Справа № 460/6590/23
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2023-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 рокуЛьвівСправа № 460/6590/23 пров. № А/857/14020/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Онишкевича Т.В., Судової-Хомюк Н.М.,

з участю секретаря судового засідання Хомин Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАНДГРЕЙН" на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 22 червня 2023 року у справі № 460/6590/23 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАНДГРЕЙН" до Рівненської митниці про визнання протиправним та скасування рішення та картки відмови,-

суддя в 1-й інстанції Друзенко Н.В.,

час ухвалення рішення 22.06.2023 року,

місце ухвалення рішення м. Рівне,

дата складання повного тексту рішення 03.07.2023 року,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю ЛАНДГРЕЙН звернулось в суд з позовом до Рівненської митниці про визнання протиправними та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204000/2022/000217 і рішення про коригування митної вартості товарів №UА204000/2022/000179/2 від 15.11.2022.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що декларант позивача за наявності усіх необхідних документів звернувся до митного органу для здійснення митного оформлення імпортованих товарів. При визначенні митної вартості товарів декларантом було обрано перший метод - за ціною договору. Сторона позивача стверджує, що відповідачем протиправно, в порушення норм статті 57 Митного кодексу України та за наявності усіх документів, які підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару, здійснено визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту за другорядним методом - резервним. Внаслідок цього було прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Сторона позивача вважає, що відповідач безпідставно поставив під сумнів весь поданий йому пакет документів і необґрунтовано витребував додаткові документи, оскільки митним органом не доведено обставин, які б свідчили про існування у нього достатніх підстав для виникнення обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначення позивачем числового значення митної вартості імпортованих товарів. Застосування резервного методу для визначенні митної вартості товару сторона позивача вважає протиправним та необґрунтованим.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 22 червня 2023 року у справі № 460/6590/23 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржив позивач, подавши на нього апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та таким, що винесене з порушенням норм як матеріального так і процесуального права.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що одночасно із поданням митної декларації, відповідачу було подано всі необхідні документи, які відповідають ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України.

Увесь пакет додаткових документів після отримання був наданий до Рівненської митниці, але з невідомих причин був неврахований митницею.

Просить скасувати рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 22 червня 2023 року у справі № 460/6590/23 та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

26 вересня 2023 року на електронну адресу Восьмого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАНДГРЕЙН" про відкладення розгляду справи, у зв`язку із панічними нападами пов`язаними з війною.

Апеляційний суд приходить до переконання, що таке клопотання задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Колегія суддів звертає увагу на те, що представником Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАНДГРЕЙН" не надано жодних доказів на обгрунтування вимог про відкладення розгляду справи.

Восьмим апеляційним адміністративним судом забезпечено доступ сторін та учасників справи до суду, в тому числі і шляхом проведення судового засідання в порядку відеоконференції, в тому числі з використанням власних технічних засобів (згідно ст. 195 КАС України) зі всіма учасниками справи, які виявили таке бажання та повідомили про нього суд. Окрім того, судом забезпечено можливість надіслання на адресу суду процесуальних документів, пов`язаних з розглядом справи (в тому числі і письмових пояснень, відзивів, доказів тощо) засобами як поштового так і електронного зв`язку ( через підсистему «Електронний суд»), про що повідомлено на офіційному сайті суду.

Відповідно до приписів статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Також одним із принципів адміністративного судочинства є розумність строків розгляду справи судом. Спір повинен бути вирішений судом, зокрема, своєчасно, з метою забезпечення ефективного захисту прав, свобод та інтересів особи, яка звернулася за судовим захистом, та в розумні строки.

Відповідно до положень ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 4 вказаної статті закріплений обов`язок суду щодо вжиття визначених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі.

Апеляційний суд звертає увагу, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність в судовому засіданні учасників справи (їх представників), а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Додатково суд апеляційної інстанції враховує, що відповідно до частини п`ятої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Так, Європейський суд з прав людини (далі - Суд) в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку Суду, є доцільнішим, ніж усні слухання; розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім.

