Справа № 520/16128/23
Суддя: Єгупенко В.В.
Дата ухвалення: 2023-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

27 вересня 2023 року Справа № 520/16128/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Єгупенка В.В.,

розглянувши у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у спрощеному провадженні заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), який діє в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення адміністративного позову ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) до Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради (м. Харків, вул. Квітки-Основ`яненка, 7); третя особа ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ) про визнання протиправними та скасування містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва, наказу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з вищевказаним позовом, в якому позивач просила визнати протиправними та скасувати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкту будівництва «Нове будівництво адміністративної будівлі із закладом охорони здоров`я по АДРЕСА_4 » реєстраційний номер 218м від 06.10.2021 року (реєстраційний номер СДЕССБ MU01:2992-7143-7890- 4653), що видані Департаментом містобудування та архітектури Харківської міської Ради. Визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської Ради від 06.10.2021 року № 218м «Про затвердження містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва «Нове будівництво адміністративної будівлі із закладом охорони здоров`я по АДРЕСА_4 ».

Ухвалою судді Харківського окружного адміністративного суду від 30.06.2023 було відкрито спрощене провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 14.07.2023 у задоволенні заяви Горбач Ігора Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення адміністративного позову ОСОБА_2 до Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради; третя особа ОСОБА_3 про визнання протиправними та скасування містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва, наказу - відмовлено.

25.09.2023 до суду вдруге надійшла заява представника позивача, в якій він просив вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_3 та/або будь-яким іншим третім особам здійснювати/виконувати підготовчі та будівельні роботи на об`єкті будівництва «Нове будівництво адміністративної будівлі із закладом охорони здоров`я по пров. Болгарському, 3 в м. Харкові» на земельній ділянці з кадастровим номером :07:033:0036 на проектування якого Департаментом містобудування та архітектури Харківської міської Ради надані спірні містобудівні умови та обмеження реєстраційний номер 218м від 06.10.2021 року (реєстраційний номер ЄДЕССБ MU01:2992-7143-7890-4653) до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.

В обґрунтування заяви представник посилається на обставини, які були ним викладені у попередній заяві про забезпечення позову, а також, на наявність нових доказів, які можуть свідчити про підстави для задоволення заяви про забезпечення позову, а саме: довідка ДІАМ від 21.06.2023 року; Акт ДІАМ від 13.08.2023 року; Рішення ДІАМ про зупинення дії містобудівних умов та обмежень реєстраційний номер ЄДЕССБ MU01:2992-7143-7890-4653; Лист від 31.08.2023 року Представника Уповноваженого Верховної Ради № 47858.4/TI-8391.3/23/40.4; Акт перевірки № 1 від 14.08.2023; Припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил № 1-Пр-У від 14.08.2023; Протокол про адміністративне правопорушення від 14.08.2023; Постанова № 1-П від 29.08.2023, якою замовника будівництва ( ОСОБА_3 ) було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 96 КУпАП та накладено штраф у розмірі 17000 гривень. Представник позивача вважає, що до розгляду судом даного позову, без вжиття відповідних заходів забезпечення позову, для позивача можуть настати негативні наслідки, які значно ускладнять (можливо навіть унеможливлять) виконання рішення суду та ефективний захист і поновлення порушених, інтересів позивача, як власника суміжної земельної ділянки та житлового будинку, впритул до якого відбувається будівництво.

Згідно з ч.1, ч.2, ч.3 ст.154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути заяву про забезпечення адміністративного позову без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши доводи заяви та надані докази, суд дійшов наступного.

Частинами першою, другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до частини першої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Тобто, обов`язковою умовою застосування заходів забезпечення позову є наявність хоча б однієї з таких обставин: очевидність небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; доведення позивачем того, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог, як поданого позову так і майбутнього його подання, та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 13.03.2020 по справі № 1740/2484/18, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Також, слід зазначити, що підстави забезпечення позову, передбачені частиною другою статті 150 КАС України, є оціночними, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи наявна хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

За змістом вищенаведених норм закону, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог, яке допускається, якщо невжиття цих заходів може ускладнити або привести до неможливості виконання рішення суду.

Інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен врахувати інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При розгляді заяв про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Вказаний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 19.06.2018 (справа №826/9263/17, адміністративне провадження №К/9901/44796/18).

Доводи, викладені представником позивача у заяві про забезпечення позову можуть бути досліджені під час розгляду справи по суті позовних вимог та не є підставою для забезпечення адміністративного позову.

