Справа № 240/11299/23
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2023-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2023 року м. Житомир

справа № 240/11299/23

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Горовенко А.В.,

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні суду за адресою: 10014, місто Житомир, вул. Мала Бердичівська, 23, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиравною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 у ненарахуванні додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, за час стаціонарного лікування в період з 25.07.2022 по 02.09.2022 в розмірі 100000 грн на місяць;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та доплатити додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, за час стаціонарного лікування в період з 25.07.2022 по 02.09.2022 в розмірі 100000 грн на місяць.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та 09.02.2023 звільнений зі служби та виключений зі списків військової частини.

Однак, під час участі у бойових діях в період з 27.01.2022 по 19.06.2022 набув захворювання, внаслідок якого у період з 25.07.2022 по 02.09.2022 перебував на стаціонарному лікуванні.

Проте зазначає, що у вказаний період відповідачем не нараховувалась та не виплачувалась додаткова грошова винагорода у розмірі до 100000 грн, що передбачена постановою Кабінету Міністрів №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати додаткової винагороди, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 02.05.2023 провадження у справі відкрито. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвала про відкриття провадження була направлена позивачу та відповідачу за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, вказана ухвала отримана уповноваженими особами відповідача 24.05.2023, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.261 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), зазначений в ухвалі про відкриття провадження не надіслав до суду відзив на позовну заяву.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.263 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Складення рішення у повному обсязі відкладалось у зв"язку з перебуванням головуючого судді у відпустці з 07.08.2023 по 15.09.2023.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 до 09.02.2023 проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 , що не заперечується сторонами.

Згідно з довідкою №3246 від 27.10.2022 ОСОБА_1 в період з 27.01.2022 по 19.06.2022 брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів (а.с.30).

У зв"язку з отриманим захворюванням, позивач з 25.07.2022 по 02.09.2022 перебував на стаціонарному обстеженні та лікуванні в Національному військово-медичному клінічному центрі "Головний військовий клінічний госпіталь", з основним діагнозом: стійкий виражений депресивний розлад з проявами інсомнії після перенесеної гострої реакції на стрес, з виходом в нестійку компенсацію, що підтверджується інформацією з виписного епікризу №9663, виданого вищевказаною медичною установою (а.с. 12-14).

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №43 від 09.02.2023 молодшого сержанта контрактної служби ОСОБА_1 на підставі наказу командира 30 окремої механізованої бригади від 09.02.2023 №30-РС, звільнено з військової служби у відставку за підпунктом "б" (за станом здоров`я) пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та виключено зі списків особового складу з 09.02.2023 (а.с. 20).

Згідно з випискою із карткового рахунку у банку позивача, в період з 01.07.2022 по 01.04.2023, відсутня інформація про нарахування та виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 грн, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168 (далі - Постанова №168) (а.с. 32-33).

Позивач, не погоджується із вказаною бездіяльністю відповідача, спрямованою на позбавлення його права на додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів від 28.02.2022 №168 за період перебування на лікуванні та, вважаючи свої права на отримання належного грошового забезпечення порушеними, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку доводам позивача, суд вказує на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України установлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон України №2232-ХІІ) передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до ст.12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991№ 2011-ХІІ з наступними змінами та доповненнями у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон України №2011-ХІІ), військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з п. 1 ст. 9 Закону України №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Пунктами 2-4 цієї правової норми встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Наказом Міністра оборони України №260 від 07.06.2018 затверджений Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок №260).

Відповідно до пункту 17 Порядку №260, на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану" від 24.02.2022 №64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, строк дії якого продовжено Указами Президента України: №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022 та №757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023, від 01.05.2023 №254/2023.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята Постанова №168, пунктом 1 якої (із змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України № 217 від 07.03.2022 та № 350 від 22.03.2022) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка», виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 5 постанови №168 передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування і застосовується з 24.02.2022 року.

Абзацом 4 п.1 Постанови №168 (в редакції до 19.07.2022) встановлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, включаються особи, зазначені у цьому пункті, у тому числі ті, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Відповідно до абзацу 4 п. 1 Постанови №168 (в редакції після 19.07.2022) відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

З аналізу наведених норм Постанови №168 слідує висновок, що встановлено лише дві умови, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Спірним питання в межах розгляду даної справи є наявні у позивача права на нарахування та виплату додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 № 168 за час перебування на стаціонарному лікуванні в період з 25.07.2022 по 02.09.2022, у зв"язку з отриманим захворюванням пов"язаним із захистом Батьківщини.

Суд зазначає, що відповідно до довідки військово-лікарської комісії №670-п від 01.09.2022, за результатами проведеного медичного огляду ВЛК психоневрологічного профілю НВМКЦ "ГВКГ" 01.09.2022, встановлено, що захворювання ОСОБА_1 (діагноз - стійкий виражений депресивний розлад з проявами інсомнії після перенесеної гострої реакції на стрес, з виходом в нестійку компенсацію), ТАК, пов"язане із захистом Батьківщини (а.с. 31).

Тобто, матеріалами справи документально підтверджено, що ОСОБА_1 отримав захворювання, яке пов`язано з захистом Батьківщини.

Суд звертає увагу, що позивачем отримано саме захворювання пов`язане з захистом Батьківщини, а не поранення.

