Справа № 300/3210/23
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2023-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" вересня 2023 р. справа № 300/3210/23
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Микитюка Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про визнання протиправним та скасування рішення
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся в суд з позовною заявою до Пенсійного фонду України (далі - відповідач, ПФУ), Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області), Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську (далі - відповідач, УПФ в м. Івано-Франківську) про визнання протиправним та скасування рішення.
Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, як суддя у відставці, з 2018 та йому призначено щомісячне довічне грошове утримання відповідно до п. 25 Прикінцевих положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VIII від 02.06.2016 та статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №2453-VI від 07.07.2010. Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.01.2019 року у справі №0940/2448/18 зобов`язано управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області зарахувати до стажу роботи, що дає право на відставку судді, стаж роботи ОСОБА_1 на прокурорських посадах з 22.03.1996 до 31.10.2002, та час проходження строкової військової служби в збройних силах СРСР з 24.11.1983 до 05.06.1985, провести перерахунок починаючи з 25.09.2018, нараховувати та виплачувати ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 88 % суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів", без обмеження граничного розміру щомісячного грошового утримання, з подальшим перерахуванням, у випадку зміни суддівської винагороди діючого судді у відставці та фактично виплаченою. Також, рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.01.2019 року у справі №0940/2448/18, встановлено, що стаж роботи ОСОБА_1 на посаді судді для обрахунку його щомісячного довічного грошового утримання, як судді у відставці, складає 24 роки 13 днів. Рішенням Івано-Франківського окружного суду від 04 грудня 2020 року e справі №300/1902/20, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання з урахуванням суддівської винагороди визначеної у довідці Господарського Івано-Франківського суду від 26.02.2020 №8, починаючи з 19 лютого 2020 року з урахуванням фактично проведених виплат. Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.02.2022 у справі №0940/2448/18, заяву ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення суду задоволено та роз`яснено, що до стажу роботи на посаді судді зараховується стаж роботи ОСОБА_1 на прокурорських посадах з 22.03.1996 року до 31.10.2002 та час проходження ним строкової військової служби в збройних силах СРСР з 24.11.1983 до 05.06.1985, для виплати ОСОБА_1 довічного щомісячного грошового утримання судді у відставці у розмірі 88 (вісімдесят вісім) відсотків суддівської винагороди діючого судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру довічного грошового утримання, а також в подальшому при проведенні ОСОБА_1 перерахунків даного утримання у випадку зміни суддівської винагороди діючого судді.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.06.2023 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.69-70).
Представник позивача скористався своїм правом на подання відповіді на відзив, яка надійшла на адресу суду 23.06.2023. У даній відповіді на відзив, представник позивача зокрема зазначає, що фактично, органами Пенсійного фонду України чотири рази здійснювався перерахунок довічного грошового утримання позивача з однієї і тієї ж дати, а саме з 19.02.2020. Усі ці перерахунки мали місце після набуття законної сили статтею 142 ЗУ "Про судоустрій" (№1402-VIII від 02.06.2016). Тому здійснивши у березні 2022 року перерахунок щомісячного довічного утримання ОСОБА_1 на підставі його заяви та ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.02.2022, прийнятої у справі №0940/2448/18 органи Пенсійного фонду України не мали права здійснювати будь-які інші перерахунки за умови відсутності змін у грошовому забезпеченні суддів України. Просив позов задовольнити (а.с.85-88).
На адресу суду від представника позивача надійшли пояснення. У даних поясненнях зокрема зазначено, що Пенсійний фонд України у відзиві визнає, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача здійснено тільки на основі рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.12.2020 у справі №300/1902/20. Оскільки вказаним рішенням не було передбачено обов`язку Головного управління Пенсійного фонду України в івано-Франківській області здійснювати ОСОБА_1 перерахунок більше як один раз, а він, в свою чергу не подавав заяв про будь-який перерахунок після березня 2022 року, то проведення перерахунку у жовтні 2022 року його щомісячного довічного утримання судді у відставці є незаконним та абсолютно протиправним. Адже, відповідачі не мали права в черговий раз, без відома позивача проводити йому перерахунок, за один і той самий період та згідно одного і того ж рішення суду без врахування судових рішень, які ухвалені судом пізніше, а саме у 2022 році, що є порушенням вимог ст. 22 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", яка передбачає вичерпний перелік випадків перерахунку пенсії з ініціативи органів пенсійного фонду України.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, встановив такі обставини.
З 2018 року позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 88 % суддівської винагороди, призначене із врахуванням абзацу 2 пункту 25 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 за 1402-VIІІ.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.01.2019 у справі №0940/2448/18 визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України у м. Івано-Франківську Івано-Франківської області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 88 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, зобов`язано управління Пенсійного фонду України у м. Івано-Франківську Івано-Франківської області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, календарний період проходження строкової військової служби в збройних силах СРСР з 24.11.1983 року по 05.06.1985 року 1 рік 6 місяців 11 днів та стаж роботи на прокурорських посадах з 22.03.1996 року по 01.06.1998 року на посаді помічника прокурора Монастириського району прокуратури Тернопільської області, з 01.06.1998 року по 29.03.2002 року на посаді слідчого прокуратури Монастириського району, прокуратури Тернопільської області, з 29.03.2002 року по 31.10.2002 року на посаді прокурора відділу нагляду за розслідуванням кримінальних справ слідчими органів прокуратури Тернопільської області, що в загальному складає 6 років 9 місяців 9 днів. Зобов`язано управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області провести перерахунок починаючи з 25.09.2018 року, нараховувати та виплачувати ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 88 % суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до положень Закону України Про судоустрій і статус суддів, без обмеження граничного розміру щомісячного грошового утримання, з подальшим перерахуванням, у випадку зміни суддівської винагороди діючого судді у відставці та фактично виплаченою (а.с. 23-30).

Даним рішенням встановлено, що стаж роботи ОСОБА_1 на посаді судді для обрахунку його щомісячного довічного грошового утримання, як судді у відставці, складає 24 роки 13 днів.

