Справа № 740/3716/23
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2023-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 740/3716/23 Суддя (судді) першої інстанції: Гагаріна Т.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Беспалова О.О.,

Грибан І.О.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 18 серпня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

До Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області звернувся ОСОБА_1 з позовом до Департаменту патрульної поліції, в якому просив скасувати постанову ЕАС № 7124607, відповідно до якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення, передбачене ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено штраф в розмірі 340 грн.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 18.08.2023 позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Департамент патрульної поліції подав апеляційну скаргу, вказує, що рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 18.08.2023 у справі № 740/3716/23 є незаконним та необґрунтованим, таким, що винесено при неповному з`ясуванні та недоведеності обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального права та невірним застосуванням норм матеріального права, а отже підлягає скасуванню, а в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Відповідач вважає, що задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку щодо неправомірності винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача поліцейським взводу № 2 роти № 1 БУПП в Чернігівській області ДПП ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що нібито у поліцейського відсутні повноваження, щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Так, ОСОБА_2 є уповноваженим працівником патрульної поліції, проходить службу на посаді поліцейського взводу № 2 роти № 1 БУПП в Чернігівській області ДПП, має звання сержант поліції, а отже, у відповідності до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення має право розглядати справи про адміністративні правопорушення, зокрема, за ч. 1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На думку відповідача, суд першої інстанції не проаналізувавши нормативно-правове обґрунтування, не розмежував військову службу строкову та за контрактом. Так два поняття мають між собою різницю та впливають на той факт, за яким буде визначена відповідальність за порушення Правил дорожнього руху. Так у разі якщо військовослужбовець проходить строкову службу - тоді він несе відповідальність за Дисциплінарним статутом. Проте, служба за контрактом має відмінності, і саме статтею 15 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що в такому випадку, за порушення правил дорожнього руху військовослужбовець несе відповідальність на загальних підставах.

Суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що справу про порушення правил дорожнього руху саме за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення має право розглядати виключно Військова інспекція безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.

На думку відповідача, норми Кодексу України про адміністративні правопорушення надають повноваження виносити постанови за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення як органам Національної поліції (що прямо визначено в ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення) так і Військовій інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних силах України (ст. 2351 Кодексу України про адміністративні правопорушення) за умови, виявлення вчинення адміністративного правопорушення та, відповідно, його документування.

Крім того, о ні в кожній області, обласному центрі, міських, селищах тощо присутня Військова інспекція безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних силах України.

Також, відповідач просить провести розгляд даної справи за відсутності його представника.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.09.2023 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні на 26.09.2023.

27.09.2023 до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.

27.09.2023 в судове засідання представники учасників справи не з`явились, були повідомлені належним чином, про причини неявки суд апеляційної інстанції не повідомляли, клопотань про відкладення розгляду справи не подавали.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

07.06.2023 о 09 год. 20 хв. на автодорозі Київ-Чернігів-Нові Яриловичі, с. Сираї, 71 км, ОСОБА_1 керував автомобілем SSANG YOUNG KYRON спеціальний військовий номерний знак НОМЕР_1 на чорному фоні, зі швидкістю 77 км/год, в населеному пункті, позначеному дорожнім знаком 5.49, чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху більше ніж на 20 км/год. (на 27 км/год.), швидкість вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 серійний номер ТС000676, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Вважаючи, що вказана постанова прийнята неуповноваженою особою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржувана постанова прийнята неуповноваженою особою, а тому вона підлягає визнанню протиправною та скасуванню.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів не погоджується з рішенням суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КпАП України) є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

У статті 7 КпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 9 КпАП України правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до довідки, виданої командиром військової частини НОМЕР_2 від 12.06.2023 № 202, солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за контрактом у військовій частині з 30.09.2021, що також підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_3 .

Транспортний засіб, SSANG YOUNG KYRON реєстраційний номер НОМЕР_1 належить Збройним Силам України, а саме: НОМЕР_2 м. Ніжин Чернігівської області. Що підтверджено Технічним талоном транспортного засобу Серії НОМЕР_4 .

Відповідно до ст. 15 КпАП України військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також особи начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, служби цивільного захисту, Державного бюро розслідувань, поліцейські несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, санітарних норм, правил полювання, рибальства та охорони рибних запасів, митних правил, вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування у разі винесення термінового заборонного припису, порушення тиші в громадських місцях, неправомірне використання державного майна, незаконне зберігання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, невжиття заходів щодо окремої ухвали суду, ухилення від виконання законних вимог прокурора, порушення законодавства про державну таємницю, порушення порядку обліку, зберігання і використання документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, зазначені особи несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах. До зазначених осіб не може бути застосовано громадські роботи, виправні роботи, адміністративний арешт. У разі притягнення таких осіб до відповідальності за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі направлення особи, яка вчинила таке насильство, на проходження програми для осіб, які вчинили домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, здійснюється на загальних підставах.

Інші, крім зазначених у частині першій цієї статті, особи, на яких поширюється дія дисциплінарних статутів або спеціальних положень про дисципліну, у випадках, прямо передбачених ними, несуть за вчинення адміністративних правопорушень дисциплінарну відповідальність, а в інших випадках - адміністративну відповідальність на загальних підставах.

