Справа № 2018/2-а-2229/11
Суддя: Муратова С. О.
Дата ухвалення: 2011-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2018/2-а-2229/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2011 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді Муратової С.О., при секретарі - Кравченко Ю.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії щодо призначення та виплати державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, в розмірах, встановлених законом, -

встановив:

17.02.2011 позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова (а.с. 2-5), який ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 21.02.2011 залишено без руху (а.с. 15).

21.03.2011 позивач подав уточнений адміністративний позов, в якому просить визначити протиправною бездіяльність суб`єкта владних повноважень відповідача по справі, зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова нараховувати та виплачувати їй пенсію по інвалідності відповідно до ст.50, п. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи`у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, визначених ст. 28 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з 22.06.2007; зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова нараховувати та виплачувати їй щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, як постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії ІІ групи інвалідності відповідно до ст. 50, п. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи`у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, визначеної ст. 28 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з 22.06.2007; стягнути з відповідача кошти, складаючи різницю між фактично нарахованими і сплаченими їй пенсіями і пенсіями, які повинен був сплачувати відповідач їй як інваліду ЧАЕС ІІ групи, постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії відповідно до ст. 50, п. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 26.06.2007.

Одночасно в позові позивач просить поновити строки позовної давності та провести перерахунок виплати з 22.06.2007 (а.с. 19, 20-24).

На обґрунтування позову позивач вказує, що вона є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до 1 категорії, їй встановлена ІІ група інвалідності внаслідок аварії на ЧАЕС. Розміри призначених і виплачуваних їй пенсій, на думку позивача, не відповідають розмірам, установленим зазначеним Законом, тому вона просить зобов`язати відповідача усунути зазначені порушення, провівши відповідні перерахунки та виплати.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 23.03.2011 відкрито скорочене провадження у справі (а.с. 25).

Відповідач надав до суду 19.04.2011 письмові заперечення проти позову, просить відмовити в задоволенні позову повністю, вказуючи що позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова, перерахунок пенсії у відповідно до Рішення Конституційного Суду України № 10-рп від 22.05.2008 провести неможливо на підставі наступного. Пенсiя по iнвалiдностi, яка настала у зв`язку з лiквiдацiєю наслiдкiв Чорнобильської катастрофи призначається на пiдставi Закону України „Про статус i соцiальний захист громадян, якi постраждали внаслiдок Чорнобильської катастрофи №796 вiд 28.02.1991, а не за нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсiйне страхування" вiд 09.07.2003. Відповідно до положення частини 3 статтi 28 Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсiйне страхvвання" випливає, що мiнiмальний розмiр пенсiї за віком, встановлений абзацом першим частини першої цiєї статтi, застосовується виключно для визначення розмiрiв пенсiй, призначених згiдно з цим Законом. Вiдповiдно до ч.5 ст.54 Закону України "Про статус i соцiальний захист громадян, якi постраждали внаслiдок Чорнобильської катастрофи" (796-12) порядок обчислення пенсiї по iнвалiдностi, що настала внаслiдок калiцтва чи захворювання, i пенсiї у зв`язку з втратою годувальника внаслiдок Чорнобильської катастрофи визначається Кабiнетом Miнicтpiв Укрaїни рiшення якого є обов`язковими для виконання Miнicтeрствами та iншими центральними органами державної виконавчої влади України, місцевими органами державної виконавчої влади, всіма суб`єктами господарювання незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності. Тому при призначенні та виплаті пенсії позивачу управління керувалося станом на 01.01.2008 постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету`від 03.01.2002р. №1, з 28.05.2008 постановою Кабінету Міністрів України „Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян „ від 28.05.2008 № 530; з 16.07.2008 постановою Кабінету Міністрів України „Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян від 16.07.2008 № 654.

