Справа № 580/3480/22
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2023-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/3480/22 Суддя (судді) суду 1-ї інст.:
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 вересня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Сорочка Є.О.,

суддів Федотова І.В.,

Коротких А.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 27.10.2022 у справі за адміністративним позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення штрафних санкцій,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь бюджету штрафні санкції у сумі 204 000 грн.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 27.10.2022 позов задоволено: стягнуто з ФОП ОСОБА_2 до державного бюджету України штраф у сумі 204 000 за порушення Закону України «Про держаний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».

Відповідач в апеляційній скарзі просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що позивачем порушені строки звернення до суду, а позивача не було повідомлено про розгляд справи у суд першої інстанції.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити у її задоволенні, посилаючись на необґрунтованість доводів скаржника.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що ГУ Держпродспоживслужби в Черкаській області з 09.12.2021 по 14.12.2021 згідно з наказом Головного управління «Про позапланову перевірку» від 22.11.2021 №2231-ОД та направленням на проведення перевірки від 23.11.2021 № 62 проведено позапланову перевірку на дотримання вимог Технічного регламенту безпечності іграшок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2018 № 151, характеристик продукції, а саме: дитячий плотик «Плавающая черепаха» ТМ Best way арт. #34094, Китай та дитячий басейн Intex (Intex 57107) ш/к SDX779937, виготовлено в Китаї, +/-61смх22см, 24"*81/2.

За результатами перевірки наданих відповідачем документів складено акт перевірки характеристик продукції від 09.12.2021 № 000054, яким встановлені порушення вимог законодавства та факт розповсюдження продукції, що не відповідає встановленим вимогам, а саме:

- дитячий басейн Intex (Intex 57107) ш/к SDX779937, виготовлено в Китаї, +/-61смх22см, 24"х81/2, що реалізується ТОВ «Розетка.УА», з`ясувалося питання невідповідності вимогам Технічних регламентів, що розповсюджуються на неї, а саме: відповідно до Протоколу випробувань продукції від 29.09.2020 № 7483/20-і, виданого ДП «Укрметртестстандарт» не відповідає за маркуванням вимогам Технічного регламенту безпечності іграшок, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2018 № 151, а саме: інструкція та інформація щодо безпечності складені без дотримання вимог законів про порядок застосування мов; найменування та адреса імпортера чи зареєстрованої торговельної марки відсутні; наведені попередження та інструкції щодо безпеки не відповідають вимогам законів про порядок застосування мов; іграшка не має зображення знаку відповідності технічним регламентам, чим порушено пункти 6, 11, 18, 19, 20, 27, 38, 44 Технічного регламенту безпечності іграшок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.020.2018 № 151;

- дитячий плотик «Плавающая черепаха» ТМ Best way арт. #34094, Китай, що реалізується ТОВ «Розетка.УА», з`ясувалося питання невідповідності вимогам Технічних регламентів, що розповсюджуються на неї, а саме: відповідно до Протоколу випробувань продукції від 29.09.2020 № 7484/20-і, виданого ДП «Укрметртестстандарт» не відповідає вимогам п. 7.4 ДСТУ EN 71-1:2018 (EN 71-1:2014+А1:2018, IDT) «Безпечність іграшок. Частина 1. Механічні та фізичні властивості» та вимогам Технічного регламенту безпечності іграшок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2018 № 151, а саме: попередження щодо використання іграшки на мілководді відсутнє; інформація щодо відповідності вимогам EN 13138-3 відсутня; інформація щодо безпечності складена без дотримання вимог законів про порядок застосування мов; найменування та адреса імпортера чи зареєстрованої торговельної марки, відсутні; наведені попередження не відповідають вимогам законів про порядок застосування мов; іграшка не має зображення знаку відповідності технічним регламентам, чим порушено пункти 6, 11, 18, 19, 27, 33, 34, 36, 38, 40, 44 Додаток 5 Технічного регламенту безпечності іграшок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2018 № 151.