Рішенням Івано-Франківського окружного суду від 04.12.2020 у справі №300/1902/20 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови в перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити ОСОБА_1 з 19.02.2020 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою Господарського суду Івано-Франківської області від 26.02.2020 №8, з врахуванням фактично виплачених сум (а.с.31-36).

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.02.2022 у справі №0940/2448/18, заяву ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення суду задоволено та роз`яснено, що до стажу роботи на посаді судді зараховується стаж роботи ОСОБА_1 на прокурорських посадах з 22.03.1996 року до 31.10.2002 та час проходження ним строкової військової служби в збройних силах СРСР з 24.11.1983 до 05.06.1985, для виплати ОСОБА_1 довічного щомісячного грошового утримання судді у відставці у розмірі 88 (вісімдесят вісім) відсотків суддівської винагороди діючого судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру довічного грошового утримання, а також в подальшому при проведенні ОСОБА_1 перерахунків даного утримання у випадку зміни суддівської винагороди діючого судді (а.с.37-39).

На виконання зазначеної вище ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.02.2022 у справі №0940/2448/18 органами Пенсійного фонду України проведено перерахунок пенсійної виплати ОСОБА_1 і розмір щомісячного довічного утримання судді у відставці ОСОБА_1 склав 91563,12 грн. На підтвердження даного факту ОСОБА_1 направлено повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 01.04.2022 (а.с.43).

15.06.2022 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області звернулося до суду із заявою про роз`яснення судового рішення у справі 300/1902/20 у зв`язку з необхідністю, роз`яснення, який відсоток суддівської винагороди необхідно застосувати при здійсненні перерахунку довічного грошового утримання ОСОБА_1 .

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.06.2022 у справі 300/1902/20 у задоволенні заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 15.06.2022 про роз`яснення судового рішення відмовлено (а.с.44-46).

У подальшому, без повідомлення ОСОБА_1 та будь якого інформування з боку органів Пенсійного фонду України зменшено виплату ОСОБА_1 довічного щомісячного грошового утримання та виплачено в розмірі 58 (п`ятдесят вісім) відсотків суддівської винагороди діючого судді, який працює на відповідній посаді, що складає 60 348,42 грн.

У зв`язку з цим позивач звернувся до органів Пенсійного фонду України з вимогою надати йому інформацію про причини та порядок зміни розміру його довічного щомісячного грошового утримання (а.с.49-50).

Листом від 15.03.2023 Пенсійний фонд України в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області надіслав ОСОБА_1 належним чином засвідчені копії документів, за його пенсійною справою (а.с.52).

Із наданих відповідачами документів вбачається, що Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області 12.08.2022 звернулося до Пенсійного фонду України з листом про надання роз`яснення в якому просило підтвердити або спростувати позицію щодо обчислення довічного щомісячного грошового утримання ОСОБА_1 на виконання рішень суду в розмірі 58% від суддівської винагороди діючого судді. Про наявність вищевказаного листа від 12.08.2022 №0900-0305-5/27560 позивача не повідомлено. Тобто, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області самостійно ініціювало перед Пенсійним фондом України зміну розміру довічного щомісячного грошового утримання ОСОБА_1 .

Листом від 16.09.2022 №2800-030102-9/38879 Пенсійний фонд України роз`яснив, що "..розмір довічного щомісячного грошового утримання ОСОБА_1 необхідно визначити з урахуванням стажу роботи на посаді судді, визначеного судом 24 роки". У подальшому, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області звернулося до Департаменту пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України з листом від 20.09.2022 №0900-0305-5/32327 про надання дозволу на "макетну обробку" ЕПС/ОР, для встановлення коректного розміру довічного грошового утримання судді у відставці по рішенню суду. У цьому листі Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області вказало, що для приведення пенсійної справи до норми на виконання рішення суду потрібно змінити розрахунок довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 88% на 58% від суддівської винагороди діючого судді виключно на підставі рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.12.2020 року у справі №300/1902/20 (а.с.53-55).

У відповідь на вказаний вище лист від 20.09.2022 №0900-0305-5/32327 Пенсійний фонд України, на підставі аналізу проведених перерахунків по електронній пенсійній справі 63 (далі-ЕПС) ОСОБА_1 та з урахуванням викладеної у вищезазначеному листі інформації, як користувачем центрального рівня в підсистемі "Призначення та виплати пенсій на базі електронної пенсійної справи" ініційовано перерахунок "Макетна обробка" для можливості подальшого опрацювання ЕПС користувачем регіонального рівня, що підтверджується листом Пенсійного фонду України від 27.09.2022 року №2800-030102-9/40434 (а.с.56).

Листом від 15.03.2023 Пенсійний фонд України в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області також надіслало ОСОБА_1 належним чином засвідчені копії перерахунку пенсії (Версія: 1.6.78.1. Дата-час розрахунку 22.10.2022 року 20 год. 28 хв. Орган ПФУ 9163 Управління ПФУ в м. Івано-Франківську. РІШЕННЯ 63 від 24.10.2022 про перерахунок пенсії). У перерахунку зазначено: підстава згідно рішення суду справа №300/1902/20 від 04.12.2020. До розрахунку додано Форму РС-право (стаж для розрахунку права на щомісячне грошове утримання судді), в якому внесено дані про спеціальний стаж, що дає право ОСОБА_1 на щомісячне грошове утримання судді, а саме 17 років 5 місяців 6 днів, замість правильних 24 роки 13 днів (а.с. 47-51, 62-64).

