Справа № 120/19732/21-а
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2023-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/19732/21-а

Головуючий у 1-й інстанції: Комар П.А.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

27 вересня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Матохнюка Д.Б. Гонтарука В. М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 29 березня 2023 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення штрафу,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення штрафу.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 26.09.2022 позов Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві задоволено, ухвалено стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафні санкції у ромізі 6783 грн. на користь державного бюджету України. Рішення набрало законної сили 27.10.2022 року

01.11.2022 року Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві було подано заяву про видачу виконавчого листа.

03.11.2022 Вінницьким окружним адміністративним судом видано виконавчий лист у даній справі та встановлено строк пред`явлення останнього до виконання до 28.01.2023 року.

09.02.2023 року Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві подано повторну заяву про видачу виконавчого листа у справі №120/19732/21-а. Вказана заява надійшла на адресу суду 14.02.2023 року.

15.02.2023 року Вінницьким окружним адміністративним судом скеровано на адресу Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві оригінал виконавчого листа.

06.03.2023 року Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві подано заяву про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, яка мотивована тим, що заявником виконавчий документ отримано вже після закінчення строку його пред`явлення до виконання.

Ухвалою від 29.03.2023 року Вінницький окружний адміністративний суд, визнавши обставини, на які послався заявник, неповажними та такими, що не перешкоджали своєчасному отриманню виконавчого листа, відмовив в задоволенні заяви Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивач - Головне управління Держпродспоживслужби в м. Києві, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянтом відзначено, що суд першої інстанції, видавши виконавчий лист у даній справі 03.11.2022 року із строком пред`явлення його до виконання до 28.01.2023, не вчинив дій щодо завчасного надіслання останнього на адресу Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві, не дивлячись на наявність в матеріалах справи заяви позивача від 01.11.2022, де окрім іншого, також була вказана і адреса для листування та надіслання поштової кореспонденції.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Приписами ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частинами 2 та 3 ст.14 КАС України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться в ст. 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених ст.129-1 Конституції України, статтями 14, 370 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII (далі Закону № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п.1 ч.1 ст.3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців (ч. 1 ст. 12 Закону № 1404-VIII).

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню з наступного дня після його прийняття (ч. 2 ст. 12 Закону № 1404-VIII)

Пунктом 5 Розділу XIII "Прикінцеві та Перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року №1404-VIII встановлено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Частиною 1 ст. 376 КАС України передбачено, що стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Заява про поновлення пропущеного строку подається до адміністративного суду, який видав виконавчий лист, або до адміністративного суду за місцем виконання.

При цьому, вирішуючи питання визнання поважними причин пропуску строку, суд повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність та зробити висновок про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Верховний Суд в постанові від 24 січня 2019 року у справі №2а/0470/4250/11 (провадження №К/9901/16756/18) зауважив, що процесуальним законодавством не визначено переліку причин, які є поважними (такими, що не залежали від волі стягувача), та за наявності яких суд повинен поновити пропущений строк.

Слід також наголосити, що частиною першою статті 373 КАС України встановлено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виконавчі листи в електронній формі викладаються з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, оприлюднюються в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), та підписуються електронним підписом судді (у разі колегіального розгляду - електронними підписами всіх суддів, які входять до складу колегії).

В абзаці 18.1 підпункту 18 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України встановлено, що зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей: до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів оформлення і видача виконавчих документів здійснюється в паперовій формі судом, який ухвалив відповідне рішення, за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

З викладеного слідує, що за правилами пп. 18.1 п. 1 Перехідних положень КАС України, виконавчий документ видається/надсилається судом в паперовій формі самостійно.

Як встановлено з матеріалів справи, вперше з заявою про видачу виконавчого листа у даній справі позивач звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду через систему "Елекронний суд" 01.11.2022 року, тобто відразу після набрання рішенням суду законної сили, що мало місце 27.10.2022 року.

Вінницьким окружним адміністративним судом 03.11.2022 видано виконавчий лист № 120/19732/21-а, де вказано дату набрання законної сили судовим рішенням - 27.10.2022 року, та строк пред`явлення виконавчого документа до виконання до 28.01.2023 року.

Згідно супровідного листа Вінницького окружного адміністративного суду від 15.02.2023 року виконавчий лист від 01.11.2022 року був надісланий заявнику на його поштову адресу лише на виконання повторної заяви про видачу виконавчого листа, яка подана заявником 09.02.2023 року, а зареєстрована судом 14.02.2023 року за № 6328.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, судова колегія відзначає, що виконання судових рішень - це заключна стадія судового процесу, а саме заключний етап у процесі реалізації захисту чи відновлення порушених прав.

В свою чергу, відмова суду в поновленні строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа призведе до того, що вказане судове рішення не буде виконане, що суперечить основним принципам національного законодавства України.

На переконання судової колегії, наведені вище дії позивача у даній справі вказують на своєчасність вжиття ним усіх належних заходів, спрямованих на примусове виконання рішення суду, у зв`язку із чим строк пред`явлення виконавчого листа до виконання стягувачем пропущено з поважних причин.

В даному випадку, саме суд першої інстанції допустив бездіяльність щодо належного та завчасного надіслання заявнику оригіналу виконавчого листа у відповідності до вчасно поданої ним заяви від 01.11.2022 року.

Слід зазначити і те, що зі змісту приписів ст.ст. 9, 77 КАС України слідує, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку про те, що суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу, допустив порушення норм матеріального і процесуального права, а тому надав невірну оцінку спірним правовідносинам.

Наведені у апеляційній скарзі доводи спростовують правильність висновків суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві підлягає задоволенню, а ухвала Вінницького окружного адміністративного суду від 29.03.2023 року, - скасуванню.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві задовольнити повністю.

Ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 29 березня 2023 року скасувати.

Задовольнити заяву Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Поновити строк пред`явлення до виконання виконавчого листа № 120/19732/21-а щодо стягнення з ОСОБА_1 штрафних санкцій у розмірі 6783 грн. на користь державного бюджету України.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Матохнюк Д.Б. Гонтарук В. М.