Справа № 240/25795/22
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2023-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/25795/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Черняхович Ірина Едуардівна

Суддя-доповідач - Сторчак В. Ю.

28 вересня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Полотнянка Ю.П. Граб Л.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04 травня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , як законного представника його неповнолітнього сина ОСОБА_2 до Управління державної міграційної служби України у Житомирській області в особі територіального підрозділу - Коростенського відділу УДМС України у Житомирській області про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом, як законний представник неповнолітнього сина - ОСОБА_2 до Управління державної міграційної служби України у Житомирській області в особі територіального підрозділу - Коростенського відділу УДМС України у Житомирській області про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 04 травня 2023 року позов задоволено.

Визнано протиправною відмову Коростенського відділу Управління державної міграційної служби України в Житомирській області, оформлену листом від 11.10.2022 №Г-24/6/1820-22/1820/26-22, у видачі неповнолітньому ОСОБА_2 , паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ.

Зобов`язано Коростенський відділ Управління державної міграційної служби України в Житомирській області оформити та видати ОСОБА_2 , паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Управління державної міграційної служби України у Житомирській області подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Позивач направив на адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, а скаргу - без задоволення, оскільки вважає, що судом вірно встановлені обставини справи та надано їх належну правову оцінку.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що 04 жовтня 2022 року неповнолітній ОСОБА_2 , у віці 14 років звернувся до Коростенського відділу Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області із заявою, в якій просив йому паспорт громадянина України у формі книжечки.

До вказаної заяви були додані: заява про видачу йому паспорта громадянина України за формою, встановленою Додатком 1 до Тимчасового порядку №456; дві фотокартки розміром 35 х 45 мм; оригінал та копія його свідоцтва про народження; оригінал та копія паспорту батька ОСОБА_2 - ОСОБА_1 ; оригінал та копія довідки про місце його реєстрації.

За наслідками розгляду вказаної заяви Коростенський відділ Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області надіслав ОСОБА_2 лист від 11.10.2022 №Г-24/6/1830-22/1820/26-22, в якому зазначив, що на сьогоднішній день документування паспортом громадянина України у вигляді книжечки зразка 1994 року здійснюється на підставі Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.06.2019 №456. Згідно з пп. 1 п. 3 розділу І вказаного Тимчасового порядку оформлення і видача паспорта здійснюється особі, яка досягла 16-річного віку. Крім того, відповідно до п. 1 розділу ІІІ Тимчасового порядку, для оформлення паспорта особа, яка досягла 16-річного віку, подає, зокрема, рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року громадянам України. З огляду на зазначене, у вказаному листі відповідач повідомив ОСОБА_2 , що його заява про оформлення паспорта громадянина України у вигляді книжечки (зразка 1994 року) не може бути задоволена, так як ним не досягнути 16-річного віку та не подано відповідного рішення суду.

Таким чином, зміст листа Коростенського відділу Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області від 11.10.2022 №Г-24/6/1830-22/1820/26-22 свідчить, що підставою для відмови у видачі неповнолітньому ОСОБА_2 паспорта громадянина України у формі книжечки було:

1) ненадання ним документів, визначених пунктом 1 Розділу ІІІ Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом МВС України від 06.06.2019 №456, в саме відповідного рішення суду про зобов`язання видати йому паспорт громадянина України у формі книжечки;

2) не досягнення ним 16-річного віку.

Вважаючи, що відповідач протиправно відмовив його неповнолітньому сину ОСОБА_2 видачі паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ, ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.

Зокрема, суд зазначив, що ОСОБА_2 звертався до Коростенського відділу Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області із заявою про видачу йому паспорту, а не із заявою про надання роз`яснення щодо порядку звернення за отриманням паспорту. Відтак, у позивача були всі підстави вважати, що його заява буде розглянута по суті і за наслідками її розгляду відповідачем буде прийнято рішення щодо видачі/відмови у видачі йому паспорта громадянина України.

З огляду на зазначене, суд вважає, що лист Коростенського відділу Управління державної міграційної служби України в Житомирській області від 11.10.2022 №Г-24/6/1820-22/1820/26-22 обґрунтовано був розцінений позивачем як відмова у видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року.