Виходячи з положень ч. 4 ст. 196 КАС України присутність осіб, які беруть участь у справі, є не обов`язковою та судом така обов`язковою не визнавалася, а відкладення справи, призведе до необґрунтованого затягування апеляційного розгляду, коли таку може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та наданих письмових пояснень позивача викладених у позовній заяві та апеляційній скарзі.

Крім цього, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до частини восьмої статті 18 КАС України особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, подають процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняють інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", якщо інше не визначено цим Кодексом.

Разом з тим, вказане вище клопотання про відкладення розгляду справи подано без використання сервісу "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), тобто не у спосіб передбачений чинним процесуальним законодавством.

Відтак, розгляд апеляційної скарги здійснюється судом з урахуванням наявних матеріалів справи, пояснень представників сторін, як усних так і письмових та додаткових доказів наявних у матеріалах справи та таких, що надійшли на адресу суду від сторін та учасників засобами як засобами поштового так і електронного зв`язку.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 4 ст. 229, п.2 ч. 1 ст. 311 та ч. 2 ст. 313 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів приходить до переконання, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в справі, суд першої інстанції виходив з того, що прийнята Рівненською митницею Картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204000/2022/000217, якою відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів за митною декларацією №22UA21U6 від 04.11.2022, в повній мірі відповідає вимогам законності та обґрунтованості.

Оскільки в ході судового розгляду був підтверджений той факт, що позивач не підтвердив заявлені у митній декларації відомості про митну (фактурну) вартість імпортованих ним товарів на рівні 32940 USD, то суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідач мав усі підстави для застосування резервного методу визначення митної вартості.

Розглядаючи спір апеляційний суд виходить із наступного.

Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 16.03.2020 між SAFE AGRITRADE PRIVATE LIMITED (Індія) та ТОВ ЛАНДГРЕЙН укладено контракт №16-03-2020, за умовами якого перший зобов`язався поставити другому товар: рис довгозернистий пропарений в 20-футових контейнерах в кількості, зазначеній в інвойсі, який є невід`ємною частиною цього контракту. Кількість товару 1000 тон, в продовж 21 місяця. Кількість вказується в інвойсі, який є невід`ємною частиною цього Контракту.

За вимогами пункту 3.3 контракту умови поставки SIF-Оdessa.

Пунктом 4.1. передбачено, що ціна на товар наведена в інвойсі і залежить від умов поставки згідно Інкотермс 2010. Також зазначено, що ціна фіксується на момент підписання і не підлягає зміні в односторонньому порядку.

Згідно з пунктом 5.1 контракту встановлені такі строки і умови розрахунків: 100% - передоплата, яка має бути перерахована наступним чином: 10% авансовий платіж, 90% остаточного платежу відразу після отримання копії коносаменту електронною поштою. Форма оплати - банківський переказ безготівкових коштів на рахунок продавця. Валюта платежу долар США.

Додатковою угодою №5 до контракту №16-03-2020 від 16.03.2020, що була укладена 20.12.2021, сторони змінили пункт 11.3 таким чином, що контракт діє 21 місяць та/або до виконання сторонами своїх зобов`язань за ним. При відсутності пропозицій відносно розірвання контракту, він пролонгується на кожний наступний рік без укладення додаткових угод.

30.12.2021 сторони погодили специфікацію №04/2122 - проформа-інвойс №РІ/SALG04/2122 від 30.12.2021, за якою на умовах поставки SIF-Оdessa, визначили поставку рису пропареного, вартістю 57720 USD, вагою 104 тони, за ціною 555 USD за тону.

01.07.2022 сторони підписали зміни до контракту, а саме до специфікації №04/2122 від 30.12.2021 за №04/2122, за якими на умовах поставки SIF-GDANSK, POLAND, визначили поставку рису пропареного, вартістю 32940 USD, вагою 54 тони, за ціною 610 USD за тону.

16.07.2022 продавцем товару було оформлено на ім`я покупця Інвойс SAEX/2223/248, яким обумовлено поставку на умовах SIF-GDANSK, POLAND, рису пропареного довгозернистого, вагою 54 тони, вартістю 32940 USD.