Враховуючи наведене, позивач вважає протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську 63 від 24.10.2022 про перерахунок "Макетна обробка" ЕПС/ОР пенсії ОСОБА_1 прийнятого на підставі листа (подання) Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 20.09.2022 №0900-0305-5/32327 до Пенсійного фонду України про надання дозволу на перерахунок "Макетна обробка" ЕПС/ОР пенсійної справи ОСОБА_1 , а також листа Пенсійного фонду України від 27.09.2022 №2800-030102-9/40434 щодо ініціювання перерахунку "Макетна обробка" ЕПС/ОР пенсійної справи ОСОБА_1 та визначення нового розміру щомісячного довічного утримання з 19.02.2020, а тому звернувся до суду за захистом порушеного права.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає таке.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.01.2019 у справі №0940/2448/18 визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України у м. Івано-Франківську Івано-Франківської області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 88 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, зобов`язано управління Пенсійного фонду України у м. Івано-Франківську Івано-Франківської області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, календарний період проходження строкової військової служби в збройних силах СРСР з 24.11.1983 року по 05.06.1985 року 1 рік 6 місяців 11 днів та стаж роботи на прокурорських посадах з 22.03.1996 року по 01.06.1998 року на посаді помічника прокурора Монастириського району прокуратури Тернопільської області, з 01.06.1998 року по 29.03.2002 року на посаді слідчого прокуратури Монастириського району, прокуратури Тернопільської області, з 29.03.2002 року по 31.10.2002 року на посаді прокурора відділу нагляду за розслідуванням кримінальних справ слідчими органів прокуратури Тернопільської області, що в загальному складає 6 років 9 місяців 9 днів. Зобов`язано управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області провести перерахунок починаючи з 25.09.2018 року, нараховувати та виплачувати ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 88% суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до положень Закону України Про судоустрій і статус суддів, без обмеження граничного розміру щомісячного грошового утримання, з подальшим перерахуванням, у випадку зміни суддівської винагороди діючого судді у відставці та фактично виплаченою (а.с. 23-30).

Рішенням Івано-Франківського окружного суду від 04.12.2020 у справі №300/1902/20 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови в перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити ОСОБА_1 з 19.02.2020 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою Господарського суду Івано-Франківської області від 26.02.2020 №8, з врахуванням фактично виплачених сум (а.с.31-36).

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.02.2022 у справі №0940/2448/18, заяву ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення суду задоволено та роз`яснено, що до стажу роботи на посаді судді зараховується стаж роботи ОСОБА_1 на прокурорських посадах з 22.03.1996 року до 31.10.2002 та час проходження ним строкової військової служби в збройних силах СРСР з 24.11.1983 до 05.06.1985, для виплати ОСОБА_1 довічного щомісячного грошового утримання судді у відставці у розмірі 88 (вісімдесят вісім) відсотків суддівської винагороди діючого судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру довічного грошового утримання, а також в подальшому при проведенні ОСОБА_1 перерахунків даного утримання у випадку зміни суддівської винагороди діючого судді (а.с. 37-39).

Відповідно до ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Норми матеріального права в цій справі суд застосовує в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

На момент звільнення ОСОБА_1 у відставку та призначення йому щомісячного довічного грошового утримання діяв Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII (далі - Закон №1402-VIII).

Пунктом 25 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону передбачено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу. В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 % суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів". За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90% суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Законом України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 №2453-VІ (у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12.02.2015 відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 №4-рп/2016) (далі - Закон №2453-VI) передбачалося, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 % заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Абзацом 4 пункту 34 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII регламентовано, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

За правилами частини першої статті 120 Закону №2453-VI, в редакції діючій на час подання позивачем заяви про відставку, суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається статтею 135 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

В свою чергу, у відповідності до положень частини першої статті 135 Закону №2453-VI до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; 2) члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Відповідно до пункту 11 Перехідних положень цього Закону, судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом №2453-VI зазначені правовідносини регулювались Законом України "Про статус суддів" від 15.12.1992 №2862-ХІІ.

Відповідно до частини першої статті 43 Закону України "Про статус суддів" від 15.12.1992 №2862-ХІІ, кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов`язків за власним бажанням або у зв`язку з закінченням строку повноважень.

В частині четвертій статті 43 вищезазначеного Закону передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

У відповідності до статті 1 Указу Президента України "Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів" від 10.07.1995 №594/95 передбачено зарахування до стажу роботи судді, що дає право на відставку, крім стажу трудової діяльності, визначеної в частині четвертій статті 43 Закону України "Про статус суддів" половини строку навчання на денному відділенні у вищих юридичних закладах та періоду проходження строкової військової служби.

Згідно з абзацом 2 пункту 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 №865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів", доповненим згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.06.2008 №545, до стажу роботи, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Також, у відповідності до Указів Президента України №584/95 від 10.07.1995 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів" та №1061/2002 від 25.11.2002 "Про внесення змін до Указу Президента України від 10 липня 1995 року № 584", до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менше 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку і навчання у вищих юридичних навчальних закладах період проходження строкової військової служби.

Таким чином, суд зазначає, що законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 року №2453-VI, було передбачено право зарахування до стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання судді, за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, періоду проходження строкової служби та роботи на посадах прокурорів, а також половини строку навчання на юридичному факультеті вищого навчального закладу.

Вказані висновки узгоджуються із позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 27.02.2018 у справі №127/20301/17, від 06.03.2018 у справі № 308/6953/17, від 20.03.2018 у справі № 520/5814/17, від 22.03.2018 року у справі №520/5412/17, від 22.05.2018 у справі №490/1719/17, від 17.10.2018 у справі № 140/263/17, від 09.11.2018 у справі №751/11448/16-а, від 20.12.2018 у справі №751/7138/17.

Також суд зазначає, що згідно із пунктом 2 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон України від 07.07.2010 №2453-VI "Про судоустрій і статус суддів", крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу.

Відповідно до частини першої статті 142 Закону №1402-VI судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

При цьому суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (частина друга статті 142 Закону №1402-VI).

Згідно з частиною третьою статті 142 Закону №1402-VI щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Частинами 4 та 5 цієї ж статті передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до частини 3 статті 135 Закону №1402-VIII базовий розмір посадового окладу судді становить: 1) судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 2) судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 3) судді Верховного Суду - 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Разом з цим, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону №1402-VIII були передбачені певні особливості визначення розміру суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Так, у підпункті 4 пункту 24 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII зазначено, що розмір посадового окладу судді, крім зазначеного у пункті 23 цього розділу, становить з 1 січня 2020 року: а) для судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; б) для судді апеляційного суду та вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Відповідно до пункту 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, мав суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів". За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Однак, Конституційний Суд України рішенням від 18.02.2020 у справі №2-р/2020 пункт 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII визнав неконституційним.

