Справа № 200/3091/23
Суддя: Чекменьов Г.А.
Дата ухвалення: 2023-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2023 року Справа№200/3091/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Чекменьова Г.А., розглянувши в спрощеному (письмовому) провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області у якому просив:

визнати протиправними дії щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 та скасувати відповідне рішення від 30.11.2022 № 86;

зобов`язати повторно розглянути заяву від 22.11.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, зарахувавши до пільгового стажу період роботи з 06.01.1998 по 30.11.2011 у ПРАТ «Авдіївський коксохімічний завод» за професією електрозварника ручного зварювання; до загального страхового стажу період проходження військової служби з 11.12.1986 по 23.12.1987, період роботи з 19.09.1988 по 10.11.1988 у ТАО Оленярський радгосп «Тухард», ОСОБА_2 .

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, проте отримав відмову в зв`язку з відсутністю необхідного стажу. До пільгового стажу не зараховано періоди роботи у зв`язку з виправленнями в даті проходження військової служби та наказі про звільнення, а також невідповідності посади електрозварника ручного зварювання до атестованого робочого місця електрогазозварника ручного зварювання. Відмову у зарахуванні пільгового та страхового стажу позивач вважає протиправною, оскільки трудова книжка містить необхідні записи про роботу, додатково надані довідки на підтвердження пільгового періоду роботи, в зв`язку з чим просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою від 05 липня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, поновлено строк звернення до суду та відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін.

Відповідачем Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області наданий відзив на позовну заяву, де просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що звернення позивача про призначення пенсії опрацьовано за принципом екстериторіальності та розглянуто спеціалістом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та прийнятим рішенням не допущені порушення при здійсненні владних повноважень відносно позивача.

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві належним чином повідомлене про розгляд справи судом, з боку вказаного відповідача до суду надано матеріали пенсійної справи. Відзив на позовну заяву до суду не надійшов.

Відповідно до вимог частини 2 статті 175 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Водночас, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві направило до суду заяву про залишення позову без розгляду, посилаючись на те, що ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 09.05.2023 відкрито спрощене провадження у справі №200/1913/23 за позовом ОСОБА_1 у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Розглянувши доводи вказаної заяви суд не знайшов підстав для залишення позову без розгляду, оскільки за даними системи діловодства суду ухвалою від 19 червня 2023 року у справі №200/1913/23 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії залишено без розгляду. З наведених підстав ця справа №200/3091/23 розглянути по суті заявлених вимог.

Відповідно до статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є, в тому числі, розумні строки розгляду справи судом. Статтею 6 Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. За визначенням пункту 11 частини першої статті 4 КАС України розумний строк - найкоротший строк розгляду і вирішення адміністративної справи, достатній для надання своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту порушених прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах.

Тому, відповідно до наведених норм, справа розглянута впродовж розумного строку, необхідного для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, враховуючи обставини збройної агресії проти України.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), згідно з паспортом серії НОМЕР_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

За результатом розгляду заяви ОСОБА_1 від 22.11.2022 та доданих до неї документів Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві прийнято рішення від 30.11.2022 № 86 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно пункту 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Згідно з наданими документами страховий стаж позивача становить 36 років 11 місяців 17 днів. Пільговий стаж роботи за Списком № 2 - 2 роки 1 місяць.

До страхового стажу не враховано:

- період проходження військової служби з 11.12.1986 по 23.12.1987 у зв`язку з виправленням в даті проходження служби.

- період роботи з 19.09.1988 по 10.11.1988 у зв`язку з виправленням підстави внесення запису про звільнення.

До пільгового стажу роботи за Списком № 2 не зараховано:

- період роботи з 06.01.1998 по 30.11.2011 відповідно до довідки № 05-1/20/639 від 15.11.2022 на посаді електрозварника ручного зварювання, оскільки відповідно до наказів «Про результати атестації робочих місць» від 03.12.2001 № 299 і від 01.12.2016 №735 відсутня атестація даної посади (атестація підлягало робоче місце електрогазозварника ручного зварювання).

До матеріалів справи додана копія трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_3 від 17.09.1986, відповідно до якої:

з 11.12.1986 по 23.12.1987 проходив військову службу (військовий квиток № НОМЕР_4 ), (запис № 3),

з 19.09.1988 по 10.11.1988 працював зварником у ТАО Оленярський радгосп «Тухард», Крайня Північ (наказ про звільнення № 57-к від 09.11.88 містить нечіткий запис), (запис №№7-8),

з 06.01.1998 працював на Авдіївському коксохімічному заводі електрозварником ручного зварювання спеціалізованого цеху по ремонту коксохімічного обладнання (запис № 20 мітить завірене виправлення).