04.11.2022 декларантом позивача, ПП ГАЛС МАРКЕТ, було подано до митного оформлення митну декларацію типу ІМ40ДЕ №22UA21U6, у графі 31 якої заявлено до митного оформлення товар: рис повністю обрушений, пропарений, довгозернистий у мішках по 25 кг. вагою 54000 кг.; Код товару за УКТЗЕД 10063065 (графа 33); Відправник/експортер SAFE AGRITRADE PRIVATE LIMITED (Індія)(графа 2); Умови поставки: SIF-GDANSK, PL (графа 20); Загальна вартість товару визначена на рівні 32940 USD, за методом визначення митної вартості 1 (за ціною договору)(графа 43).

Документи, які подавались декларантом до митного оформлення (графа 44):

· Сертифікат якості (Certificate of aualitv) б/н від 16.07.2022,

· Пакувальний лист (Packing list) №SAEX/2223/248 від 16.07.2022,

· Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) №SAEX/2223/248 від 16.07.2022,

· Домашній коносамент (House bill of lading) №1КТ609361 від 05.08.2022,

· Накладна УМВС (SMGS consignment note (rail)) №44106 від 11.10.2022,

· Фітосанітарний сертифікат (Phvtosanitarv certificate) №72140821 від 22.07.2022,

· Сертифікат про походження товару (Certificate of origin) №М553 від 26.07.2022,

· Зовнішньоекономічний договір (контракт) №16-03-2020 від 16.03.2020,

· Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №04/2122 від 01.07.2022,

· Договір про надання послуг митного брокера №10/10/22 від 10.10.2022,

· Довідка про транспортні витрати №1 від 12.10.2022,

· Рішення про визначення коду товару №KT-UA-2022 від 03.11.2022 та ВМД у прийнятті якої попередньо було відмовлено - №UA204020/2022/028062.

В ході митного оформлення декларанту було направлено електронне повідомлення про те, що подані до митного оформлення документи містять неточності, суть яких полягає у такому: 1) в графі 24 накладної УМВС №44106 від 11.10.2022 зазначені MRN №22PL322080NS5EDKH8 та №22PL322080NS5EDCF9, які до митного оформлення не надані; 2) у графі 3 та в довідці про транспортні витрати №1 від 12.10.2022 організацією перевезення товарів по маршруту Гданськ (PL) - п/п Ізов-Грубешов займалася ТОВ УКРАМАРИН, а до митного оформлення не надано договір на перевезення; 3) для підтвердження вартості перевезення товару декларантом надано лише довідку про транспортні витрати від 12.10.2022 №1, що суперечить наказу Міністерства фінансів України №599 від 24.05.2012; 4) В доповнені №04/2122 від 01.07.2022 до зовнішньоекономічного контракту №16-03-2020 від 16.03.2020 зазначені комерційні умови поставки SIF-GDANSK, PL, що передбачають страхування товару, але декларантом не надані страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 5) Доповненням №04/2122 від 01.07.2022 до зовнішньоекономічного контракту №16-03-2020 від 16.03.2020 вносяться зміни в Специфікацію від №04/2122 від 30.12.2021, яка до митного оформлення не надана; 6) Відповідно до доповнення №04/2122 від 01.07.2022 до зовнішньоекономічного контракту №16-03-2020 від 16.03.2020, умови оплати товару: 5772 USD - аванс, 27168 USD - після отримання сканованих документів, однак платіжні документи до митного оформлення не надані (а.с.120).

З огляду на вказане запропоновано надати: висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією з урахуванням фактичного технічного стану імпортованого транспортного засобу; виписку з бухгалтерської документації продавця щодо формування відпускної ціни; копію митної декларації країни відправлення, каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, банківські платіжні документи, MRN №22PL322080NS5EDKH8 та №22PL322080NS5EDCF9, договір на перевезення товару та платіжні документи на оплату транспортно-експедиційних послуг, документи про страхування, специфікацію №04/2122 від 30.12.2021.