Згідно з частиною першою статті 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Статтею 152 Конституції України передбачено, що закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Отже, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 №2-р/2020 Закон №1402-VIII не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці, а позивач набув право на перерахунок розміру його щомісячного довічного грошового утримання, виходячи з розміру суддівської винагороди, обчисленої відповідно до статті 135 та підпункту 4 пункту 24 Розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1402-VIII, які визначають розмір суддівської винагороди працюючого судді.

Суд звертає увагу на ту обставину, що Верховний Суд неодноразово, у постановах від 06.03.2019 у справі №638/12586/16-а та від 11.02.2020 у справі №200/3958/19-а висловлював правовий висновок, відповідно до якого правовою підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни грошового утримання/складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

При цьому, набрання чинності рішенням Конституційного Суду України, яким визнаються неконституційними відповідні норми законодавства, тягне за собою виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків суб`єктів правовідносин до яких застосовуються (застосовувалися) положення законодавства, яке згодом було визнано неконституційним. Таким чином, перерахунок обумовлений відновленням раніше порушених прав позивача з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 у справі № 2-р/2020.

Враховуючи вищевказані норми законодавства, саме з 19.02.2020, наступного дня з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 року у справі № 2-р/2020, у позивача виникло право (підстава) на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді відповідно до Закону №1402-VIII.

Аналогічна правова позиція викладена в рішенні Верховного Суду від 16.06.2020 у зразковій справі №620/1116/20, а тому, відповідно до статті 291 КАС суд враховує правові висновки Верховного Суду викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи. Рішення у зразковій справі набрало законної сили 07.08.2020.

У вказаному рішенні, Верховний Суд зазначив, що воно є зразковим для справ, у яких: позивачі мають статус судді у відставці та не проходили (не пройшли) кваліфікаційне оцінювання суддів під час перебування на посаді судді та (або) не пропрацювали на посаді судді три роки після проходження кваліфікаційного оцінювання; відповідачем у них є один і той самий суб`єкт владних повноважень (його відокремлені структурні підрозділи) - територіальні органи Пенсійного фонду України - Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі; спір виник з аналогічних підстав у відносинах, що регулюються одними нормами права (у зв`язку із відмовою відповідним територіальним органом Пенсійного фонду України здійснити перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці після 18.02.2020 (дата ухвалення рішення Конституційного Суду України № 2-р/2020) з врахуванням розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді; позивачі заявили аналогічні позовні вимоги (по-різному висловлені, але однакові по суті: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу - судді у відставці, який не проходив (не пройшов) кваліфікаційне оцінювання суддів та (або) не пропрацював на відповідній посаді судді три роки після проходження кваліфікаційного оцінювання, здійснити перерахунок та виплату щомісячного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою про суддівську винагороду працюючого на відповідній посаді судді, у правовідносинах, що виникли після дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 № 2-р/2020.

При цьому, на переконання суду, зміна розміру окладу судді, який є складовою суддівської винагороди, є підставою для перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці.

У зазначеному вище рішенні Конституційний Суд України відзначив, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує повноважний суддя. У разі збільшення розміру такої винагороди перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має здійснюватися автоматично. Встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності.

Як встановлено рішеннями судів та підтверджується матеріалами справи, що стаж роботи ОСОБА_1 на посаді судді для обрахунку його щомісячного довічного грошового утримання, як судді у відставці, складає 24 роки 13 днів.

У зв`язку із зміною з 01.01.2020 розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, після набуття законної сили рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-р/2020 яким визнано неконституційним положення пункту 25 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про судоустрій та статус суддів" від 02.06.2016 № 1402VIII зі змінами ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про перерахунок його довічного грошового утримання судді у відставці до якої додав довідку Господарського суду Івано-Франківської області від 26.02.2020 №8 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Зі змісту довідки, яка видана ОСОБА_1 відповідно до Додатку 2 Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 № 3-1, Закону № 1402-VIII зі змінами, рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-р/2020, вбачається, що станом на 01.01.2020 суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці складає 104049 грн.

В подальшому, у зв`язку з відмовою у здійсненні ОСОБА_1 перерахунку щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці, позивач звернувся до суду з позовом про визнання дій Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області протиправними та просив визнати незаконним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 , як судді у відставці, на підставі довідки Господарського Івано-Франківського суду від 26.02.2020 № 8, а також зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання з урахуванням суддівської винагороди працюючого судді визначеної у довідці Господарського Івано-Франківського суду від 26.02.2020 № 8, починаючи з 19 лютого 2020 року у розмірі 88 відсотків, без обмеження граничним розміром, з урахуванням фактично проведених виплат.

Рішенням Івано-Франківського окружного суду від 04 грудня 2020 року по справі №300/1902/20 позов задоволено частково, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання з урахуванням суддівської винагороди визначеної у довідці Господарського Івано-Франківського суду від 26.02.2020 №8, починаючи з 19 лютого 2020 року з урахуванням фактично проведених виплат.

Щодо позовної вимоги в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із розрахунку 88% від грошового утримання судді без обмеження граничним розміром, суд відмовив та вказав, що приймаючи рішення №138/05 від 18.05.2020 відповідач відмовив позивачу у перерахунку у зв`язку з відсутністю механізму та порядку його проведення з урахуванням рішення Конституційного Суду України рішення від 18.02.2020 у справі №2-р/2020. Сам перерахунок проведений не був. Відтак, спору між позивачем та відповідачем щодо відсоткового розміру щомісячного грошового утримання судді для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на час звернення позивача у цій справі до суду не існувало. При цьому, відсутні докази звернення позивача до відповідача із вимогою здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із розрахунку 88% від складових суддівської винагороди працюючого судді. Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, то відповідно питання відсоткового розміру довічного грошового утримання судді у відставці відносно суддівської винагороди є передчасними, тобто такими, що заявлені для захисту права позивача, яке ще не порушено відповідачем.