В свою чергу, позивачем не надано до суду будь-яких належних доказів на підтвердження того, що захворювання ОСОБА_1 (діагноз - стійкий виражений депресивний розлад з проявами інсомнії після перенесеної гострої реакції на стрес, з виходом в нестійку компенсацію), було спричинено саме травмою та/чи пораненням, отриманим під час проходження військової служби та захистом Батьківщини.

Матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження зазначеного факту.

На противагу вказаному, на переконання суду, обидві зазначені вище умови для отримання права на виплату додаткової винагороди у розмірі 100000, 00 грн не дотримані та не підтверджуються вищевказаними довідками, а також наявними в матеріалах справи копіями медичної документації.

Суд враховує, що згідно з довідкою №3246 від 27.10.2022 ОСОБА_1 в період з 27.01.2022 по 19.06.2022 брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів.

Однак у виписному епікризі №9663, на яке як на основний доказ посилається позивач, відсутнє будь-яке посилання на отримання позивачем саме поранення (контузії, травми, каліцтва) під час забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, в документально підтверджений період з 27.01.2022 по 19.06.2022.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивачем жодним чином не підтверджено, що у період з 25.07.2022 по 02.09.2022, він знаходився на лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, оскільки відповідно до виписного епікризу №9663, виданої Національним військово-медичним клінічним центром "Головний військовий клінічний госпіталь", позивач у період з 25.07.2022 по 02.09.2022 знаходився на стаціонарному лікуванні з діагнозом: стійкий виражений депресивний розлад з проявами інсомнії після перенесеної гострої реакції на стрес, з виходом в нестійку компенсацію (а.с.12-14).

Разом із цим, відповідно до довідки військово-лікарської комісії №670-п від 01.09.2022, встановлено, що саме захворювання ОСОБА_1 за діагнозом: стійкий виражений депресивний розлад з проявами інсомнії після перенесеної гострої реакції на стрес, з виходом в нестійку компенсацію, ТАК, пов"язане із захистом Батьківщини (а.с. 31).

Суд наголошує, що підставою отримання збільшеної до 100000 гривень винагороди є пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факту перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Суд вказує, що терміни «захворювання» і «поранення» (травма) не є тотожними.

Так, згідно з п. 21.5 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України 14.08.2008 №402, постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях, зокрема: «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини», "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби", "Поранення (травма, контузія, каліцтво), одержане в результаті нещасного випадку, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби", "Захворювання, поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії", "Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини", "Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби", "Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби", "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби під час участі в бойових діях у складі ІНФОРМАЦІЯ_1 ", "Захворювання, ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби під час участі в бойових діях у складі ІНФОРМАЦІЯ_1 ", "Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби у складі Миротворчих Сил ООН", "Поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби у складі миротворчого персоналу", "Поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби у складі Миротворчих Сил ООН".

Також п.21.7 згаданого Положення передбачено, що постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення (травми, контузії, каліцтва) приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або засвідченої копії Акта про нещасний випадок (додаток 1 до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06 лютого 2001 року № 36, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23 лютого 2001 року за № 169/5360 (зі змінами)), у яких зазначаються обставини отримання поранення (контузії, травми, каліцтва). На військовослужбовців довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) оформляється у 2 примірниках, перший подається у госпітальну (гарнізонну) ВЛК, а другий зберігається постійно в особовій справі військовослужбовця. У виняткових випадках допускається розгляд ВЛК копії вказаної довідки, засвідченої відповідною посадовою особою та скріпленої гербовою печаткою військової частини (закладу охорони здоров`я Збройних Сил України).

Тобто зв`язок між отриманням поранень (травм) військовослужбовцями та захистом ними Батьківщини повинно встановлюватися наступними документами:

- Акт про нещасний випадок (у тому числі поранення) за формою Н-1 та Акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5, складені у відповідності до наказу МВС України від 27.12.2002 № 1346, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.01.2003 за № 83/7404 «Про затвердження Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах, підрозділах системи МВС України»;

- довідкою про обставини травми за формою, встановленою в додатку № 5 до наказу Міністерства Оборони України від 14.08.2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України».

Проте, про наявність вищевказаних документів, учасниками справи суду не повідомлено.

Водночас суд вказує, що Військово-лікарською комісією НВМКЦ "ГВКГ" 01.09.2022 встановлено причинно-наслідковий зв"язок, захворювання ОСОБА_1 з діагнозом: стійкий виражений депресивний розлад з проявами інсомнії після перенесеної гострої реакції на стрес, з виходом в нестійку компенсацію, ТАК, пов"язане із захистом Батьківщини, на підставі довідки про участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях №1609 від 28.07.2022 (а.с. 31).

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що право позивача на отримання додаткової щомісячної винагороди у розмірі до 100000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168 за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме з 25.07.2022 по 02.09.2022 не виникало, оскільки позивач не надав документів та доказів, що свідчать про поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язане із захистом Батьківщини, як передбачено положеннями Постанови №168.

За таких обставин, наявними матеріалами справи не підтверджено допущення відповідачем протиправної бездіяльності щодо не нарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100000,00 грн за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (з 25.07.2022 по 02.09.2022) у зв"язку із захворюванням, пов`язаним із захистом Батьківщини, за діагнозом: стійкий виражений депресивний розлад з проявами інсомнії після перенесеної гострої реакції на стрес, з виходом в нестійку компенсацію.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною першою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 5 ст. 139 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 6-9, 32, 77, 90, 139, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд,-

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідн. номер НОМЕР_2 ) до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено в повному обсязі 29 вересня 2023 року.

Суддя А.В. Горовенко