Крім цього, декларанту було направлено електронне повідомлення, в якості проведення консультації, в якому зазначено, що митна вартість імпортованих товарів не може бути визнана за вартістю, визначеною декларантом, у зв`язку з наявністю неточностей у поданих до митного оформлення документах. Разом з тим, у Рівненської митниці відсутня цінова інформація про вартість ідентичних чи подібних товарів для застосування методів визначення митної вартості згідно положень статей 59 - 61 Митного кодексу України. Також відсутня цінова інформація для застосування методів визначення митної вартості згідно положень статті 62, 63 Митного кодексу України. При цьому вказано, що Рівненська митниця володіє ціновою інформацією щодо митної вартості аналогічного товару, митне оформлення якого здійснено за митною декларацією від 28.07.2022 №UA403030/2022/014843 1,028 USD/кг. Також міститься прохання про те, що у разі наявності у декларанта цінової інформації для застосування методів визначення митної вартості на підставі положень статей 59 - 64 Митного кодексу України, повідомити для розгляду питання про можливість її використання при оцінці імпортованого товару.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів за МД №22UA21U6 відповідачем 15.11.2022 прийняте Рішення про коригування митної вартості товарів №UA204000/2022/000179/2, відповідно до якого: митну вартість оцінюваного товару визначено на основі інформації про митну вартість аналогічного товару, митне оформлення якого здійснено за митною декларацією від 28.07.2022 №UA403030/2022/014843 1,028 USD за кілограм, відповідно до чого числове значення митної вартості товару у валюті рахунку визначено на рівні 55512 USD.

В обґрунтування вказаного рішення (графа 33) зазначено, що митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за рівнем, визначеним декларантом, оскільки: 1)декларантом не подано всіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.2 - 4 ст. 53 МКУ та у відповідності до ч.5 ст.54 МКУ, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митниця має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями статті 17 Угоди про застосування статті VII ГАТТ/СОТ від 1994 р.

2) подані до митного оформлення документи містять неточності:

- В гр.24 накладної УМВС від 11.10.2022 №44106 зазначені MRN №22PL322080NS5EDKH8 та №22PL322080NS5EDCF9 які до митного оформлення не надані;

- Відповідно до гр.3 накладної УМВС від 11.10.2022 №44106 та довідки про транспортні витрати від 12.10.2022 №1 організацією перевезення товарів по маршруту Гданськ (PL)- п/п Ізов-Грубешов займалася ТОВ УКРАМАРИН. Разом з цим до митного оформлення будь-який договір на перевезення не надано;

- Для підтвердження вартості перевезення товару декларантом надано лише довідку про транспортні витрати від 12.10.2022 №1, що суперечить Наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599 Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18.06.2012 за №984/21296;

- В доповнені від 01.07.2022 №04/2122 до зовнішньоекономічного контракту від 16.03.2020 №16-03-2020 зазначені комерційні умови поставки SIF Гданськ (PL), що передбачають страхування товару. В супереч п.8 ч.2 ст.53 МКУ декларантом не надані страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;

- Доповненням від 01.07.2022 №04/2122 до зовнішньоекономічного контракту від 16.03.2020 №16-03-2020 вносяться зміни в Специфікацію від 30.12.2021 №04/2122. Разом з цим зазначена Специфікація до митного оформлення не надана;

- Відповідно до доповнення від 01.07.2022 №04/2122 до зовнішньоекономічного контракту від 16.03.2020 №16-03-2020 умови оплати товару 5772,00 USD аванс, 27168,00 USD після отримання сканованих документів. Разом з цим в супереч п.4 ч.2 ст.53 МКУ декларантом не надані банківські платіжні документи.

Вказане свідчить про наявність ризиків, заявлення до митного оформлення неправдивих відомостей стосовно умов придбання та включення до митної вартості товару усіх належних складових з огляду на транспортування власними силами покупця..

З урахуванням цього, Рівненською митницею винесено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204000/2022/000217, якою відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів за митною декларацією №22UA21U6 від 04.11.2022 (а.с.17-18). У картці відмови роз`яснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а саме приведення рівня митної вартості у відповідність до рішення про визначення митної вартості.