Зважаючи на наявність порушеного права ОСОБА_2 та враховуючи, що під час розгляду справи судом було встановлено, що він дотримався норм Положення №2503-ХІІ та надав всі необхідні документи, визначені пунктом 13 цього Положення, при зверненні до Коростенського відділу Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області із заявою про видачу йому паспорту у формі книжечки, суд керуючись повноваженнями, наданими ч. 2 ст. 245 КАС України, зобов`язав Коростенський відділ Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області оформити та видати ОСОБА_2 паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до частин 1, 2, 4, 5, 6 статті 14 Закону України від 20.11.2012 № 5492-VI "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус", форма кожного документа встановлюється цим Законом. Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклету. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі книжечки здійснюється за технологією лазерного гравіювання та лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі картки виконується за технологією термодруку або лазерного гравіювання. Персоналізація документів здійснюється централізовано у Державному центрі персоналізації документів. Відцифрований образ обличчя особи в документах у формі книжечки розміщується на сторінці даних і виконується за технологією лазерного гравіювання та дублюється в центрі сторінки даних за технологією лазерної перфорації.

Згідно з ч. 3 ст. 13 Закону №5492-VI паспорт громадянина України містить безконтактний електронний носій.

Частиною 4 статті 13 Закону №5492-VI особам гарантується право на відмову від внесення відцифрованих відбитків пальців рук до безконтактного електронного носія, що міститься у паспорті громадянина України. Таке право реалізується шляхом подання заяви відповідному уповноваженому суб`єкту про внесення або відмову від внесення відцифрованих відбитків пальців рук особи до безконтактного електронного носія.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону №5492-VI паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

У разі відсутності у особи паспорта, така особа не має підтвердження громадянства України, що в свою чергу є порушенням її громадянських прав у зв`язку з неможливістю їх реалізації.

Згідно з п. 1 Положення про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ (далі - Положення № 2503-ХІІ) паспорт громадянина України є документом, посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт є дійсним для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.

Відповідно до цього Положення №2503-ХІІ постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.1994 року №353 було затверджено зразок бланка громадянина України (у вигляді паспортної книжечки) згідно з додатком.

Пунктом 2 Положення №2503-ХІІ визначено, що паспорт громадянина України видається кожному громадянинові України центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства після досягнення 16-річного віку.

На підставі Положення про паспорт (у редакції Постанови Верховної Ради України від 2 вересня 1993 року № 3423-ХІІ) Кабінет Міністрів України постановою від 4 червня 1994 року №353 (далі - Постанова № 353) затвердив зразок бланка паспорта громадянина України. Цю постанову з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 13 березня 2013 року № 185 «Деякі питання виконання Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» визнано такою, що втратила чинність.

Постановою від 12 червня 2013 року №415 уряд зупинив дію постанови від 13 березня 2013 року № 185, відновивши дію Постанови №353, якою було затверджено зразок бланка паспорта громадянина України (зразка 1994 року).

Крім того, 25.03.2015 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №302 "Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України" пунктом 2 якої передбачив запровадження із застосуванням засобів Єдиного державного демографічного реєстру:

- з 1 січня 2016 року - оформлення і видачі паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм та паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразки бланків яких затверджено цією постановою, громадянам України, яким паспорт громадянина України оформляється вперше, з урахуванням вимог пункту 2 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-XII;

- з 1 листопада 2016 року - оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм, зразок бланка якого затверджено цією постановою, громадянам України відповідно до Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого цією постановою.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України №302 від 25.03.2015 "Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України" також було установлено, що прийняття документів для оформлення паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразок бланка якого затверджено цією постановою, з 1 листопада 2016 року припиняється.