Примірник акта перевірки характеристик продукції від 09.12.2021 № 000054, надісланий відповідачу 15.12.2021 (трекінг відправлення 210), він отримав 16.12.2021.

У подальшому, 14.12.2021 Головним управлінням прийняті рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів:

- №190 щодо усунення формальної невідповідності - дитячий басейн Intex (Intex 57107) ш/к SDX779937, виготовлено в Китаї, +/-61смх22см, 24"х81/2; термін виконання: 14.01.2022;

- №191 щодо тимчасової заборони надання продукції на ринку - дитячий басейн Intex (Intex 57107) ш/к SDX779937, виготовлено в Китаї, +/-61смх22см, 24"х81/2; термін виконання: 14.01.2022;

- №192 щодо приведення продукції у відповідність до встановлених вимог -дитячий басейн Intex (Intex 57107) ш/к SDX779937, виготовлено в Китаї, +/-61смх22см, 24"х81/2; термін виконання: 14.01.2022;

- №193 щодо усунення формальної невідповідності - дитячий плотик «Плавающая черепаха» ТМ Best way арт. #34094, Китай; термін виконання: 14.01.2022;

- №194 щодо тимчасової заборони надання продукції на ринку - дитячий плотик «Плавающая черепаха» ТМ Best way арт. #34094, Китай; термін виконання: 14.01.2022:

- №195 щодо приведення продукції у відповідність до встановлених вимог -дитячий плотик «Плавающая черепаха» ТМ Best way арт. #34094, Китай; термін виконання: 14.01.2022.

Рішення надіслані 15.12.2021 (трекінг відправлення 210) та отримані відповідачем 16.12.2021.

Надалі, 13.01.2022 від відповідача надійшло повідомлення про виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів.

Головне управління Держпродспоживслужби в Черкаській області звернулося з листом від 19.01.2022 № 07/286-22 до Вільшанської селищної ради Старостинського округу №4 Звенигородського району Черкаської області щодо надання інформації та встановлення факту господарської діяльності ОСОБА_1 за юридичною адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до листа №16-15-6/4 від 20.01.2022 старости села Товста Вільшанської селищної ради Старостинського округу №4 Звенигородського району Черкаської області зазначено, що за адресою: АДРЕСА_1 Городищенський район, Черкаська область, ніхто не проживає та відсутні будь-які торгівельні заклади, що у даному випадку унеможливлює проведення позапланової перевірки стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів.

Головним управлінням Держпродспоживслужби в Черкаській області 21.01.2022 складено протокол про виявлене(і) порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції»:

- №000001 про встановлення невиконання вимог рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 14.12.2021 № 190, що є порушенням вимог п.3 ч.4 ст.44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції»;

- №000002 про встановлення невиконання вимог рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 14.12.2021 № 192, що є порушенням вимог п.2 ч.4 ст.44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції»;

- №000003 про встановлення невиконання вимог рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 14.12.2021 № 193, що є порушенням вимог п.3 ч.4 ст.44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції»;

- №000004 про встановлення невиконання вимог рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 14.12.2021 № 195, що є порушенням вимог п.2 ч.4 ст.44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».

Головне управління, у зв`язку з не виконанням вимог рішень про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів від 14.12.2021 № 190, 192, 193, 195, 21.01.2022 винесло постанови:

- №1 про накладення штрафу у розмірі 2 000 (дві тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 34 000,00 грн за порушення вимог п.3 ч.4 ст.44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», а саме за невиконання розповсюджувачем рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 14.12.2021 № 190;

- №2 про накладенняштрафу у розмірі 4 000 (чотири тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 68 000,00 грн за порушення вимог п.2 ч.4 ст.44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», а саме за невиконання розповсюджувачем рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 14.12.2021 № 192;

- №3 про накладення штрафу у розмірі 2 000 (дві тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 34 000,00 грн за порушення вимог п.3 ч.4 ст.44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», а саме за невиконання розповсюджувачем рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 14.12.2021 № 193;

- №4 про накладення штрафу у розмірі 4 000 (чотири тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 68 000,00 грн за порушення вимог п.2 ч.4 ст.44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», а саме за невиконання розповсюджувачем рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 14,12.2021 № 195.

