Справа № 300/6205/23
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2023-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви
"29" вересня 2023 р. Справа № 300/6205/23
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Тимощук О.Л., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в особі Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №67336970 від 01.11.2021,
Адвокат Дяків Дмитро Іванович (надалі, також - представник позивача, Дяків Д.І.), який діє в інтересах ОСОБА_1 (надалі, також - позивач, ОСОБА_1 ) 08.09.2023 звернувся в суд з позовною заявою до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в особі Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (надалі, також відповідач, орган ДВС), в якій просив:
- визнати незаконною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у виконавчому провадженні №51988033 від 02.09.2016;
- визнати незаконною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про відкриття виконавчого провадження №67336970 від 01.11.2021.
Ухвалою від 13.09.2023 Івано-Франківський окружний адміністративний суд відмовив у відкритті провадження в справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в особі Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в частині позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у виконавчому провадженні №51988033 від 02.09.2016.
Щодо решти вимог позовної заяви, то ухвалою суду від 13.09.2023 зазначену позовну заяву залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків, шляхом подання обґрунтованої заяви про поновлення строку на звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску.
До суду 26.09.2023 від представника позивача надійшла заява від 25.09.2023 про усунення недоліків, в якій останній зазначив, що позовна заява не була подана в десятиденний строк адвокатом з поважних причин, зокрема у зв`язку з перебуванням адвоката в період з 04.08.2023 по 04.09.2023 у щорічній відпустці. Відтак, просив суд поновити строк для звернення до суду з цим позовом та відкрити провадження у справі.
Досліджуючи обставини виконання вимог ухвали від 13.06.2023 щодо зазначення поважних причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом, суд вказує на таке.
Відповідно до наказу адвоката Дяківа Дмитра Івановича №1/к від 03.08.2023 «про надання основної щорічної відпустки» адвокат Дяків Дмитро Іванович вибув у щорічну основну відпустку тривалістю 31 день у період з 04.08.2023 по 04.09.2023 за робочий рік у період з 08.12.2021 по 09.12.2022.
За змістом частини 1 статті 23 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 за №5076-VI (надалі, також - Закон №5076-VI) адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть, серед іншого, бути: договір про надання правової допомоги і ордер.
Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (пункт 4 статті 1 Закону №5076-VI).
В силу вимог частини 2 статті 23 Закону №5076-VI ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.
Пунктами 2, 5, 7 і 9 статті 1 Закону №5076-VI наведено значення наступних термінів, зокрема:
адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту;
захист - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні захисту прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;
клієнт - фізична або юридична особа, держава, орган державної влади, орган місцевого самоврядування, в інтересах яких здійснюється адвокатська діяльність;
представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Таким чином, адвокатська діяльність є договірною діяльністю, заснованою на двосторонній домовленості адвоката та клієнта та зумовлює настання у них взаємних прав та обов`язків, зокрема, обов`язку адвоката щодо здійснення представництва клієнта.
Суд критично оцінює аргументи Дяківа Д.І. про неможливість представляти інтереси ОСОБА_1 за певний період пропущеного строку, так як він з 04.08.2023 по 04.09.2023 перебував у щорічній відпустці.
У даному випадку суд наголошує на тому, що надання адвокатом собі "щорічної відпустки" не може змінювати, продовжувати чи поновлювати строки, встановлені процесуальним законом, в тому числі на вчинення сторонами тих чи інших процесуальних дій.
Кодекс адміністративного судочинства України не ставить в залежність процес від бажання адвоката задовольнити в той чи інший час свої потреби щодо відпочинку.
Є очевидним те, що адвокат, як і інші працюючі громадяни, має право на відпочинок, скориставшись положеннями Закону України "Про відпустки" та Кодексу законів про працю України.
Разом з тим, робота адвоката є адвокатська діяльність, яка в розумінні пункту 2 частини 1 Закону №5076-VI, визначається як незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Тобто, у діяльності адвоката, незважаючи на гарантоване право на відпустку, визначальним є здійснення захисту, представництва та надання правової допомоги клієнту.
Відтак, організація адвокатом власного відпочинку не повинна порушувати процесуальні строки, визначені для учасників процесу при здійсненні захисту, представництва та надання правової допомоги клієнту, яким у спірному випадку є Гринів О.Г.
На переконання суду, винятком із вказаного можуть бути незалежні і непереборні обставини, настання чи поява яких не залежить від адвоката. Втім, такими обставинами не є бажання адвоката скористатися щорічною відпусткою.
Окрім цього, зазначена справа належить до категорії термінових адміністративних справ, тому плануючи з 04.08.2023 щорічну відпустку тривалістю 31 календарний день, адвокат повинен був вжити заходів для належного виконання свого обов`язку щодо представництва інтересів позивача до вибуття у таку відпустку, щоб не допустити досить тривалого порушення десятиденного строку на звернення до суду з цим позовом.
Однак доказів неможливості виконання адвокатом свого обов`язку з моменту виявлення 26.07.2023 порушень прав позивача та до вибуття 04.08.2023 у щорічну відпустку представник позивача не надав.
Щодо особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, суд звертає увагу представника позивача, що відповідно до вимог частини другої статті 287 КАС України позовну заяву може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.
За змістом частини 1 статті 123, частини 6 статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач має право звернутися до суду з заявою про його поновлення, в якій вказати про підстави для поновлення строку та зобов`язаний додати докази поважності причин його пропуску.
Суд звертає увагу на те, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.
Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 за №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Суд констатує, що заява представника позивача від 25.09.2023 так і не містить посилання на обґрунтовані, поважні причини пропуску строку звернення до суду.

Враховуючи наведене, у зв`язку із відсутністю належного обґрунтування поважності пропуску строку звернення до суду, представником позивача не виконано вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, а позовна заява вважається поданою без дотримання відповідного строку звернення до суду.

Згідно з пунктом 9 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (частина 2 статті 123 КАС України).

Оскільки представником позивача у встановлений строк не наведено обґрунтованих підстав для поновлення строку звернення ОСОБА_1 до адміністративного суду, які б свідчили про поважність причин пропуску такого строку, то наявні усі правові підстави для повернення цієї позовної заяви.

Водночас суд звертає увагу на те, що в силу вимог частини 8 статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Враховуючи наведене, керуючись статями 122, 123, 169, 243, 248, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду із позовною заявою до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в особі Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №67336970 від 01.11.2021, з підстав, визначених у заяві представника позивача від 25.09.2023 про усунення недоліків.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в особі Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №67336970 від 01.11.2021, - повернути позивачу з усіма доданими до неї матеріалами.

Копію цієї ухвали, разом з позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами, невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя /підпис/ Тимощук О.Л.