На виконання вказаного рішення суду ОСОБА_1 направлено до Головного управління пенсійного фонду України в івано-Франківській області заяву про виконання рішення суду в добровільному порядку, в якій ОСОБА_1 просив здійснити перерахунок та виплатити належні йому суми в розмірі 88% суддівської винагороди діючого судді, як це визначено рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду у справі №0940/2448/18 від 25.01.2019.

Листом від 27.04.2021 року Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повідомило позивача, що на виконання вказаного вище рішення суду йому проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з 19.02.2020 року в розмірі 88% від заробітку, розмір якого після перерахунку склав 91563,12 грн.

Також Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області вказало, що загальний розмір доплати з урахуванням проведеного перерахунку за період з 19.02.2020 по 31.03.2021 склав 668209,85 грн, які Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зобов`язалося виплатити при наявності додаткового фінансування з Державного бюджету.

Протягом квітня та червня 2021 року ОСОБА_1 здійснено виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 88 (вісімдесят вісім) відсотків суддівської винагороди діючого судді, як це визначено рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду у справі №0940/2448/18 від 25.01.2019, що підтверджується відповідними фінансовими документами.

В подальшому, протягом липня та грудня 2021 року органами Пенсійного фонду України виплачено ОСОБА_1 тільки по 52024,50 грн щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, що складає 50 відсотків суддівської винагороди діючого судді з розрахунку мінімального стажу (20 років), що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Хоча стаж роботи на посаді судді для обрахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання, як судді у відставці, складає 24 роки 13 днів, а не 20 років.

20.12.2021 ОСОБА_1 звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області? в якій просив здійснити йому перерахунок розміру мого щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням його стажу роботи на посаді судді 24 роки 13 днів.

Листом від 20.01.2022 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повідомило ОСОБА_1 що, за результатами перевірки правильності здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, у липні 2021 року здійснено перерахунок ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та встановлено його в розмірі 52024,50 грн виходячи суддівського стажу 15 років, що відповідає 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

В подальшому, позивач звернувся до Івано-Франківського окружного адміністративного суду із заявою про роз`яснення рішення суду у справі №0940/2448/18, за наслідками якої 03.02.2022 року Івано-Франківським окружним адміністративним судом винесено ухвалу у справі №0940/2448/18, якою заяву ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду задоволено та роз`яснено, що до стажу роботи на посаді судді зараховується стаж роботи ОСОБА_1 на прокурорських посадах з 22.03.1996 до 31.10.2002 та час проходження ним строкової військової служби в збройних силах СРСР з 24.11.1983 до 05.06.1985, для виплати ОСОБА_1 довічного щомісячного грошового утримання судді у відставці у розмірі 88 (вісімдесят вісім) відсотків суддівської винагороди діючого судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру довічного грошового утримання, а також в подальшому при проведенні ОСОБА_1 перерахунків даного утримання у випадку зміни суддівської винагороди діючого судді.

На виконання зазначеної вище ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.02.2022 у справі №0940/2448/18 органами Пенсійного фонду України проведено перерахунок пенсійної виплати ОСОБА_1 і розмір щомісячного довічного утримання судді у відставці ОСОБА_1 склав 91563,12 грн. На підтвердження даного факту ОСОБА_1 направлено повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 01.04.2022.

Отже, суд констатує той факт, що Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області визнало заборгованість по виплаті довічного щомісячного грошового утримання судді у відставці перед ОСОБА_1 за період з 19.02.2020 року по 28.02.2022 в сумі 984 518,82 грн, яку зобов`язувалося погасити.

15.06.2022 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області звернулося до суду із заявою про роз`яснення судового рішення у справі 300/1902/20 у зв`язку з необхідністю, роз`яснення, який відсоток суддівської винагороди необхідно застосувати при здійсненні перерахунку довічного грошового утримання ОСОБА_1 .

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.06.2022 у справі 300/1902/20 у задоволенні заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 15.06.2022 року про роз`яснення судового рішення відмовлено. При цьому, суд вказав, що звертаючись із заявою про роз`яснення судового рішення, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області фактично просило суд вирішити який відсоток суддівської винагороди слід застосувати при перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці, що не було предметом розгляду у справі №300/1902/20.

Таким чином, в разі незгоди Відповідачів з відсотком суддівської винагороди, органам Пенсійного фонду України слід було звернутися із позовною заявою до суду із вимогою про зміну її розміру.

В подальшому, без повідомлення позивача та будь якого інформування з боку органів Пенсійного фонду України, зменшено виплату ОСОБА_1 довічного щомісячного грошового утримання та виплачено в розмірі 58 (п`ятдесят вісім) відсотків суддівської винагороди діючого судді, який працює на відповідній посаді, що складає 60 348,42 грн.

У зв`язку з цим ОСОБА_1 звернувся до органів Пенсійного фонду України з вимогою надати йому інформацію про причини та порядок зміни розміру його довічного щомісячного грошового утримання.

Листом від 15.03.2023 Пенсійний фонд України в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області надіслав ОСОБА_1 належним чином засвідчені копії документів, за його пенсійною справою.

Із наданих dідповідачами документів вбачається, що Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області 12.08.2022 року звернулося до Пенсійного фонду України з листом про надання роз`яснення в якому просило підтвердити або спростувати позицію щодо обчислення довічного щомісячного грошового утримання ОСОБА_1 на виконання рішень суду в розмірі 58% від суддівської винагороди діючого судді.

Про наявність вищевказаного, ініціативного листа від 12.08.2022 №0900-0305-5/27560 ОСОБА_1 не повідомлено. Тобто, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області самостійно ініціювало перед Пенсійним фондом України зміну розміру довічного щомісячного грошового утримання ОСОБА_1 , що є неприпустимим.