Протоколи про виявлені порушення вимог законів України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», «Про загальну безпечність нехарчової продукції» №000001, 000002, 000003, 000004 від 21.01.2022 та постанови про накладення штрафу № 1, 2, 3, 4 від 21.01.2022 надіслані 24.01.2022 відповідачу (трекінг відправлення №436), однак відправлення повернуто з відміткою Укрпошти «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення-не проживає».

Оскільки позивачем не сплачений у добровільному порядку штраф згідно вказаних постанов, позивач звернувся до суду з позовом.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновків про те, що ФОП ОСОБА_1 утворилась заборгованість у розмірі 204 000 грн., яка не сплачена та підлягає стягненню, як законна та обґрунтована

Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Згідно абзацу десятого - дванадцятого частини шостої статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» від 02.12.2010 № 2735-VI (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду із позовом; далі - Закон № 2735-VI) суб`єкт господарювання має сплатити штраф у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання постанови про його накладення.

У разі несплати штрафу в зазначений строк він стягується в судовому порядку.

Суб`єкт господарювання має право оскаржити рішення органу ринкового нагляду про накладення штрафу до керівника органу ринкового нагляду, а також у судовому порядку. У разі оскарження рішення у суді суб`єкт господарювання сплачує штраф після прийняття відповідного рішення керівником органу ринкового нагляду або судом.

Аналіз викладеного дає підстави для висновку, що право позивача на звернення до суду із даним позовом обмежене трьома місяцями, які обчислюються з дня, наступного за останнім днем строку сплати відповідачем штрафних санкцій, визначених у відповідних постановах. Строк сплати такого штрафу, у свою чергу, становить 15 днів з дня отримання відповідних постанов.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачу направлялися постанови Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області від 21.01.2022 №1, №2, №3, №4 про накладення штрафу.

Проте, 28.01.2022 поштова кореспонденція, яка містила згадані постанови, повернулася позивачу «з інших причин, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення - не проживає».

Отже, належить вважати, що відповідач протягом 15 дів - до 15.02.2022 включно мав обов`язок сплатити спірні кошти. Проте, доказів виконання такого обов`язку матеріали справи не містять.

Із невиконанням обов`язку сплати коштів закон пов`язує право звернення позивача до суду із позовом у справі, що розглядається. Таке право, як зазначалося, позивач мін реалізувати протягом трьох місяців, тобто з 16.02.2022 до 16.05.2023 включно, проте вперше із позовом до суду звернувся лише 20.06.2022, порушивши таким чином строк звернення більш як на місяць.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 01.08.2022 по справі №580/2648/22 позовну заяву Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області повернуто заявнику з огляду на пропуск строку звернення до адміністративного суду та відсутність поважних причин для його поновлення.

Надалі, 10.08.2022 позивач повторно звернувся до суду із аналогічним позовом, розгляд якого наразі і здійснюється у межах даної справи.

Суд першої інстанції залишав позовну заяву без руху у зв`язку із пропуском строку звернення до суду, проте у подальшому, після подання позивачем заяви про поновлення строку, відкрив провадження у справі не поновивши строки звернення до суду та не надавши оцінку вказаним позивачем причинам пропуску строку.

Натомість, відповідач в апеляційній скарзі наполягає на тому, що позивач пропустив строк звернення до суду та не мав поважних причин для його поновлення.

Так, як у суді першої інстанції, так і під час апеляційного провадження, позивач вказує на дію карантину, введення воєнного стану, мобілізацію, руйнування певних об`єктів та людські втрати, отримання відповідачем першої позовної заяви (у справі № 580/2648/22).

Проте, отримання відповідачем першої позовної заяви у справі № 580/2648/22, жодним чином не стосується обставин дотримання позивачем строку звернення до адміністративного суду як із такою позовною заявою, так і з наступною заявою (розгляд якої здійснюється у межах даної справи).

