладної № 1 від 01.08.2022.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 95 від 27.06.2022, № 43 від 14.07.2022 та № 1 від 01.08.2022.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області () на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір у сумі 7 443 (сім тисяч чотириста сорок три) грн 00 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України () на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір у сумі 7 443 (сім тисяч чотириста сорок три) грн 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді О.В. Присяжнюк О.А. Спаскін