Листом від 16.09.2022 №2800-030102-9/38879 Пенсійний фонд України роз`яснив, що "..розмір довічного щомісячного грошового утримання ОСОБА_1 необхідно визначити з урахуванням стажу роботи на посаді судді, визначеного судом 24 роки".

В подальшому, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області звернулося до Департаменту пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України з листом від 20.09.2022 №0900-0305-5/32327 про надання дозволу на "макетну обробку" ЕПС/ОР, для встановлення коректного розміру довічного грошового утримання судді у відставці по рішенню суду.

У цьому листі Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області вказало, що для приведення пенсійної справи до норми на виконання рішення суду потрібно змінити розрахунок довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 88% на 58% від суддівської винагороди діючого судді виключно на підставі рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.12.2020 року у справі №300/1902/20.

У відповідь на вказаний вище лист від 20.09.2022 №0900-0305-5/32327 Пенсійний фонд України на підставі аналізу проведених перерахунків по електронній пенсійній справі 63 (далі-ЕПС) ОСОБА_1 та з урахуванням викладеної у вищезазначеному листі інформації як користувачем центрального рівня в підсистемі "Призначення та виплати пенсій на базі електронної пенсійної справи" ініційовано перерахунок "Макетна обробка" для можливості подальшого опрацювання ЕПС користувачем регіонального рівня, що підтверджується листом Пенсійного фонду України від 27.09.2022 року №2800-030102-9/40434.

Листом від 15.03.2023 Пенсійним фондом України в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області також надіслало ОСОБА_1 належним чином засвідчені копії перерахунку пенсії (Версія: 1.6.78.1. Дата-час розрахунку 22.10.2022 20 год 28 хв Орган ПФУ 9163 Управління ПФУ в м. Івано-Франківську. РІШЕННЯ 63 від 24.10.2022 про перерахунок пенсії).

У перерахунку зазначено: підстава згідно рішення суду справа №300/1902/20 від 04.12.2020.

До розрахунку додано Форму РС-право (стаж для розрахунку права на щомісячне грошове утримання судді), в якому внесено дані про спеціальний стаж, що дає право ОСОБА_1 на щомісячне грошове утримання судді, а саме 17 років 5 місяців 6 днів, замість встановленого рішенням суду 24 роки 13 днів.

Тому, перерахунок ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці здійснений у жовтні 2022 року на підставі "Макетної обробки" є протиправним та таким, що суперечить рішенню Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-р/2020.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачі при обчисленні ОСОБА_1 довічного грошового утримання, як судді у відставці невірно застосували розмір відсоткової величини вказаної виплати. При цьому не врахували попередні судові рішення, якими вже встановлено суддівський стаж ОСОБА_1 та відповідно до нього визначено розмір відсотків довічного грошового утримання судді у відставці виходячи з суми суддівської винагороди судді, який працює на вказаній посаді.

Тобто, відповідачі невірно застосували норму закону при обчисленні ОСОБА_1 довічного грошового утримання судді у відставці, оскільки закон не має зворотної дії в часі.

Щодо суддів, які вийшли у відставку та не проходили кваліфікаційного оцінювання, як це передбачено діючими положеннями закону №1402-VIII, повинні застосовуватися інші правові норми цього закону, які діяли на час виходу судді у відставку, так як дія закону немає зворотної сили.

Тому, суд приходить до висновку, що відповідачі при здійсненні позивачу виплати довічного грошового утримання повинні виходити з принципів верховенства права та обов`язковості виконання судових рішень.

Ключовим є принцип верховенства права, що закріплений у статті 8 Конституції України.

Окрім того, однією із складових принципу верховенства права та законності є обов`язковість прийнятих судових рішень та виконання їх всіма органами влади.

У даному випадку відсоток від грошового забезпечення, який застосовується при обрахунку довічного щомісячного утримання судді у відставці, складає 88% та визначений рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду у справі №0940/2448/18 від 25.01.2019.

На переконання суду, саме невиконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду у справі №0940/2448/18 від 25.01.2019 Головним управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призвело до порушення прав позивача.

Як наслідок, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області надало запит на роз`яснення до Пенсійного фонду України із неповною інформацією, а саме з посиланням виключно на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду у справі №300/1902/20 від 04.12.2020 року, щодо визначення відсотків по виплаті ОСОБА_1 щомісячного утримання судді.

Разом з тим, суд констатує, шо у згаданій справі №300/1902/20 питання визначення відсотків щомісячного утримання судді не було предметом розгляду, про що зазначено у рішенні Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.12.2020 у справі №300/1902/20.

Тому, суд приходить до висновку, що відсоток від грошового забезпечення, який застосовується при обрахунку ОСОБА_1 довічного щомісячного утримання судді у відставці, складає 88%, як це визначено рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду у справі №0940/2448/18 від 25.01.2019.

Однак, "Макетна обробка" пенсійної справи ОСОБА_1 проводилась на підставі запиту Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому містилась недостовірна (неповна) інформація, що призвело до невиконання судових рішення і ухвали у справі №0940/2448/18 та незаконного зменшення ОСОБА_1 на 30 відсотків (з 88% до 58%) його щомісячного утримання судді у відставці.

Отже, неправомірні дії щодо зміни вказаного розміру грошового забезпечення судді у відставці органами Пенсійного фонду України призвело до нівелювання судового рішення, яке набрало законної сили та є обов`язковим для органів державної влади.

Відповідачі своїми діями не виконали законні, чинні рішення та ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду постановлених у межах справи №0940/2448/18.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачами у жовтні 2022 року здійснено невірний перерахунок довічного грошового утримання ОСОБА_1 без врахування стажу судді 24 роки 13 днів та протиправно не здійснено ОСОБА_1 виплату щомісячного довічного утримання судді у розмірі 88% суддівської винагороди судді без обмеження в часі та у випадку зміни суддівської винагороди, як це передбачено чинними рішенням від 25.01.2019, від 04.12.2020 та ухвалою від 03.02.2022 Івано-Франківського окружного адміністративного суду постановлених у межах справи №0940/2448/18.

Також суд приходить до висновку, що відповідачі протиправно не врахували принцип заборони зворотної дії законів у часі.