При порушенні правил дорожнього руху водіями транспортних засобів Збройних Сил України або інших утворених відповідно до законів України військових формувань та Державної спеціальної служби транспорту - військовослужбовцями строкової служби, а також вчиненні ними військових адміністративних правопорушень, передбачених главою 13-Б цього Кодексу, штраф як адміністративне стягнення до них не застосовується. У випадках, зазначених у цій статті, органи (посадові особи), яким надано право накладати адміністративні стягнення, передають матеріали про правопорушення відповідним органам для вирішення питання про притягнення винних до дисциплінарної відповідальності.

За вчинення військових адміністративних правопорушень військовослужбовці, а також військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

За вчинення військових адміністративних правопорушень поліцейські поліції особливого призначення Національної поліції України, які під час дії воєнного стану залучені до безпосередньої участі в бойових діях, несуть відповідальність, передбачену статтями 172-10 і 172-19 глави 13-Б цього Кодексу, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність. До поліцейських не може бути застосовано арешт з утриманням на гауптвахті.

На виконання ст. 2351 КпАП України військова інспекція безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України розглядає справи про вчинені водіями військових транспортних засобів - військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, а також працівниками Збройних Сил України під час виконання ними службових обов`язків правопорушення, передбачені частинами першою, четвертою і п`ятою статті 121, статтею 121-1, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 122, частиною першою статті 123, статтями 124-1 - 126, статтею 132-1 цього Кодексу.

Від імені військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України розглядати справи про адміністративні правопорушення мають право посадові особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.

Посадова особа військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, розглянувши справу про зазначені у частині першій цієї статті правопорушення, може накласти на винних адміністративне стягнення у вигляді попередження або передати матеріали про ці правопорушення відповідним командирам (начальникам) для вирішення питання про притягнення винних до відповідальності згідно з Дисциплінарним статутом Збройних Сил України.

Протоколи про вчинені водіями військових транспортних засобів - військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, а також працівниками Збройних Сил України під час виконання ними службових обов`язків порушення правил дорожнього руху, за які може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом, передаються військовим інспектором безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України до суду.

Матеріали про вчинені військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, а також працівниками Збройних Сил України під час виконання ними службових обов`язків правопорушення, передбачені статтями 80, 126, 128, 128-1, частинами першою і другою статті 129 і статтею 140 цього Кодексу, передаються військовою інспекцією безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України відповідним командирам (начальникам) для вирішення питання про притягнення винних до дисциплінарної відповідальності.

За визначенням, що міститься у ст. 1 Закону України «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України» від 07.03.2002 № 3099-III (далі - Закон № 3099-III) військова служба правопорядку у Збройних Силах України (далі - Служба правопорядку) - спеціальне правоохоронне формування у складі Збройних Сил України, призначене для забезпечення правопорядку і військової дисципліни серед військовослужбовців Збройних Сил України у місцях дислокації військових частин, у військових навчальних закладах, установах та організаціях (далі - військові частини), військових містечках, на вулицях і в громадських місцях; для запобігання кримінальним та іншим правопорушенням у Збройних Силах України, їх припинення; для захисту життя, здоров`я, прав і законних інтересів військовослужбовців, військовозобов`язаних під час проходження ними зборів, працівників Збройних Сил України, а також для захисту майна Збройних Сил України від розкрадання та інших протиправних посягань, а так само для участі у протидії диверсійним проявам і терористичним актам на військових об`єктах.

Відповідно до ст. 3 Закону № 3099-III одним із основних завдання Служби правопорядку є: забезпечення безпеки дорожнього руху військових транспортних засобів.

На виконання п. 4 ст. 8 Закону № 3099-III серед іншого, на Службу правопорядку покладається здійснення таких функцій: припиняти адміністративні правопорушення і здійснювати провадження у справах про адміністративні правопорушення, що віднесені до компетенції Служби правопорядку Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Проаналізувавши вказані норми, колегія суддів погоджується відповідачем, що дійсно військовослужбовці несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах. Втім, проаналізувавши зміст ст. 2351 КпАП України, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що зважаючи на те, що позивач є військовослужбовцем за контрактом, перебував за кермом транспортного засобу Збройних сил України та у цей час виконував обов`язки військової служби справу щодо ймовірного порушення ним правил дорожнього руху мали розглядати посадові особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України та у за наявності доказів такого накласти на винного адміністративне стягнення у вигляді попередження або передати матеріали про це правопорушення відповідним командирам (начальникам) для вирішення питання про притягнення винного до відповідальності згідно з Дисциплінарним статутом Збройних Сил України.

Відтак, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що оскаржувана постанова винесена неуповноваженою на те особою та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів із висновками суду першої інстанції погодилась, оскільки вони знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду справи. Судом було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу - залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ч. 2 ст. 19, ст. 61 Конституції України, ст.ст. 272, 286, 308, 311, 313, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.

Рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 18 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає, відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України.

Головуючий суддя В.Ю. Ключкович

Судді О.О. Беспалов

І.О. Грибан