Слід зазначити, що обраний позивачем захід забезпечення позову, фактично за своїм змістом є ухваленням рішення без розгляду справи по суті, водночас, зазначене не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Верховний Суд у постанові від 24 грудня 2019 року у справі №826/16888/18 вказав, що при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

За Рекомендацією №R(89)8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Тобто, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

ОСОБА_2 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому позивач просила визнати протиправними та скасувати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкту будівництва «Нове будівництво адміністративної будівлі із закладом охорони здоров`я по АДРЕСА_4 » реєстраційний номер 218м від 06.10.2021 року (реєстраційний номер СДЕССБ MU01:2992-7143-7890- 4653), що видані Департаментом містобудування та архітектури Харківської міської Ради. Визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської Ради від 06.10.2021 року № 218м «Про затвердження містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва «Нове будівництво адміністративної будівлі із закладом охорони здоров`я по пров.Болгарському, 3 в м. Харкові».

У заяві про забезпечення адміністративного позову представник позивача просить вжити заходи забезпечення позову, шляхом заборони ОСОБА_3 та/або будь-яким іншим третім особам здійснювати/виконувати підготовчі та будівельні роботи на об`єкті будівництва «Нове будівництво адміністративної будівлі із закладом охорони здоров`я по пров. Болгарському, 3 в м. Харкові» на земельній ділянці з кадастровим номером :07:033:0036 на проектування якого Департаментом містобудування та архітектури Харківської міської Ради надані спірні містобудівні умови та обмеження реєстраційний номер 218м від 06.10.2021 року (реєстраційний номер ЄДЕССБ MU01:2992-7143-7890-4653) до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.

Суд зазначає, що обраний позивачем захід забезпечення позову, фактично за своїм змістом є ухваленням рішення без розгляду справи по суті, водночас, зазначене не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Зі змісту поданої заяви про забезпечення позову, судом не встановлено, а позивачем не доведено існування жодної з обставин, передбачених ч. 2 ст. 150 КАСУ, за наявності яких суд може вжити заходи забезпечення позову у спосіб, про який просить представник позивача у заяві.

При цьому, суд звертає увагу, що у даному випадку така обов`язкова умова для забезпечення адміністративного позову, як «наявність очевидних ознак протиправності містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкту будівництва «Нове будівництво адміністративної будівлі із закладом охорони здоров`я по пров. Болгарському, 3 в м. Харкові» реєстраційний номер 218м від 06.10.2021 року (реєстраційний номер СДЕССБ MU01:2992-7143-7890- 4653), що видані Департаментом містобудування та архітектури Харківської міської Ради, а також наказу Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської Ради від 06.10.2021 року № 218м «Про затвердження містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва «Нове будівництво адміністративної будівлі із закладом охорони здоров`я по АДРЕСА_4 », може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Тобто, на даному етапі суд позбавлений можливості встановити наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваних містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкту будівництва, а також спірного наказу.

Суд констатує, що позивачем не наведено та не надано жодних доказів в обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову.

Судом встановлено, що в заяві про забезпечення адміністративного позову не наведено конкретних обґрунтувань порушення прав позивача із обов`язковим підтвердженням цього відповідними доказами, а також посилання на явну протиправність дій відповідача чи протиправність оскаржуваних умов та наказу, яка може бути встановлена лише під час розгляду справи по суті, що є безумовною підставою для відмови у застосуванні попереднього судового захисту у вигляді забезпечення позову.

Отже, передумовою вжиття заходів забезпечення позову, є необхідність встановлення судом їх співмірності із заявленими позовними вимогами, а також, врахування наслідків вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Посилання заявника на ймовірну загрозу ускладнення або унеможливлення виконання рішення суду, ефективного захисту та поновлення порушених прав, не може бути єдиною підставою для забезпечення позову, оскільки, у разі вирішення спору на користь позивача по суті, застосовуються відповідні правові механізми, спрямовані на відновлення попереднього становища та виконання вимог законодавства.

У межах розгляду даної заяви, судом не може даватись оцінка правомірності/протиправності оскаржуваних містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкту будівництва, а також спірного наказу, оскільки встановлення очевидності ознак їх протиправності без розгляду справи по суті, є неприпустимим, адже саме під час розгляду спору по суті, учасниками справи надаються відповідні докази на підтвердження своєї правової позиції, забезпечується принципи змагальності та рівності учасників справи.

Суд не вбачає достатніх підстав, які б вказували на необхідність забезпечення позову саме у такий спосіб та даних, які б свідчили про очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, захист яких стане взагалі неможливим без вжиття таких заходів, або ж для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 150-158, ст. 248, ст. 256, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), який діє в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення адміністративного позову ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) до Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради (м. Харків, вул. Квітки-Основ`яненка, 7); третя особа ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ) про визнання протиправними та скасування містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва, наказу - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя В.В. Єгупенко