Справа № 160/24515/23
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2023-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

28 вересня 2023 р. Справа № 160/24515/23

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Рябчук О.С., перевіривши матеріали адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «АІО» до Марганецької міської ради про визнання дій протиправними, скасування рішення і протоколу, зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

25.09.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «АІО» до Марганецької міської ради, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Марганецької міської ради щодо дискваліфікації Товариства з обмеженою відповідальністю «АІО» як учасника електронного аукціону №LRE001-UA-120 щодо продажу права оренди земельної ділянки комунальної форми власності площею 0,0370 га, кадастровий номер: :01:026:0190, яка розташована за адресою: 3400, Україна, Дніпропетровська область, Марганець, Лермонтова, біля нежитлової будівлі №8 та формування протоколу про результати земельних торгів LRE001-UA-120 від 05.09.2023 року в частині визначення того, що земельні торги не відбулись через подання пропозиції від одного учасника;

- скасувати рішення (акт) Марганецької міської ради щодо дискваліфікації Товариства з обмеженою відповідальністю «АІО» як учасника електронного аукціону №LRE001-UA-120 щодо продажу права оренди земельної ділянки комунальної форми власності площею 0,0370 га, кадастровий номер: :01:026:0190, яка розташована за адресою: 3400, Україна, Дніпропетровська область, Марганець, Лермонтова, біля нежитлової будівлі №8 та протокол про результати земельних торгів LRE001-UA-120 від 05.09.2023 року в частині визначення того, що земельні торги не відбулись через подання пропозиції від одного учасника;

- зобов`язати Марганецьку міську раду вирішити питання щодо підписання протоколу електронного аукціону №LRE001-UA-120 щодо продажу права оренди земельної ділянки комунальної форми власності площею 0,0370 га, кадастровий номер: :01:026:0190, яка розташована за адресою: 3400, Україна, Дніпропетровська область, Марганець, Лермонтова, біля нежитлової будівлі №8 з Товариством з обмеженою відповідальністю «АІО» та укладення з ним договору купівлі-продажу за вказаним лотом.

Разом із позовною заявою 27.09.2023 року позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій заявник просить:

- винести ухвалу про вжиття заходів забезпечення позову до набрання рішенням суду по даній справі законної сили, а саме заборонити будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам прав на нерухоме, реєстратору Державного земельного кадастру України вчинювати (здійснювати) реєстраційні дії та/або вносити відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та до Державного земельного кадастру України, приймати рішення про державну реєстрацію права оренди щодо нерухомого майна - земельної ділянки комунальної форми власності площею 0,0370 га, кадастровий номер: :01:026:0190, яка розташована за адресою: 3400, Україна, Дніпропетровська область, Марганець, Лермонтова, біля нежитлової будівлі №8.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 160/24515/23 передано до розгляду судді Рябчук О.С.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 4 КАС України публічно-правовим спором є спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Пунктом 7 частини першої статті 4 КАС України передбачено, що суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Публічно-правовий спір - це спір, у якому, зокрема, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і який виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (частина друга статті 4 КАС у чинній редакції).

Неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень.

Публічно-правовим вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

Відповідно до статті 143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності.

Згідно зі статтею 172 Цивільного кодексу України територіальні громади набувають і здійснюють цивільні права та обов`язки через органи місцевого самоврядування у межах їх компетенції, встановленої законом.

У частині першій статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» установлено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Згідно із частиною п`ятою статті 60 вищевказаного Закону органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Таким чином, міська рада (в межах її компетенції) у спірних правовідносинах реалізує права власника майна, що перебуває у комунальній власності, щодо володіння, користування та розпорядження таким майном.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.03.2019 у справі № 817/2297/14 щодо оскарження дій органу місцевого самоврядування в рамках процедури приватизації дійшла наступних висновків:

«Міськрада, її виконавчий комітет, міський голова (в межах їх компетенції) у спірних правовідносинах реалізують права власника майна, що перебуває у комунальній власності, щодо володіння, користування та розпорядження таким майном.

Відтак оскаржувані позивачем дії Дубровицького міського голови щодо: оплати послуг за договором № 60/09 на проведення незалежної оцінки від 16 вересня 2013 року, укладеним Міськрадою та ПП Експертбудсервіс ; затвердження висновку про вартість майна від 18 жовтня 2013 року; затвердження протоколу № 77-11/13-Н проведення аукціону від 15 листопада 2013 року; підписання договору купівлі-продажу з ОСОБА_2 - не пов`язані зі здійсненням у спірних правовідносинах владних управлінських функцій, тому такі відносини не можна вважати публічно-правовими.».