На обґрунтування позиції відповідач також зазначає, що 01.01.2008 Законом Укрaїни "Про державний бюджет на 2008 piк", яким були внесені зміни до Закону України "Про статус i соцiальний захист громадян, якi постраждали внаслiдок Чорнобильської катастрофи", якими ст. 54 викладена наступним чином - у вcix випaдках розмiри пенсiй для iнвалiдiв, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: для учасникiв лiквiдацiї наслiдкiв aвapiї на Чорнобильськiй АЕС у 1987-1990 роках: по 1 групi iнвалiдностi - 160 процентiв прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по 2 групі інвалідності 150 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по 3 групі інвалідності 140 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 № 10-рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 28 розділу ІІ „Внесення змін до деяких законодавчих актів України. Таким чином, до 22.05.2008 управління діяло на підставі діючої ст. 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Після винесення рішення Конституційним Судом України від 22.05.2008 управління керувалося діючими Постановами Кабінету Міністрів, що регулювали питання призначення та виплати пенсії особам, постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідач наполягає також на відмові в задоволенні позову на підставі ч. 2 ст. 99 КАС України у зв`язку з пропуском позивачем шестимісячного строку звернення до суду з позовом.

Крім того вказує, що ОСОБА_1 вже подавала до суду позов, її позовні вимоги задоволені частково з 08.09.2009 по 31.12.2009, про що надає до суду копію постанови Київського районного суду м. Харкова від 18.02.20111 (а.с. 28-32).

З урахуванням викладеного в поданому до суду клопотанні позивача та в запереченні відповідача питання щодо пропуску позивачем строку звернення до суду з адміністративним позовом, та необхідністю вирішення викладеного в позові клопотання позивача про поновлення пропущеного строку, яке підлягає вирішенню в судовому засіданні, як того вимагає ч. 2 ст. 102 КАС України, суд вважав необхідним призначити справу, з огляду на вказані положення ст. 1832 КАС України, до судового засідання та розглянути справу за загальними правилами КАС України, оскільки за таких обставин суд прийшов до висновку про неможливість ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. Необхідність вирішення питання щодо поновлення процесуального строку звернення позивачем до суду з адміністративним позовом унеможливлює розгляд справи в порядку скороченого провадження. При цьому, приймаючи до уваги зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи, суд не вбачав необхідності проведення попереднього судового засідання у справі.

З цих підстав ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 22.04.2011 справу призначено до розгляду за загальними правилами КАС України в судовому засіданні (а.с. 33).

В судове засідання сторони не з`явилися, повідомлені належним чином про день, час, місце розгляду справи, позивач в поданій до суду заяві (а.с. 17), відповідач в особі представника в письмових запереченнях (а.с. 28, 32), кожний просив розглянути справу у його відсутність.

Дослідивши докази по справі, оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом достовірно встановлено, та не заперечується сторонами, що позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова, є постраждалим внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , вкладкою № НОМЕР_2 , видною 07.07.2010, їй встановлена ІІ група інвалідності з 01.07.2010 по 01.07.2010 згідно із довідкою сер. МСЕК, має пільги, встановлені законодавством України для інвалідів, осіб, віднесених до першої категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи (а.с. 8, 9).

Позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова та отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання інвалідам ІІ групи, пов`язаного з Чорнобильською катастрофою (а.с. 30-31).

Статтею 49 Закону України «Про статус i соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи`пенсія особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюється у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону України «Про статус i соціальний захист громадян, які постраждали у наслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, i пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

Згідно до пп.15 п.28 II розділу Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік ст.54 Закону України «Про статус i соціальний захист громадян, які постраждали у наслідок Чорнобильської катастрофи`викладена у наступній редакції: у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році: по 1 групі інвалідності - 220 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по II групі інвалідності - 200 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по III групі інвалідності - 180 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 №10-рп/2008, «У справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 65 розділу 1, пунктів 61, 62, 63, 66 розділу ІІ пункту 3 розділу ІІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України`визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення пп.15 п.28 ІІ розд. Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік», яким внесені зміни до ст.54 Закону України «Про статус i соціальний захист громадян, які постраждали у наслідок Чорнобильської катастрофи».

Таким чином, з 22.05.2008 стаття 54 Закону України «Про статус i соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи`дії в редакції, яку вона мала до внесення в неї змін в неї Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Стосовно вимоги позивача щодо здійснення перерахунку додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю суд зазначає наступне.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 №10-рп/2008 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення пп.12 п.28 ІІ розд. Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік, яким внесені зміни до ст.50 Закону України «Про статус i соціальний захист громадян, які постраждали у наслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус i соціальний захист громадян, які постраждали у наслідок Чорнобильської катастрофи`особам, віднесеним до категорії 1, призначається пенсія за шкоду заподіяну здоров`ю, у розмірах: інвалідам 1 групи - 100% мінімальної пенсії за віком; інвалідам ІІ групи -75% мінімальної пенсії за віком; ІІІ групи, дітям інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу 50% мінімальної пенсії за віком.

Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, визначається Кабінетом Міністрів України.

У статті 54 зазначеного Закону передбачено, що обчислення i призначення вказаного виду пенсії провадиться відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення»(після внесення змін Законом України від 17.11.2005 № 3108-1У - відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»). Відповідний перерахунок пенсій позивача, її максимальний розмір визначається ст. 67 Закону України «Про статус i соціальний захист громадян, які постраждали у наслідок Чорнобильської катастрофи», яка теж є відсильною нормою з посиланням на ст. ст. 28, 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до вимог ч.3 ст. 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів i нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, визначаються Законом України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії».

За змістом абзацу третього статті 1 цього Закону державні соціальні гарантії встановлені законами мінімальні розміри оплати праці, доходів громадян, пенсійного забезпечення, соціальної допомоги, розміри інших видів соціальних виплат, встановлені законами та іншими нормативно- правовими актами, які забезпечують рівень життя не нижчий від прожиткового мінімуму.

Відповідно до вимог Закону України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум вартісна величина достатня для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних i культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сім`ям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендії та інших соціальних виплат виходячи з вимог Конституції України та законів України.

Прожитковий мінімум встановлюється Кабінетом Міністрів України i щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

Визначений ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування`мінімальний розмір пенсії за віком, для визначення якого застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений Законом України «Про державний бюджет України на відповідний рік», є певним стандартом, в порівнянні з яким визначаються розміри інших видів соціальних виплат та допомоги.

Так, Закон України «Про Державний бюджет України на 2008 рік`визначає, що розміри державних соціальних гарантій на 2008 рік, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами, цим Законом та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України.

Мінімальний розмір пенсії за віком, для визначення якого застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, є відправною величиною, від якої проводиться розрахунок пенсій, визначений в статті 54 Закону України «Про статус i соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Таким чином, управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова повинно було здійснити перерахунок щомісячної додаткової пенсії передбаченої ст. 50 Закону України «Про статус i соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

Позивач є інвалідом ІІ групи, особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії. Відповідно до ст. 49 Закону України «Про статус i соціальний захист громадян, які постраждали у наслідок Чорнобильської катастрофи`пенсія особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюється у вигляді державної пенсії та додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ч.2 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи дату звернення позивача до суду з позовом 17.02.2011, шестимісячний строк на звернення до суду з позовом та період, за який позивач просить суд захистити його права, суд приходить до висновку, що позивач звернувся до суду в межах строку за період з 17.08.2010.

В своїй позовній заяві позивач просить захистити його права за період з 22.06.2007 (а.с. 20-24), тобто, вимоги за період з 22.06.2007 по 17.08.2010 заявлені поза межами строку звернення до адміністративного суду.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 за № 10-рп/2008 року визнавались неконституційними окремі положення Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік`та «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України.

Відповідно до ч.2 ст. 73 Закону України «Про Конституційний Суд України», у разі, якщо Закони, інші правові акти або їх окремі положення визнаються такими, що не відповідають Конституції України (неконституційними), вони оголошуються нечинними і втрачають чинність від дня прийняття Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Згідно з ч.2, 3 ст. 67 Закону України «Про Конституційний Суд України», ухвали, рішення і висновки Конституційного Суду України разом з окремою думкою суддів Конституційного Суду України протягом наступного робочого дня після їх підписання оприлюднюються на офіційному веб-сайті Конституційного Суду України і направляються Президенту України, Верховній Раді України та Кабінету Міністрів України. Рішення і висновки Конституційного Суду України разом з окремою думкою суддів Конституційного Суду України публікуються у «Віснику Конституційного Суду України`та в інших офіційних виданнях України.