Після прийняття вказаного нормативно-правового акту, частинами 2 - 4 ст. 21 Закону №5492-VI було закріплено, що кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобов`язаний отримати паспорт громадянина України. Паспорт громадянина України оформляється особам, які не досягли вісімнадцятирічного віку, на чотири роки, а особам, які досягли вісімнадцятирічного віку, - на кожні 10 років. Паспорт громадянина України виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.09.2018 року у зразковій справі №806/3265/17 (ПЗ/9901/2/18) виклала правову позицію щодо права особи на отримання паспорта в формі паспортної книжечки та констатувала, що норми Закону № 5492-VI, на відміну від норм Положення про паспорт, не тільки звужують, але фактично скасовують право громадянина на отримання паспорта у вигляді паспортної книжечки без безконтактного електронного носія персональних даних, який містить кодування його прізвища, імені та по батькові, та залишають тільки право на отримання паспорта громадянина України, який містить безконтактний електронний носій. На переконання Великої Палати Верховного Суду, це є безумовним порушенням вимог статті 22 Конституції України, яка забороняє при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Також такий підхід не відповідає вимогам якості закону (тобто, таке втручання не було "встановлене законом"), не є "необхідним у демократичному суспільстві". Зазначене допускає свавільне втручання в право на приватне життя в контексті неможливості реалізації права на власне ім`я, що становить порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.09.2018 року у зразковій справі №806/3265/17 вказала, що позбавлення особи можливості отримання паспорта у традиційній формі - у вигляді книжечки, і спричинені цим побоювання окремої суспільної групи, що отримання паспорта у вигляді ID-картки може спричинити шкоду приватному життю, становить втручання держави, яке не було необхідним у демократичному суспільстві, і воно є непропорційним цілям, які мали б бути досягнуті без покладення на особу такого особистого надмірного тягаря.

Таким чином, у цій зразковій справі Велика Палата Верховного Суду констатувала незаконність відмови органів ДМС у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України №2503-ХІІ від 26.06.1992 року.

З метою врегулювання суспільних відносин щодо оформлення та видачі паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України №2503-ХІІ від 26.06.1992 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 03.04.2019 № 398, якою пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України №302 від 25.03.2015 "Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України" доповнив абзацом наступного змісту:

"Державна міграційна служба до законодавчого врегулювання питання завершення оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснює оформлення та видачу таких паспортів у порядку, встановленому Міністерством внутрішніх справ, громадянам України, щодо яких прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року".

Відповідно до абзацу п`ятого пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302 "Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України", постанови Кабінету Міністрів України від 03 квітня 2019 року №398 "Про внесення зміни до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 р. № 302", Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-XII (в редакції Постанови Верховної Ради України від 23 лютого 2007 року № 719-V) був розроблений Тимчасовий порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.06.2019 №456, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14 червня 2019 року за №620/33591 (далі - Тимчасовий порядок №456).

З матеріалів справи вбачається, що звертаючись до відповідача із заявою, ОСОБА_2 просив видати йому паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ.

Відповідно до п. 13 Положенням №2503-ХІІ для одержання паспорта громадянин подає: заяву за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України; свідоцтво про народження; дві фотокартки розміром 35 х 45 мм; у необхідних випадках - документи, що підтверджують громадянство України.

Таким чином, як вірно зазначив суд першої інстанції, передумовою оформлення та видачі паспорта громадянина України є звернення особи до уповноваженого органу з відповідною заявою встановленого зразка, з долученням визначеного переліку документів.

Порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ, був затверджений Наказом МВС України від 13.04.2012 №320, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02 липня 2012 р. за № 1089/21401.

Форма заяви про видачу паспорта також була затверджена Наказом МВС України від 13.04.2012 №320.

На час звернення ОСОБА_2 до Коростенського відділу Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області із відповідною заявою про видачу йому паспорта громадянина України зразка 1994 року, затверджений Наказом МВС України від 13.04.2012 №320 "Порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затверджений Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ", втратив чинність на підставі Наказу МВС України від 01.03.2018 №161, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 березня 2018 року за №352/31804.

В даному випадку, суд першої інстанції вірно звертає увагу, що відсутність форми заяви не може нівелювати право особи на отримання паспорту у формі книжечки, а тому подання заяви у довільній формі чи за формою, визначеною Тимчасовим порядком №456 не може слугувати підставою для невидачі такого паспорту.

Судовим розглядом встановлено, що позивачем при зверненні до відповідача було дотримано норми Положення №2503-ХІІ та додано до заяви про видачу йому паспорту у формі книжечки всі необхідні документи, визначені пунктом 13 цього Положення.

Водночас, відповідач не заперечував наявність у позивача права на отримання паспорта громадянина України у формі книжечки, однак після досягнення 16-річного віку та лише після надання відповідного рішення суду про видачі такого паспорту. Таким чином відповідач відмовив у видачі паспорту у формі книжечки через недотримання ним вимог Тимчасового порядку №456 щодо досягнення 16-річного віку та через не надання ним відповідного рішення суду про зобов`язання видати йому паспорт громадянина України у формі книжечки.