Стаття 58 Конституції України забороняє зворотну дію законів у часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, зміна відсотку, який застосовується під час визначення розміру довічного грошового утримання судді у відставці, у зв`язку зі змінами законодавства, є недопустимим, оскільки такий відсоток визначається лише один раз під час призначення пенсії та не є змінним.

Внесення змін до законодавства, які впливають на розмір такого відсотку, не може стосуватись уже призначених пенсій/довічного грошового утримання, а застосовується лише до тих осіб, які виходять у відставку.

Шостий апеляційний адміністративний суд у постанові від 09.06.2021 у справі №620/6708/20 з подібними правовідносинами зробив наступний висновок.

"...Як вбачається з фактичних обставин справи, ОСОБА 1 скористалася своїм правом на відставку у вересні 2016 року, під час дії Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №2453-VI від 07.07.2010 р., їй вже було призначено щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 90%, і визнання рішенням КСУ від 18.02.2020р. неконституційним пункту 25 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №1402- VIII від 02.06.2016р. не позбавляє її вже призначеного довічного грошового утримання у визначеному розпорядженням Чернігівського об`єднаного УПФУ №827103 від 28.11.2016р., скоригованого постановою Деснянського районного суду міста Чернігова від 29.12.2016р., залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.02.2017 р. у розмірі 90%.

Інших розпоряджень, судових рішень, змін в законодавчих актах, якими б призначене ОСОБА 1 щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90% заробітної плати судді, працюючого на відповідній посаді для оцінки колегії суддів не надано.

Також колегія суддів звертає увагу на висновки Верховного Суду у зразковій справі №240/5401/18, відповідно до яких зміна Закону в частині граничного розміру пенсії у відсотковому співвідношенні до розміру грошового забезпечення стосується призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених, з огляду на те, що законодавчо діє принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України... "при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної вислуги років, є незмінним".

Вказана справа містить аналогічні обставини за подібних правовідносин, за яких суд дійшов до правомірного висновку про незаконність дій органу Пенсійного фонду України щодо зменшення відсотку від грошового забезпечення для судді у відставці, який уже отримує довічне грошове утримання та розмір відсотків якого визначене з урахуванням судових рішень.

Суд приходить до висновку, що при вирішенні спору слід застосували правову доктрину щодо дії закону в часі; з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 09.12.2020 у справі № 200/13595/19-а, відповідно до якої гарантовано, що досягнутий суддями рівень матеріального забезпечення не може бути звужено або скасовано шляхом внесення змін до чинного законодавства.

Згідно зі статтею 130 Конституції України, держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Досліджуючи поняття "щомісячне довічне грошове утримання судді", Конституційний Суд України у мотивувальній частині рішення від 14 грудня 2011 року №18-рп/2011 вказав, що це утримання є самостійною гарантією незалежності судді та складовою його правового статусу. У цьому ж рішенні Конституційний Суд України також вказав про неможливість звуження змісту та об`єму гарантій незалежності суддів, а відповідно, матеріального та соціального забезпечення.

У Рішенні Конституційного Суду України вказано, що визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу.

Визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом.

Такими гарантіями є надання суддям за рахунок держави матеріального забезпечення, зокрема суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, розмір якого повністю залежить від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Крім того, Конституційний Суд України у рішенні від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 визначив, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Важливо також звернути увагу і на позицію Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи щодо стандартів незалежності судової влади та незмінюваності суддів, викладену в пункті 62 Висновку від 1 січня 2001 року № 1 (2001), у якому зазначено, що у цілому важливо (особливо стосовно нових демократичних країн) передбачити спеціальні юридичні приписи щодо убезпечення суддів від зменшення винагороди суддів, а також щодо гарантування збільшення оплати праці суддів відповідно до зростання вартості життя.

Виходячи з наведеного, слід дійти висновку, що конституційний статус судді зумовлює обов`язок держави гарантувати достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв`язку з досягненням пенсійного віку чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці - щомісячне довічне грошове утримання. Статус судді та його елементи, зокрема, матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а виступає засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя.

За загальним правилом, суд повинен тлумачити національне законодавство у соціальній сфері таким чином, щоб результат цього тлумачення відповідав верховенству права з урахуванням усіх складових цього принципу, зокрема, справедливості і розумності та, відповідно, у спосіб, що є найбільш сприятливим для захисту прав та інтересів особи.

Суд бере до уваги статтю 2 Рекомендації Ради Європи CM/Rec (2007) 7 Комітету міністрів державам - членам щодо належного адміністрування щодо принципу законності, в якій зазначено, що здійснюючи адміністрування державні органи повинні діяти відповідно до закону. Вони не повинні вживати довільних заходів, навіть застосовуючи свій розсуд.

Статтею 137 Закону України №1402-VIII передбачено, що до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді:

1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України;

2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Також, до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Разом із цим, відповідно до абзацу четвертого пункту 34 Розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Обмежень щодо дії цього пункту в часі Законом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання, є єдиним, обраховується та встановлюється (з`ясовується) Вищою радою правосуддя при розгляді заяви про відставку (прийнятті рішення про звільнення) і застосовується, як для прийняття рішення про відставку, так і для встановлення щомісячного довічного грошового утримання та визначення його розміру.

Вказана правова позиція неодноразова застосовувалася Верховним Судом, зокрема у постановах від 9 листопада 2018 року у справі №243/4794/17, від 11 грудня 2018 року у справі №522/5168/17, від 30 січня 2020 року у справі №592/3694/17, від 23 вересня 2021 року у справі №620/1944/20.

Під час розгляду поданої ОСОБА_1 заяви про відставку, Вищою Радою Правосуддя, на той час, був визначений його стаж роботи на посаді судді з врахуванням інших стажів роботи встановлених законом, та які надавали право для призначення на посаду судді - становить 24 роки 13 днів і ГУ ПФУ змінювати його не має права.