Таким чином, рішення Конституційного Суду України є загальновідомими та доступними для ознайомлення та вивчення актами для усього кола громадян України, у тому числі і для позивача.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

З матеріалів справи вбачається, що позивач раніше зверталася до суду з позовом до Управління Пенсійного Фонду у Київському районі м. Харкова про призначення та виплату державної пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, в розмірах, встановлених законом, постановою Київського районного суду м. Харкова від 18.02.2010 по справі № 2а-279/14/2018, яка набула чинності (а.с. 29), позов ОСОБА_1 задоволено частково, постановлено визнати неправомірними дії Управління Пенсійного Фонду у Київському районі м. Харкова щодо відмови в перерахунку та виплати державної та додаткової пенсії ОСОБА_1 з 08.09.2009 по 31.12.2009 в розмірах, які відповідають Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зобов`язати Управління Пенсійного Фонду у Київському районі м. Харкова здійснити перерахунок пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування`та провести виплати за період з 08.09.2009 по 31.12.2009, виходячи з розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ст. 25 Закону України «Про загальнодержавне пенсійне страхування»(а.с. 29).

Отже, на підставі п. 4 ч. 1 ст.157 КАС України, підлягає закриттю провадження у справі за період вимог з 08.09.2009 по 31.12.2009, оскільки є така, що набрала законної сили, постанова суду з того самого спору і між тими самими сторонами.

Доказів поважності пропуску строку на звернення до суду з позовом за період вимог з з 22.06.2007 по 08.09.2009, та 01.01.2010 по 17.08.2010 позивачем не надано, тому адміністративний позов в частині вказаних вимог за період з 22.06.2007 по 08.09.2009, та з 01.01.2010 по 17.08.2010, заявлених поза межами строку звернення до адміністративного суду, повинен бути залишений без розгляду.

Вказаний вище факт звернення позивача з аналогічними вимогами до суду з позовом додаткового свідчить про відсутність доказів поважності причин пропуску позивачем шестимісячного строку звернення до суду з позовом. Більш того, позивач щомісячно отримує пенсію за віком, отже, про розмір пенсії позивачу було відомо кожного місяця, коли вона отримувала пенсію.

При цьому правовідносини по даній категорії справ розглядаються, виходячи з правомірності або неправомірності дій органів владних повноважень, строк звернення яких передбачений КАС України, а тому положення ст. 76 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку`від 08.02.1995, яким встановлено, що право на подання позову про відшкодування ядерної шкоди, заподіяної життю і здоров`ю особи, не обмежується строком давності, до вказаних вище правовідносин не застосовується.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч.4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

У 2009, 2010,2011 рр. до ст.50, 54 Закону України № 796 зміни внесені не були, дані статті чинні в редакції, що діяла до 01.01.2008. Отже, відповідач повинен був нараховувати та виплачувати державну та додаткову пенсію відповідно до вимог ст.50,54 даного Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії встановленої ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, відмова відповідача щодо нарахування державної та додаткової пенсії позивачу у відповідності до вимог ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії встановленої ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 17.08.2010 є протиправною.

Враховуючи вищезазначене, позовні вимоги позивача щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача та зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату призначеної позивачу щомісячної державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, визначених ст. 28 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії встановленої ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 17.08.2010 до зміни підстав задоволення позову, підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6-14, 71, 99, 100, 157, 183-2, 160, 162, 163 КАС України, ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус i соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»№ 796-ХІІ від 28 лютого 1991 року зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 17 листопада 2005 року № 3108 - IV, ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного Фонду у Київському районі м. Харкова щодо не здійснення з 17 серпня 2010 року перерахунку державної та додаткової пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова, починаючи з 17 серпня 2010 року до зміни підстав задоволення позову, здійснити перерахунок державної пенсії, призначеної ОСОБА_1 відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 8 (восьми) мінімальних пенсій за віком, а також здійснити перерахунок щомісячної додаткової пенсії, призначеної ОСОБА_1 , відповідно до ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи`у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та провести виплати ОСОБА_1 державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю в розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії, встановленого ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнодержавне пенсійне страхування».

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку для звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів за період з 22 червня 2007 року по 08 вересня 2009 року, та з 01 січня 2010 року по 17 серпня 2010 року.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії щодо призначення та виплати державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, в розмірах, встановлених законом, за період з 22 червня 2007 року по 08 вересня 2009 року, та з 01 січня 2010 року по 17 серпня 2010 року - залишити без розгляду.

Провадження по справі в частині вимог ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії щодо призначення та виплати державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, в розмірах, встановлених законом, за період з 08 вересня 2009 року по 31 грудня 2009 року закрити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення. Оскільки справа розглянута у відсутність сторін, постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання сторонами копії цієї постанови.

Суддя -