Зазначені записи містять відповідні посилання на номери наказів, печатки підприємств та підписи відповідальних осіб.

Згідно з довідкою № 05-1/20/639 від 15.11.2022 позивач працював з 06.01.1998 по 15.01.2003 та з 16.01.2003 по 31.12.2013 на посаді електрозварника ручного зварювання у спеціалізованому цеху з ремонту енергетичного обладнання коксохімвиробництва, що передбачена Списком № 2 та проведена відповідна атестація робочого місця, відповідно до Розділу ХХХІІІ, кодом-23200000-шифром-19756 відповідно до Постанови КМУ № 162 від 16.03.1994 та позицією-33, відповідно до Постанови КМУ № 36 від 16.01.2003.

Позивачем надана уточнююча довідка про пільговий характер роботи № 05-1120/538 від 06.09.2022 у період з 06.01.1998 по 13.09.2022 у спеціалізованому цеху з ремонту енергетичного обладнання електрозварником ручного зварювання що передбачена Списком № 2 та проведена відповідна атестація робочого місця відповідно до Постанови КМУ № 461 від 24.06.2016.

Додатково позивачу надана уточнююча довідка № 05-1/20/61 від 11.01.2023, згідно з якою позивач працював з 06.01.1998 по 31.12.2013 у спеціалізованому цеху з ремонту енергетичного обладнання коксохімвиробництва (СЦРЕОК) за професією за професією електрозварника ручного зварювання дільниці з ремонту цеху водопостачання (ЦВП), що передбачена Списком № 2, розділ ХХХІІІ, код-23200000-шифр 19906.

До довідки додано копії наказів про результати атестації робочих місць від 03.12.2001 № 299, від 01.12.2006 № 735, від 01.12.2011 № 830 з випискою із переліку робочих місць, виробництв, професій та посад, що мають право на пільгове пенсійне забезпечення з відповідною вказівкою професії електрозварника ручного зварювання.

Відповідно до наданого військового квитка № НОМЕР_4 ОСОБА_3 проходив військову службу з 11.12.1986 по 23.12.1987. Записи виправлень не містять.

Згідно з «Індивідуальними відомостями про застраховану особу» форми ОК-5 періоди трудової діяльності ОСОБА_1 з 1998 по вересень 2022 зараховані як спеціальний стаж за кодом НОМЕР_5 та зараховано до пільгового стажу за Списком № 2 в період з 01.12.2011 по 31.12.2013.

На підставі наданих доказів позивач вважає рішення відповідача протиправним та просить задовольнити позовні вимоги.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам суд зазначає, що відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відповідно до положень статті 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (надалі - Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачене право громадян на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом, досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Стосовно правового регулювання спірних відносин суд вказує, що абзацом першим частини 1 статті 24 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк) протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не менші ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з частиною 1 статті 114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до частини другої статті 114 Закону № 1058-IV пенсія за віком на пільгових умовах призначається працівникам зайнятим повний робочий день на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівники, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку чоловікам на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Відповідно до статті 62 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (надалі Закон № 1788-ХІІ), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 затверджено порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до пунктів 1.7, 1.8 якого, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Розділом 2 цього Порядку визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії. Відповідно до підпункту 2 пункту 2.1 цього Порядку до заяви про призначення пенсії за віком мають бути додані у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 також визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з пунктами 1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637, в тих випадках, коли у трудовій книжці немає відомостей, які визначають право на пенсію на пільгових умовах чи за вислугою років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств та організацій.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період робот; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка; атестація робочого місця.

Зазначену довідку видає підприємство, установа чи організація, де працювала особа. Якщо підприємство в стадії ліквідації, то уточнюючу довідку надає ліквідатор або його правонаступник на підставі первинних документів за час виконання робіт.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок № 383).

Порядок № 383 регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року (пункту 3 Порядку № 383).

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Професія електрозварник ручного зварювання віднесена до Списку № 2 відповідно до Постанов Кабінету Міністрів № 162 від 16.03.1994, № 36 від 16.01.2003, № 461 від 24.06.2016. Підприємством «Авдіївський коксохімічний завод» проведено відповідні атестації робочих місць та надані довідки про пільговий характер роботи позивача.

З урахуванням того, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, яка містить відповідні записи про роботу на посадах, що віднесені до пільгових професій та підтверджені довідкою та наказами про атестацію робочих місць, доводи позивача щодо неналежного виконання обов`язків відповідачем щодо розгляду наданих документів при призначені пенсії знайшли своє підтвердження під час розгляду справи.