Вказаний стаж роботи, який дає позивачу право на одержання щомісячного грошового утримання судді у відставці підтверджений рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду, винесеного у справі №0940/2448/18 від 25.01.2019, яке набрало законної сили, а тому в подальшому не підлягав перерахунку.

За приписами статей 21, 22 Конституції України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 64 Конституції України гарантовано, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Частиною першою статті 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Також у статті 126 Конституції України зазначено, що підставою для звільнення судді є, зокрема, подання заяви про відставку або про звільнення з посади за власним бажанням (пункт 4 частини п`ятої).

Стаття 77 КАС України вказує що, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 78 КАС України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.01.2019 та ухвала Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.02.2022 у справі №0940/2448/18, слід визнати такими, що мають преюдиційне значення при вирішенні спору по даній справі.

Більше того, необхідність врахування рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.01.2019 у справі №0940/2448/18 при здійсненні ОСОБА_1 нарахування та виплати щомісячного довічного грошового утримання судді визнано відповідачами. Це підтверджується юридичним висновком від 15.03.2021 №876/-08-16, що міститься в матеріалах пенсійної справи ОСОБА_1 .

З врахуванням висновків суду та відповідно до вимог наведених вище норм закону, позивач має право на виплату довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Господарського суду Івано-Франківської області суду від 26.02.2020 №8 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 88 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Одночасно згідно п.34 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про судоустрій та статус суддів" від 02 червня 2016 року №1402 із змінами від 21 грудня 2016 року визначено, що судді, призначені чи обрані на посаду судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Таким чином системний аналіз законодавства свідчить, що згідно п.14 ч.1 ст. 92 Конституції України статус суддів визначається виключно законами України, матеріальне та соціально-побутове забезпечення, в тому числі й суддівська винагорода, є елементами статусу суддів. Забезпечення суддів та статус суддів у відставці визначено Законом України "Про судоустрій та статус суддів", яким було запроваджено особливий порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді. При вирішенні питання про застосування правових норм в часі до спірних правовідносин, необхідно враховувати висновки Верховного Суду України , викладені в постанові № 21-630а14 від 10 лютого 2015 року, згідно яких зміст та обсяг досягнутих соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини по пенсійному забезпеченню виникають не в момент звернення за призначенням пенсії, а в момент виникнення права на її призначення. Вищевикладене є співмірним і з правовими позиціями, закріпленими у постановах Верховного Суду України від 17 березня 2015 року ( справа №21-371а14; №21-429а14), від 9 червня 2015 року ( справа №21-472а15), де Верховний Суд зробив правові висновки щодо недопустимості обмеження грошового утримання судді зазначивши, що оскільки за змістом п.4 Рішення Конституційного Суду України № 3-рп/2013 воно має преюдиційне значення при розгляді судами загальної юрисдикції позовів у зв`язку з правовідносинами, що виникли внаслідок дії положень, законів, визнаних неконституційними, то право на одержання довічного грошового утримання без обмеження розміру такого виникає з дня ухвалення Конституційним Судом України Рішення від 3 червня 2013 року за №3-рп/2013.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.

Позивач сплатив судовий збір за подання позову до суду у розмірі 1073,60 грн.

Відповідно до вимог частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на таке, суд вважає за можливе покласти на відповідачів витрати, пов`язані із розглядом цієї справи.

Таким чином, на користь позивача підлягає відшкодуванню сума судового збору, а саме у розмірі 1073,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань з відповідачів.

Крім того, позивачем заявлено клопотання про відшкодування судових витрат по справі.

Дослідивши матеріали клопотання про відшкодування позивачу судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, а також наявні у матеріалах справи докази, суд встановив таке.

Зі змісту клопотання про відшкодування позивачу судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, а також доданих до клопотання доказів, вбачається, що позивачем понесені витрати за надання консультації стосовно роз`яснення юридичних наслідків розгляду судовим органом позовної заяви, підготовка позовної заяви, роз`яснення підстав та порядку подання відповідай на відзиви на позов, аналіз законодавства, що регулює правовідносини між сторонами, обрання правової позиції, аналіз судової практики з подібних правовідносин адвокатом на суму 15000 грн.

Суд зазначає, що клопотання про відшкодування позивачу судових витрат підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч. 2 ст. 134 КАС України).

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 3 ст. 134 КАС України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 134 КАС України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 5 ст. 134 КАС України).

З огляду на викладене, суд, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, виходив зі складності справи та обсягу наданих адвокатом послуг позивачу, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг).

Відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України, для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Враховуючи те, що справа, по якій адвокатом надано послуги, є справою незначної складності, суд зазначає, що вивчення адвокатом законодавства та консультація клієнта з приводу поновлення виплати раніше призначеного довічного грошового утримання, а також складання позовної заяви не потребує значного часу, такі послуги не є послугами значного обсягу, через що суд дійшов висновку про те, що клопотання про відшкодування позивачу судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, підлягає частковому задоволенню у сумі 3000 грн.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Пенсійного фонду України (, вул. Бастіонна, 9, м. Київ, 01601), Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. С. Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018), Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську (, вул. Незалежності, 44, м. Івано-Франківськ, 76018) про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську 63 від 24.10.2022 про перерахунок "Макетна обробка" ЕПС/ОР пенсії ОСОБА_1 прийнятого на підставі листа (подання) Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 20.09.2022 №0900-0305-5/32327 до Пенсійного фонду України про надання дозволу на перерахунок "Макетна обробка" ЕПС/ОР пенсійної справи ОСОБА_1 , а також листа Пенсійного фонду України від 27.09.2022 №2800-030102-9/40434 щодо ініціювання перерахунку "Макетна обробка" ЕПС/ОР пенсійної справи ОСОБА_1 та визначення нового розміру щомісячного довічного утримання з 19.02.2020.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Пенсійного фонду України (, вул. Бастіонна, 9, м. Київ, 01601) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок та частину витрат на правову допомогу у розмірі 1500 (одну тисячу п`ятсот) гривень.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (вул. С. Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018, ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок та частину витрат на правову допомогу у розмірі 1500 (одну тисячу п`ятсот) гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ Микитюк Р.В.