Колегія суддів зазначає, що будь-яких відомостей про те, яким чином ракетні обстріли, руйнування певних об`єктів та людські втрати, мобілізація, карантинні обмеження мали безпосередній вплив на діяльність позивача та перешкодили у зверненні до суду у встановлений законом строк, матеріли справи не містять.

Позивач наводить виключно перелік загальновідомих фактів (карантин, воєнний стан, руйнування та людські жертви, спричинені діями країни-терориста тощо). Проте, саме лише абстрактне посилання на певні обставини, без їх об`єктивного причинної-наслідкового зв`язку із фактом порушення позивачем встановленого законом строку звернення до суду, не можуть бути прийняті судом як поважні причини пропуску строку.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 № 389-VIII в умовах воєнного стану Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Згідно пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Тобто, сам лише факт дії карантину та введення воєнного стану на території України не може слугувати безумовною та достатньою підставою для визнання поважними причин пропуску процесуального строку для органу державної влади, за відсутності відповідних обґрунтувань та доказів того, як саме дія карантину та введення воєнного стану, вплинуло на роботу цього державного органу.

Водночас скаржник не зазначив, які конкретні обставини зробили неможливим вчасне звернення із апеляційною скаргою, враховуючи те, на території Черкаській області активних бойових дій не велося.

У ситуації, що склалася, абстрактне посилання на наявність загроз з боку держави-терориста російської федерації, не може бути самостійною причиною недотримання встановлених законом строків. Без надання доказів тому, що такі загрози створили об`єктивні перешкоди у реалізації права на апеляційне оскарження, відповідні посилання не можуть слугувати підставою для поновлення строків.

За даних обставин, неналежна організація певних процедур з боку відповідальних осіб, виникнення організаційних складнощів у суб`єкта владних повноважень для своєчасного звернення до суду є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною, є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними.

Скаржник, що діє від імені держави, як суб`єкт владних повноважень, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від організаційних складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо вчасного звернення до суду.

Подібний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 26.09.2022 у справі №560/403/22, від 03.11.2022 у справі №560/15534/21 та від 22.12.2022 у справі №380/19423/21.

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги в частині, що стосується пропуску позивачем строку звернення до суду. Суд апеляційної інстанції вважає, що вказані позивачем причини пропуску строку не є поважними, а відтак строк звернення не підлягав та не підлягає поновленню.

Колегія суддів також вважає за необіжне звернути увагу на те, що норми чинного законодавства не наділяють суд апеляційної інстанції повноваженнями залишати позовну заяву без руху або ж в інший спосіб інформувати позивача про факт встановлення судом (апеляційної інстанції) факту порушення строку звернення до суду. Позивач мав право та скористався правом надати відповідь (подати відзив на апеляційну скаргу) на доводи відповідача щодо пропуску строку звернення до адміністративного суду. Відповідному відзиву на апеляційну скаргу та викладеним у ньому запереченням суд апеляційної інстанції надав оцінку.

Відповідач в апеляційній скарзі також звертає увагу на те, що його не було повідомлено про розгляд справи у суді першої інстанції.

Так, як вбачається з матеріалів справи, між відкриттям провадження у справі та прийняттям оскаржуваного рішення судом першої інстанції не було вжито будь-яких дій щодо інформування учасників справи, зокрема позивача, про відкриття провадження у справі та призначення її до розгляду.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 317 КАС порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо справу розглянуто адміністративним судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Отже, неповідомлення позивача про розгляд справи є обов`язковою підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв передчасне рішення про задоволення позову.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Інші доводи учасників справи висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 КАС.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

За змістом частини першої статті 319 КАС судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 240 КАС суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Згідно частини третьої статті 123 КАС якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Оскільки судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права, то оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а позов залишенню без розгляду.

Керуючись статтями 34, 243, 311, 317, 321, 325, 328, 329, 331 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 27.10.2022 та ухвалити нове судове рішення, яким позов Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення штрафних санкцій залишити без розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. В інших випадках постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя-доповідач Є.О. Сорочко

Суддя І.В. Федотов

Суддя А.Ю. Коротких