При цьому судом встановлено, що до пільгового стажу за Списком № 2 не зараховано також період роботи з 01.01.2014 по 30.09.2022, який також підлягає зарахуванню.

Вказаному висновку відповідає визначення в «Індивідуальних відомостях про застраховану особу» форми ОК-5 зазначених періодів трудової діяльності ОСОБА_1 з 1998 по вересень 2022 як спеціальний стаж за кодом НОМЕР_5 .

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З наведених підстав суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог в частині зарахування до пільгового стажу за Списком № 2 також періоду роботи з 01.01.2014 по 30.09.2022, оскільки це необхідно для ефективного захисту прав та інтересів позивача, на захист яких заявлений адміністративний позов.

Стосовно зарахування до загального страхового стажу періоду проходження військової служби з 11.12.1986 по 23.12.1987 та періоду роботи з 19.09.1988 по 10.11.1988 у ТАО Оленярський радгосп «Тухард», Крайня Північ суд зазначає про таке.

Відповідно до приписів частини 4 статті 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

При обчисленні страхового стажу позивача, до складу якого входять періоди роботи до впровадження системи персоніфікованого обліку, відповідач мав керуватися документами та порядком, визначеним законодавством, що діяло до набрання чинності Законом №1058-ІV, а саме положеннями Закону №1788-ХІІ.

Як зазначено вище, відповідно до статті 62 Закону №1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з підпунктом 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників № 58 від 29 липня 1993 року (далі Інструкція № 58) трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Відповідно до пункту 4.1 Інструкції № 58 у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

У той же час, здійснення записів у трудовій книжці роботодавцем покладено на роботодавця, а не на працівника, отже, відповідальність за можливе невчинення такого запису не може бути перекладена на працівника та призводити до позбавлення його права на врахування фактично відпрацьованого часу у складі трудового стажу, який враховується для призначення пенсії.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 по справі № 677/277/17, згідно із якою відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення.

Суд звертає увагу, що вказаний період трудового стажу припадає на період існування колишнього СРСР. За таких обставин підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Отже відповідач, приймаючи спірне рішення, не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, а саме періоду роботи з 19.09.1988 по 10.11.1988 у ТАО Оленярський радгосп «Тухард», Крайня Північ у зв`язку з нечітким записом в даті внесення запису про звільнення, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не розбірливість записів у трудовій книжці.

Судом також встановлено, що військовий квиток позивача № НОМЕР_4 не містить виправлення в даті проходження служби з 11.12.1986 по 23.12.1987 та підтверджений записом в трудовій книжці ОСОБА_1 НОМЕР_3 .

Підсумовуючи викладене, судом встановлено, що під час розгляду заяви позивача відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві неналежно розглянув надані документи при призначені пенсії, що обумовлює скасування оскарженого рішення.

Стосовно позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії, суд вказує, що заява позивача про призначення пенсії розглянута за правилами екстериторіальності.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року (зі змінами внесеними Постановою Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України») (далі - Порядок №22-1).

Згідно з пунктом 4.2 Порядку № 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Враховуючи вказані вимоги Порядку № 22-1, органом, що приймав рішення за заявою позивача про призначення пенсії, визначено Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

За вказаних обставин відсутні підстави для задоволення позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Щодо способу захисту порушених прав позивача суд вказує, що дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Згідно з частинами 3 та 4 статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З урахуванням наведеного, оцінюючи наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню шляхом визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 30.11.2022 № 86 та зобов`язання повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії з урахуванням висновків суду про зарахування до пільгового стажу період роботи з 06.01.1998 по 30.09.2022 у ПРАТ «Авдіївський коксохімічний завод» за професією електрозварника ручного зварювання; до загального страхового стажу період проходження військової служби з 11.12.1986 по 23.12.1987, період роботи з 19.09.1988 по 10.11.1988 у ТАО Оленярський радгосп «Тухард», Крайня Північ.

За приписами статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у сумі 1073,60 грн, а спір виник через протиправне рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, наведена сума підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань вказаного відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 2, 139, 241-246, 255, 295-297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, буд.16, м. Київ, 04053, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ) про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві () від 30.11.2022 № 86 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в в м. Києві () повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) від 22.11.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 із врахуванням висновків суду про зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 06.01.1998 по 30.09.2022 у ПРАТ «Авдіївський коксохімічний завод» за професією електрозварника ручного зварювання; до загального страхового стажу періоду проходження військової служби з 11.12.1986 по 23.12.1987 та періоду роботи з 19.09.1988 по 10.11.1988 у ТАО Оленярський радгосп «Тухард», Крайня Північ.

У задоволенні позову до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, буд.16, м. Київ, 04053, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення виготовлений та підписаний в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Г.А. Чекменьов