Справа № 140/4917/22
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2023-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2023 року ЛуцькСправа № 140/4917/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Лозовського О.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини польова пошта НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Військової частини польова пошта НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення за період з 14.09.2015 по 07.10.2016; зобов`язання нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 14.09.2015 по 07.10.2016; визнання протиправною бездіяльність щодо не нарахування та не виплати допомоги для оздоровлення у зв`язку з наданням щорічної основної відпустки у розмірі, що не перевищує місячного грошового забезпечення за період з 14.09.2015 по 07.10.2016; зобов`язання нарахувати та виплатити допомогу для оздоровлення у зв`язку з наданням щорічної основної відпустки у розмірі, що не перевищує місячного грошового забезпечення за період з 14.09.2015 по 07.10.2016.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач відповідно до Указу Президента України від 14.01.2015 №15/2015 «Про часткову мобілізацію» був призваний у Збройні Сили України. Військову службу за призовом під час мобілізації проходив у в/ч пп НОМЕР_1 у період з 14.09.2015 по 07.10.2016. Наказом командира військової частини п/п НОМЕР_1 від 07.10.2016 №224 позивача знято з усіх видів забезпечення та виключено зі списків особового складу військової частини п/п НОМЕР_1 з 07.10.2016.

Вказує, що у квітні 2022 року звернувся до відповідача із заявами про нарахування та виплату не отриманих при звільненні компенсацій, а саме допомоги для оздоровлення при щорічній основній відпустці у розмірі, що не перевищує місячного грошового забезпечення (яка відносяться до основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень), індексації за час проходження служби, а у випадку не нарахування, нарахувати та виплатити вищевказані виплати. Однак, відповіді на вказані листи не отримав.

Таку бездіяльність відповідача ОСОБА_2 вважає протиправною, тому просить задовольнити позов повністю.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 20.07.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 20.07.2022 провадження в даній адміністративній справі зупинено до моменту припинення на території України воєнного стану.

Ухвалою суду від 07.08.2023 провадження у справі поновлено.

У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні. В обґрунтування цієї позиції зазначив, що постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів (далі Постанова №1013) фактично запропоновано в грудні 2015 року підвищити зарплати працівникам бюджетної сфери за рахунок збільшення посадових окладів (тарифних ставок) та підвищення постійних складових зарплати з тією метою, щоб з січня 2016 року розпочати обчислювати індекс споживчих цін для проведення індексації. Вказаною постановою не лише істотно змінено порядок проведення індексації доходів населення, починаючи з 01 грудня 2015 року, але й фактично визначено базовий місяць (січень 2016 року), який необхідно врахувати для проведення індексації. Починаючи з січня 2016 року здійснювалось обчислення індексу споживчих цін наростаючим підсумком. Оскільки нарахована сума ймовірної індексації за період з 14.09.2015 по 07.10.2016 не перевищила розмір підвищення грошового забезпечення випереджаючим шляхом у грудні 2015 року, відповідно не відновилася індексація грошового забезпечення в межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб в цьому періоді. Нарахована індексація позивачу за період з 14.09.2015 по 07.10.2016 становить 0,00 грн щомісячно.

Інші заяви по суті справи від сторін не надходили.

Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у позові, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 відповідно до Указу Президента України від 14.01.2015 №15/2015 «Про часткову мобілізацію» був призваний на військову службу за призовом, яку у період з 14 вересня 2015 року по 07 жовтня 2016 року проходив у в/ч пп НОМЕР_1 , що підтверджується записами у військовому квитку серії НОМЕР_2 .

Наказом командира в/ч пп НОМЕР_1 від 07 жовтня 2016 року № 224 молодшого сержанта ОСОБА_1 , радіотелефоніста радіовідділення протитанкового артилерійського дивізіону в/ч пп НОМЕР_1 відповідно до підпункту «є» пункту 1 частини восьмої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» звільнено з військової служби у запас та з 07 жовтня 2016 року виключено зі списків особового складу військової частини та з усіх видів забезпечення.

