Справа № 160/13538/23
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2023-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 червня 2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 , Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.
31 липня 2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, до якої додано уточнену позовну заяву, в якій позивач зазначив відповідачем Військову частину НОМЕР_2 та просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність командира Військової частини НОМЕР_2 , щодо організації та проведення службового розслідування по факту зникнення (смерті), що мало місце з військовослужбовцем ОСОБА_3 у серпні 2022 р. в період проходження ним військової служби;
- зобов`язати командира Військової частини НОМЕР_2 здійснити заходи щодо організації та проведення службового розслідування по факту зникнення (смерті), що мало місце з військовослужбовцем ОСОБА_3 у серпні 2022 р., відповідно до вимог Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затверджена наказом Міністерства оброни України від 27 жовтня 2021 року № 332.
Позовна заява обґрунтована наступним. Між позивачем та ОСОБА_3 укладено шлюб 30.04.1999 року. Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_2 , військовослужбовець ОСОБА_3 призваний Покровсько-Тернівським районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки Дніпропетровської області, зарахований до списків та приступив до виконання обов`язків військової служби. При виконанні бойового завдання щодо захисту Батьківщини, ОСОБА_3 зник та на сьогоднішній день місцезнаходження не відоме. Службове розслідування за фактом зникнення ОСОБА_3 не проводилось. Позивач має на меті звернення із заявою до суду про встановлення факту смерті її чоловіка під час захисту Батьківщини, одним з документів, який зобов`язаний подати член сім`ї військовослужбовця, це Акт службового розслідування. На адвокатські запити відповіді відповідач не надав, отже не було проведено відповідне розслідування.
06 вересня 2023 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано заяву про закриття провадження у справі, яка надійшла від представника відповідача в системі «Електронний Суд».
08 вересня 2023 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом повторно зареєстровано заяву про закриття провадження у справі, яка надійшла від представника відповідача в системі «Електронний Суд». До заяви додано копії наказів про призначення службового розслідування та про підсумки службового розслідування, на підставі яких відповідач просив провадження у справі закрити відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України.
08 вересня 2023 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано відзив, який надійшла від представника Міністерства оборони в системі «Електронний Суд».
Суд зазначає, що Міністерство оборони України не є учасником цієї справи, згідно уточненого позову поданого 31.07.2023 року, в зв`язку з чим відповідний документ судом не досліджується.
15 вересня 2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від представника позивача надійшло заперечення проти заяви про закриття провадження. Зазначає, що наданий відповідачем витяг з наказу про підсумки службового розслідування не дає можливості встановити та перевірити правдивість даних, викладених в наказі про підсумки службового розслідування за фактом безвісті зниклих військовослужбовців. Просив відмовити у задоволенні заяви відповідача про закриття провадження у справі.
У відповідності до ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Відповідно до витягу з наказу командира відповідача «Про призначення службового розслідування по факту зникнення 6 чоловік 5 ГСА батареї 2 ГСАДн» від 20.08.2022 року №858 наказано провести службове розслідування за фактом зникнення в районі ведення бойових дій під час виконання службових обов`язків 6 (шість) військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 , зокрема, ОСОБА_3 .
Згідно витягу з наказу командира відповідача «Про підсумки службового розслідування за фактом безвісти зниклих військовослужбовців» від 29.12.2022 року №1306 наказано службове розслідування вважати завершеним, визнати, зокрема, ОСОБА_3 таким, що зник безвісти.
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо організації та проведення службового розслідування по факту зникнення (смерті), що мало місце з військовослужбовцем ОСОБА_3 у серпні 2022 р. в період проходження ним військової служби, відповідно через ненадання відповідей на адвокатські запити, позивач звернувся до суду з цією позовною заявою.
Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд зазначає наступне.
Щодо заяви про закриття провадження у справі.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.
Згідно змісту наданих відповідачем наказів службове розслідування було проведено в 2022 році. З цим позовом позивач звернулася в червні 2023 року. Відповідно, відсутня така фактична обставина як виправлення суб`єктом владних повноважень оскаржуваних порушень, оскільки службове розслідування було проведено до подання позовної заяви. Отже, відповідачем не виправлено оскаржувані порушення, а не допущено таких порушень службове розслідування було організоване та проведено.
При цьому суд підкреслює, що предметом спору в цій справі є саме бездіяльність відповідача щодо непроведення службового розслідування, а не порядок його проведення (своєчасність, об`єктивність і тд).
Отже, заява про закриття провадження є необґрунтованою, оскільки відсутня фактична підстава для застосування норми права, на яку вказував відповідач.
Щодо розгляду справи по суті.
Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 65 Конституції України Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Частиною 11 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» 25.03.1992 року №2232-XII (далі Закон №2232-XII) встановлено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України (далі - Збройні Сили), а також військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовослужбовці), які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів), а також дії (бездіяльність) яких призвели до завдання шкоди державі визначає Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затверджений Наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 року №608 (далі Порядок №608).
Відповідно до п. 2 розділу І Порядку №608 службове розслідування - комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.
Інструкцію про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України затверджено Наказом Міністерства оборони України від 27.10.2021 року №332 (далі Інструкція №332), згідно п. 1 якої ця Інструкція визначає процедуру проведення розслідування та обліку нещасних випадків з військовослужбовцями Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту (у тому числі з відрядженими зі Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту), військовозобов`язаними та резервістами, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовці), отриманих ними професійних захворювань, їх загибелі або смерті зі встановленням зв`язку з виконанням обов`язків військової служби і аварій, що сталися у військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях Збройних Сил України, Державній спеціальній службі транспорту.
Відповідно до п. 3 розділу І Інструкції №332 ця Інструкція поширюється на військові частини та військовослужбовців, крім військовослужбовців, які отримали гостре професійне захворювання (отруєння), поранення, контузію, травму, каліцтво, зникли, померли або загинули внаслідок бойових уражень або дій з боку противника в районі ведення бойових дій або проведення операції Об`єднаних сил.
Відповідно до п. 1 розділу ІІ Інструкції розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на військовослужбовця небезпечного фактора чи середовища за наявності ознак того, що випадок стався під час виконання ним обов`язків військової служби, унаслідок чого зафіксовано шкоду здоров`ю, зокрема, від одержання ним поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострого професійного захворювання і гострого професійного отруєння, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, отримання інших ушкоджень унаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрус, зсув, повінь, ураган тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, комахами, іншими представниками флори і фауни (далі - нещасні випадки), які призвели до звільнення від виконання обов`язків військової служби військовослужбовця на один день і більше, а також у випадку смерті військовослужбовців під час виконання ними обов`язків військової служби.
Застосовуючи вищевказані нормативні положення до обставин цієї справи суд зазначає наступне.
Згідно ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З наведених положень законодавства вбачається, що питання факту сторонами доводяться на засадах рівності, в той час як при вирішенні питання права в частині правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень саме останній доводить правомірність своїх дій.
Обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2020 року у справі №520/2261/19.
Визначальним у цій справі було встановлення питання факту проведення або непроведення відповідачем службового розслідування щодо зникнення (смерті) чоловіка позивача під час проходження військової служби.
Судом на підставі наданих відповідачем копії наказів від 20.08.2022 року №858 Про призначення службового розслідування по факту зникнення 6 чоловік 5 ГСА батареї 2 ГСА Дн, зокрема водія 5 гаубичної самохідно-артилерійської батареї 2 гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи солдата ОСОБА_3 , яке сталося 16 серпня 2022 року та від 29.12.2022 року № 1306 Про підсумки службового розслідування за фактом безвісти зниклих військовослужбовців, зокрема щодо солдата ОСОБА_3 (зник безвісті) встановлено, що службове розслідування проводилося.
В свою чергу позивачем доказів на підтвердження факту непроведення службового розслідування не надано.
Відповідно, суд вважає необґрунтованими позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо організації та проведення службового розслідування по факту зникнення (смерті) чоловіка позивача, оскільки судом встановлено факт організації та проведення службового розслідування за фактом, що мало місце з військовослужбовцем ОСОБА_3 у серпні 2022 р. в період проходження ним військової служби.
Суд підкреслює, що в рамках цього спору не було заявлено позовних вимог, а відповідно і не вирішувалося судом питання щодо правдивості даних, викладених в наказі про підсумки службового розслідування, правомірність обмеження доступу до акту службового розслідування та інші обставини, на які посилався позивач у запереченні проти закриття провадження у справі.
Так, згідно ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Щодо заявлених позовних вимог судом не встановлено їх обґрунтованості та наявності правових підстав для їх задоволення, оскільки в ході судового розгляду спростовано твердження позивача щодо непроведення відповідачем службового розслідування.
Суд зазначає, що предметом спору та позову в ході розгляду цієї справи не були дії відповідача під час проведення службового розслідування та інші пов`язані з процедурою проведення службового розслідування обставини, оскільки позов заявлено саме в зв`язку з бездіяльністю відповідача щодо непроведення службового розслідування.
Враховуючи викладене, підстави для задоволення позовної заяви відсутні.
В зв`язку з відмовою у позові підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, передбачені статтями 295, 297 цього Кодексу.

Суддя Н.В. Боженко