Справа № 300/213/20
Суддя: Панікар І.В.
Дата ухвалення: 2023-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
"28" вересня 2023 р. справа № 300/213/20
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Панікара І.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до їх вчинення,-
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Івано-Франківського окружного адміністративного суду перебувала на розгляді адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до їх вчинення.
18.09.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання в адміністративній справі № 300/213/20.
Розгляд вказаної заяви призначено на 28.09.2023.
26.09.2023 від ОСОБА_1 на електронну адресу суду надійшло клопотання про розгляд заяви без його участі.
Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області у судове засідання. Водночас, через канцелярію суду подала клопотання про розгляд заяви без її участі.
Згідно частини 3 статті 376 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.
Таким чином, суд дійшов висновку про продовження розгляду заяви за відсутності сторін, на підставі поданих сторонами доказів, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку письмового провадження.
Розглянувши заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, дослідивши матеріали справи, судом встановлене наступне.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.03.2020 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області у проведенні перерахунку пенсії за вислугою років ОСОБА_1 , викладену в листі від 11.01.2020 року № 11/05. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з 13.12.2019 року здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, відповідно до вимог ч. 20 ст. 86 «Про прокуратуру» в розмірі 70% від суми усіх складових заробітку, без обмеження граничного розміру пенсії з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 630 (шістсот тридцять) гривень 60 копійок.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.07.2020 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишено без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.03.2020 у справі №300/213/20 без змін.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 13.10.2020 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 березня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2020 року за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до їх вчинення.

Таким чином, рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду у справі 300/213/20 набрало законної сили 14.04.2020.

Як встановлено судом, за заявою стягувача, 10.08.2020 Івано-Франківським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист № 300/213/20 про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з 13.12.2019 року здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, відповідно до вимог ч. 20 ст. 86 «Про прокуратуру» в розмірі 70% від суми усіх складових заробітку, без обмеження граничного розміру пенсії з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії. Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання до 15.07.2023.

Приписами частини 1 статті 376 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

При цьому суд враховує, що згідно частини 1 статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом встановлюються виконавцем.

Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом (частина 2 статті 11 Закону України "Про виконавче провадження").

Частиною 1 статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття (частина 2 статті 12 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до частини 6 статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

На обґрунтування поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання в адміністративній справі № 300/213/20 заявник зазначає, що Івано-Франківський відділ обслуговування громадян (сервісний центр) ГУ ПФУ в Івано-Франківській області листом від 20.08.2020 за № 216/05 повідомив ОСОБА_1 про добровільне виконання рішення суду та з вересня 2020 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області почало виплачувати перераховану пенсію. За вказаних обставин, стягувачем вказаний виконавчий лист не пред`являвся до примусового виконання упродовж строку, який зазначений у виконавчого листі. В подальшому (після закінчення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання), Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області листом від 28.07.2023 за № 0900-0304-8/35774 повідомило ОСОБА_1 про те, що при опрацюванні сум боргу Пенсійним фондом України було перевірено правильність проведення перерахунку пенсії заявника на виконання судового рішення і встановлено, що рішення суду виконано без врахування статті 86 ЗУ "Про прокуратуру" та листа Офісу Генерального прокурора від 18.02.2020 № 21-698.вих.20.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що заявник правомірно очікував на належне виконання рішення суду з огляду на лист Івано-Франківського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) ГУ ПФУ в Івано-Франківській області листом від 20.08.2020 за № 216/05 про добровільне виконання рішення суду.

Зокрема, Верховний Суд у постанові від 18.01.2023 у справі № 580/1300/22 зазначив, що "... поняття «легітимні очікування», головним чином походять від англійського терміну «legitimate expectations» як розумні, небезпідставні або обґрунтовані очікування. У юридичній практиці зазначений термін також має такі альтернативні назви як правомірні, законні, розумні або виправдані сподівання.

Принцип легітимних очікувань широко застосовується у судовій практиці та ґрунтується на низці конституційних положень, які гарантують захист права власності (стаття 41 Конституції України) та передбачуваність (прогнозованість) законодавства, яким визначаються обмежувальні заходи (статті 22, 57, 58, 94 та 152 Конституції України). Реалізація принципу легітимних очікувань полягає у досягненні бажаного результату шляхом вчинення правомірних дій з огляду на заздалегідь передбачені ймовірні наслідки; втілення легітимних очікувань унеможливлюється, зокрема, у випадку, коли особа не може досягнути прогнозованого результату внаслідок зміни правової основи у такі строки, що не є розумними та обґрунтованими.

Принцип легітимних очікувань властивий, головним чином, для публічно-правових спорів, що вирішуються адміністративними судами, оскільки у сукупності з принципами правової визначеності та належного урядування створює надійну основу для гарантування реалізації в Україні основної ідеї/мети системи адміністративних судів, а саме, захисти «малої людини» від «великої держави», в особі її багаточисленних суб`єктів владних повноважень, які наділені множинністю повноважень та низкою механізмів владного примусу.

Легітимні очікування не можна ототожнювати із сподіваннями, що виникають на підставі особистого сприйняття або помилкової оцінки певних обставин чи правових норм; не можуть виникати легітимні очікування, якщо існує спір щодо правильного тлумачення та застосування національного законодавства; обов`язковою умовою, за наявності якої певне сподівання (вимога) особи набуває ознак легітимного очікування є те, що таке очікування (вимога) має належне правове підґрунтя, тобто наявне достатнє джерело для відповідного очікування (вимоги).

Правовим підґрунтям для виникнення в особи легітимного очікування можуть бути: норми права (законодавство), судова практика, акт індивідуальної дії, конкретне судове рішення, що набуло законної сили, або умови договору; відсутність у законі приписів щодо певного права, яке однак, слідує із загальних конституційних принципів або природного права, або відсутність закону, який визначає механізм реалізації такого права, не може свідчити про відсутність правового підґрунтя для виникнення в особи легітимного очікування щодо реалізації такого права".

Враховуючи обставини, що зумовили пропуск строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, суд вважає причини такого пропуску поважними та доходить висновку про необхідність поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа № 300/213/20 до виконання.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 241, 248, 376 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання по справі № 300/213/20 - задовольнити.

Поновити строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 300/213/20 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з 13.12.2019 року здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, відповідно до вимог ч. 20 ст. 86 «Про прокуратуру» в розмірі 70% від суми усіх складових заробітку, без обмеження граничного розміру пенсії з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії, виданого Івано-Франківським окружним адміністративним судом 10.08.2020 у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до їх вчинення.

Згідно частини 4 статті 376 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала суду за результатами розгляду заяви про поновлення пропущеного строку може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання в повному обсязі, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя /підпис/ Панікар І.В.