Не погоджуючись з такими рішеннями митниці, позивач звернувся із цим позовом до суду.

Відповідно до цього, декларантом позивача подано до митного оформлення МД №22UA37U3, за якою товар випущено у вільний обіг під фінансову гарантію декларанта. При цьому, в такій митній декларації, код визначення методу митної вартості в графі 43 - визначено як 1/6, а в графах 47-48 наведено подробиці розрахунків, які свідчать, що позивач не погодився з резервним методом визначення митної вартості і з самою митною вартістю.

З приводу спірних правовідносин колегія суддів зазначає наступне.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України (далі - Митний кодекс) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 50 Митного кодексу відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів.

Відповідно до частини 1 статті 51 Митного кодексу, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами 1 та 2 статті 52 Митного кодексу визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант зобов`язаний: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Відповідно до частин 1-3 статті 53 Митного кодексу у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до статті 54 Митного кодексу контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний: 1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування; 4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з статтею 57 Митного кодексу, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. Кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Статтею 55 Митного кодексу встановлено порядок коригування митної вартості товарів.

Відповідно до частини другої цієї статті письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Правилами заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598 (далі - Правила), встановлено, що графа 33 рішення про коригування митної вартості товарів «Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості» має містити окрім зазначення номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, також пояснення щодо зроблених коригувань, зважаючи на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умови поставки, комерційні умови та докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 23.10.2020 справа №820/3231/16, обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України (стаття 53) заборонено.

Наведені вище положення митного законодавства зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей.

Як підтверджено матеріалами справи, 16.03.2020 між SAFE AGRITRADE PRIVATE LIMITED (Індія) та ТОВ ЛАНДГРЕЙН укладено контракт №16-03-2020, за умовами якого перший зобов`язався поставити другому товар: рис довгозернистий пропарений в 20-футових контейнерах в кількості, зазначеній в інвойсі, який є невід`ємною частиною цього контракту. Кількість товару 1000 тон, в продовж 21 місяця. Кількість вказується в інвойсі, який є невід`ємною частиною цього Контракту.

За вимогами пункту 3.3 контракту умови поставки SIF-Оdessa.

Пунктом 4.1. передбачено, що ціна на товар наведена в інвойсі і залежить від умов поставки згідно Інкотермс 2010. Також зазначено, що ціна фіксується на момент підписання і не підлягає зміні в односторонньому порядку.

Згідно з пунктом 5.1 контракту встановлені такі строки і умови розрахунків: 100% - передоплата, яка має бути перерахована наступним чином: 10% авансовий платіж, 90% остаточного платежу відразу після отримання копії коносаменту електронною поштою. Форма оплати - банківський переказ безготівкових коштів на рахунок продавця. Валюта платежу долар США (а.с.20-23).

Додатковою угодою №5 до контракту №16-03-2020 від 16.03.2020, що була укладена 20.12.2021, сторони змінили пункт 11.3 таким чином, що контракт діє 21 місяць та/або до виконання сторонами своїх зобов`язань за ним. При відсутності пропозицій відносно розірвання контракту, він пролонгується на кожний наступний рік без укладення додаткових угод (а.с.24).

30.12.2021 сторони погодили специфікацію №04/2122 - проформа-інвойс №РІ/SALG04/2122 від 30.12.2021, за якою на умовах поставки SIF-Оdessa, визначили поставку рису пропареного, вартістю 57720 USD, вагою 104 тони, за ціною 555 USD за тону (а.с.25).

01.07.2022 сторони підписали зміни до контракту, а саме до специфікації №04/2122 від 30.12.2021 за №04/2122, за якими на умовах поставки SIF-GDANSK, POLAND, визначили поставку рису пропареного, вартістю 32940 USD, вагою 54 тони, за ціною 610 USD за тону.

16.07.2022 продавцем товару було оформлено на ім`я покупця Інвойс SAEX/2223/248, яким обумовлено поставку на умовах SIF-GDANSK, POLAND, рису пропареного довгозернистого, вагою 54 тони, вартістю 32940 USD (а.с.30).