Підставою для звернення до суду з даним позовом стало те, що під час проходження військової служби відповідачем не було виплачено позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 14.09.2015 по 07.10.2016 та допомогу для оздоровлення у зв`язку з наданням щорічної основної відпустки у розмірі, що не перевищує місячного грошового забезпечення за період з 14.09.2015 по 07.10.2016.

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Відповідно до абзацу другого частини 4 статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII) встановлено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Частинами 2-4 статті 9 Закону №2011-XII визначено, що до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця та підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення, суд зазначає наступне.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 03.07.1991 №1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закон №1282-XII).

Так, статтею 2 Закону №1282-XII визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до статей 4, 6 Закону №1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону, грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 затверджений Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі - Порядок №1078).

Згідно з пунктом 1-1 Порядку №1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка (у 2016 році - 103 відсотка, у 2017 році - 103 відсотка, у 2018 році - 103 відсотка).

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Відповідно до пункту 2 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

За змістом пункту 4 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення), розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю та матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, що надаються залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії.

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Пунктом 5 Порядку №1078 визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що місяць, в якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових), є базовим при проведенні індексації.

Відповідно до пункту 6 Порядку №1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговість його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході.

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік (вказана норма застосовується із 01.12.2015).

Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці.

Суд звертає увагу, що відповідно до вимог чинного законодавства України, проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Отже, як вбачається з аналізу матеріалів справи та вищенаведеного законодавства, військовослужбовцям має проводитись індексація грошового забезпечення.

Проте, як вже зазначалося, позивачу за період за 2015-2016 роки відповідачем не нараховувалась та не виплачувалась індексація грошового забезпечення, що свідчить про його протиправну бездіяльність.

При цьому суд наголошує, що відповідачем не доведено відсутність обставин, передбачених статтею 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Таким чином, оскільки судом встановлено, що індексація грошових доходів позивача передбачена нормами законодавства відповідачем не нараховувалася та не виплачувалася, а, відповідно, нормами законодавства визначений порядок проведення індексації грошових доходів населення та право на її здійснення, тому, суд вважає, що не проведення відповідачем індексації грошового забезпечення позивача має ознаки протиправності, а тому позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльність військової частини польова пошта НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення та зобов`язання військову частину польова пошта НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період 14.09.2015-07.10.2016.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного суду від 05.02.2020 по справі №825/565/17 (адміністративне провадження №К/9901/15586/18).

Військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (ч. 1 ст. 10-1 Закону).

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №1294 від 07.11.2007 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (чинної до 28.02.2018) було установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Підпунктом 3 пункту 5 указано Постанови №1294 було надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання надавати військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

Разом з тим, з огляду на матеріали справи, а саме надані відповідачем розрахункові відомості за листопад 2015 року №11/8 та за вересень 2016 року №9.15 (а. с. 17-28), судом встановлено, що позивачу військовою частиною польова пошта №1428 виплачувалася грошова допомога на оздоровлення у 2015-2016 роках у таких розмірах: за 2015 рік 1517,50 грн, за 2016 рік 4476,33 грн.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині щодо визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати допомоги для оздоровлення у зв`язку з наданням щорічної основної відпустки у розмірі, що не перевищує місячного грошового забезпечення за період з 14.09.2015 по 07.10.2016 та зобов`язання нарахувати та виплатити допомогу для оздоровлення у зв`язку з наданням щорічної основної відпустки у розмірі, що не перевищує місячного грошового забезпечення за період з 14.09.2015 по 07.10.2016 є безпідставними та такими , що не підлягають до задоволення.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову шляхом визнання протиправною бездіяльності Військової частини польова пошта НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 14.09.2015 по 07.10.2016 та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за вказаний період.

Зважаючи на відсутність документально підтверджених понесених судових витрат у даній адміністративній справі, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 244-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини польова пошта НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 14.09.2015 по 07.10.2016.

Зобов`язати військову частину польова пошта НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 14.09.2015 по 07.10.2016.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя О.А. Лозовський