В Постанові від 18 січня 2023 року у справі № 160/14260/21 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду дійшов висновку про те, що спори з приводу проходження електронних торгів не відносяться до юрисдикції адміністративного суду.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що предметом спору є рішення (акт) Марганецької міської ради щодо дискваліфікації Товариства з обмеженою відповідальністю «АІО» як учасника електронного аукціону №LRE001-UA-120 щодо продажу права оренди земельної ділянки комунальної форми власності.

Водночас приватноправова природа цього позову вказує на те, що цей спір стосується права цивільного і вимоги позивача не стосуються захисту його прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади.

У цій справі підставою для звернення до суду з позовом стала незгода позивача з діями органу місцевого самоврядування, який здійснює свої повноваження як власник комунального майна, водночас, фактично позивач звернувся до суду за захистом свого права оренди земельної ділянки.

На думку суду, вказане виключає розгляд цієї справи за правилами адміністративного судочинства. Наявність відповідача (суб`єкта владних повноважень) у спорі не змінює цивільно-правового характеру такого спору.

Отже, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень щодо володіння, користування та розпорядження майном може оскаржуватися з точки зору його законності, а вимоги про визнання дій або бездіяльності незаконними - розглядаються в порядку цивільного судочинства, якщо за результатами реалізації функцій суб`єкта владних повноважень виникає право цивільне, то і спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер.

У такому випадку вимога про визнання протиправними дій, бездіяльності суб`єкта владних повноважень може розглядатися як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 Цивільного кодексу України та пред`являтися до суду для розгляду в порядку цивільного судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред`явлення такої позовної вимоги є оспорювання цивільного права особи, що може виникати в результаті дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Натомість розгляду адміністративними судами підлягають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають з владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів.

Враховуючи вказане, можна зробити висновок, що в порядку цивільного судочинства можуть бути оскаржені такі дії або бездіяльність органу місцевого самоврядування, які мають ознаки ненормативного акта та вичерпують свою дію після його реалізації, і за результатами його реалізації у фізичної або юридичної особи виникає право цивільне.

Конституційний Суд України в рішенні від 16.04.2009 №7-рп/2009 зазначив, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні - це акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

Органи місцевого самоврядування можуть бути як суб`єктами приватних правовідносин, так і суб`єктами публічних правовідносин. При чому правовий статус державних чи місцевих органів влади визначається виключно нормами публічного права, незалежно від того, які права публічно-правового характеру (цивільні чи публічні) вони мають намір реалізувати.

Суд зазначає, що критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Водночас, помилковим є поширення юрисдикції адміністративних судів на усі спори, стороною яких є суб`єкт владних повноважень, оскільки при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ недостатньо застосування виключно формального критерію визначення суб`єктного складу спірних правовідносин. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.01.2020 року у справі №810/2667/16.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Аналогічної правової позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду в постанові від 21.03.2018 у справі № 184/2470/13, у постанові від 06.06.2018 у справі №826/631/15.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.03.2018 у справі №536/233/16-ц викладено правовий висновок про те, що розгляду адміністративними судами підлягають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів. Якщо в результаті прийняття рішення особа набуває речового права, то спір стосується приватноправових відносин і підлягає розгляду в порядку цивільного чи господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін спору.

Таким чином, заявлений позов має на меті захист права позивача щодо укладення з ним договору оренди земельної ділянки комунальної форми власності, що належить Марганецькій міській раді, дії якої наразі оспорює позивач у цій справі.

При визначенні підсудності цього спору суд виходить з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач.

Позивачем подано позов з метою захисту свого інтересу щодо набуття права користування земельною ділянкою за наслідком перемоги у електронному аукціоні, яке, на його думку, порушено відповідачем.

З огляду на наведене та враховуючи суть спірних правовідносин, суд робить висновок, що цей спір не належить до юрисдикції адміністративних судів та має вирішуватися в порядку цивільного судочинства, за правилами якого можливий одночасний розгляд вимог про визнання незаконними дій чи бездіяльності органу місцевого самоврядування, а також захисту інтересів позивача щодо набуття права оренди земельної ділянки комунальної форми власності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо, позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст.170 КАС України про відмову у відкритті провадження в цій частині.

Керуючись ст.ст. 170, 248, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АІО» до Марганецької міської ради про визнання дій протиправними, скасування рішення і протоколу, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала про відмову у відкритті провадження у справі може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Рябчук