Тобто, приймаючи оскаржувану у дані справі відмову, оформлену листом від 11.10.2022 №Г-24/6/1820-22/1820/26-22, Коростенський відділ Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області керувався нормами Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом МВС України від 06.06.2019 №456.

Однак, зі змісту Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.06.2019 №456, вбачається, що положення Тимчасового порядку №456 застосовуються до правовідносин з приводу подання документів та прийняття рішення про оформлення та видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року лише тим особам, щодо яких прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання ДМС оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року.

Відтак, в даному випадку положення Тимчасового порядку №456 не поширюються та не підлягають застосуванню до даних спірних правовідносин.

Водночас, Порядок звернення за видачею паспорта громадянина України у формі книжечки зразка 1994 року врегульований правовими нормами пункту 13 Положенням №2503-ХІІ, якими й мав керуватися відповідач при розгляді заяви ОСОБА_2 про видачу йому паспорта.

Зокрема, частиною 2 статті 21 Закону № 5492-VI встановлено, що кожен громадянин України, який досяг 14-річного віку, зобов`язаний отримати паспорт громадянина України. Порядком №302 також визначено, що кожен громадянин України, який досяг 14-річного віку, зобов`язаний отримати паспорт.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що положення Тимчасового порядку №456, яким керувався відповідач при відмові позивачу у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки, в частині правила про оформлення та видачі паспорта громадянина особам, що досягли 16-річного віку, не відповідають ані Закону № 5492-VI, ані Порядку № 302.

При визначенні віку особи із якого виникає право на отримання паспорта громадянина України у вигляді паспортної книжечки, слід застосовувати норми Закону №5492-VIта Порядку №302, які передбачають, що кожен громадянин України який досяг 14-ти річного віку може отримати паспорт громадянина України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.05.2020 у справі 819/2190/17, від 24.09.2020 у справі №340/2618/19 та від 21.12.2022 у справі №420/5353/20.

Суд звертає увагу, що відповідно до частини першої статті 21 Закону №5492-VI паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Таким чином, у разі відсутності у особи паспорта, така особа не має підтвердження громадянства України, що в свою чергу може створювати перешкоди у реалізації позивачем своїх громадянських прав. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 18.11.2021 у справі № 420/4049/20.

В контексті правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених в постанові від 19.09.2018 в зразковій справі 806/3265/17 (Пз/9901/2/18), щодо наявності у громадянина України права на отримання паспорту у формі книжечки, кожен громадянин України, який досяг 14-річного віку, має право на отримання паспорту громадянина України зразка 1994 року.

Отже, суд вважає безпідставними доводи відповідача щодо відсутності підстав для оформлення та видачі позивачу паспорта громадянина України у формі книжечки, через не досягнення ним 16-річного віку.

Що стосується доводів апелянта про те, що листом від 11.10.2022 №Г-24/6/1820-22/1820/26-22, неповнолітньому ОСОБА_2 не було відмовлено у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки, а лише роз`яснено законодавчо визначений алгоритм дій, необхідний для отримання такого паспорту, а тому вказаний лист не є рішенням-відмовою суб`єкта владних повноважень в розумінні КАС України, варто зазначити, що матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_2 звертався до Коростенського відділу Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області із заявою про видачу йому паспорту, а не із заявою про надання роз`яснення щодо порядку звернення за отриманням паспорту. Відтак, у позивача були всі підстави вважати, що його заява буде розглянута по суті і за наслідками її розгляду відповідачем буде прийнято рішення щодо видачі/відмови у видачі йому паспорта громадянина України.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність визнати протиправною відмову Коростенського відділу Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області, оформлену листом від 11.10.2022 №Г-24/6/1820-22/1820/26-22, у видачі неповнолітньому ОСОБА_2 паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ.

Зважаючи на наявність порушеного права ОСОБА_2 та враховуючи, що під час розгляду справи судом було встановлено, що він дотримався норм Положення №2503-ХІІ та надав всі необхідні документи, визначені пунктом 13 цього Положення, при зверненні до Коростенського відділу Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області із заявою про видачу йому паспорту у формі книжечки, вимоги щодо зобов`язання відповідача оформити та видати паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ також є обгрунтованими.

Враховуючи встановлені у справі обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги в оскаржуваній відповідачем частині, висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04 травня 2023 року відповідає.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що Житомирський окружний адміністративний суд не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04 травня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Полотнянко Ю.П. Граб Л.С.