04.11.2022 декларантом позивача, ПП ГАЛС МАРКЕТ, було подано до митного оформлення митну декларацію типу ІМ40ДЕ №22UA21U6, у графі 31 якої заявлено до митного оформлення товар: рис повністю обрушений, пропарений, довгозернистий у мішках по 25 кг. вагою 54000 кг.; Код товару за УКТЗЕД 10063065 (графа 33); Відправник/експортер SAFE AGRITRADE PRIVATE LIMITED (Індія)(графа 2); Умови поставки: SIF-GDANSK, PL (графа 20); Загальна вартість товару визначена на рівні 32940 USD, за методом визначення митної вартості 1 (за ціною договору)(графа 43)(а.с.115-116).

Документи, які подавались декларантом до митного оформлення (графа 44)(а.с.29-49):

· Сертифікат якості (Certificate of aualitv) б/н від 16.07.2022,

· Пакувальний лист (Packing list) №SAEX/2223/248 від 16.07.2022,

· Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) №SAEX/2223/248 від 16.07.2022,

· Домашній коносамент (House bill of lading) №1КТ609361 від 05.08.2022,

· Накладна УМВС (SMGS consignment note (rail)) №44106 від 11.10.2022,

· Фітосанітарний сертифікат (Phvtosanitarv certificate) №72140821 від 22.07.2022,

· Сертифікат про походження товару (Certificate of origin) №М553 від 26.07.2022,

· Зовнішньоекономічний договір (контракт) №16-03-2020 від 16.03.2020,

· Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №04/2122 від 01.07.2022,

· Договір про надання послуг митного брокера №10/10/22 від 10.10.2022,

· Довідка про транспортні витрати №1 від 12.10.2022,

· Рішення про визначення коду товару №KT-UA-2022 від 03.11.2022 та ВМД у прийнятті якої попередньо було відмовлено - №UA204020/2022/028062.

В ході митного оформлення декларанту було направлено електронне повідомлення про те, що подані до митного оформлення документи містять неточності, суть яких полягає у такому: 1) в графі 24 накладної УМВС №44106 від 11.10.2022 зазначені MRN №22PL322080NS5EDKH8 та №22PL322080NS5EDCF9, які до митного оформлення не надані; 2) у графі 3 та в довідці про транспортні витрати №1 від 12.10.2022 організацією перевезення товарів по маршруту Гданськ (PL) - п/п Ізов-Грубешов займалася ТОВ УКРАМАРИН, а до митного оформлення не надано договір на перевезення; 3) для підтвердження вартості перевезення товару декларантом надано лише довідку про транспортні витрати від 12.10.2022 №1, що суперечить наказу Міністерства фінансів України №599 від 24.05.2012; 4) В доповнені №04/2122 від 01.07.2022 до зовнішньоекономічного контракту №16-03-2020 від 16.03.2020 зазначені комерційні умови поставки SIF-GDANSK, PL, що передбачають страхування товару, але декларантом не надані страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 5) Доповненням №04/2122 від 01.07.2022 до зовнішньоекономічного контракту №16-03-2020 від 16.03.2020 вносяться зміни в Специфікацію від №04/2122 від 30.12.2021, яка до митного оформлення не надана; 6) Відповідно до доповнення №04/2122 від 01.07.2022 до зовнішньоекономічного контракту №16-03-2020 від 16.03.2020, умови оплати товару: 5772 USD - аванс, 27168 USD - після отримання сканованих документів, однак платіжні документи до митного оформлення не надані.

Позивачу запропоновано надати: висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією з урахуванням фактичного технічного стану імпортованого транспортного засобу; виписку з бухгалтерської документації продавця щодо формування відпускної ціни; копію митної декларації країни відправлення, каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, банківські платіжні документи, MRN №22PL322080NS5EDKH8 та №22PL322080NS5EDCF9, договір на перевезення товару та платіжні документи на оплату транспортно-експедиційних послуг, документи про страхування, специфікацію №04/2122 від 30.12.2021.

Крім цього, декларанту було направлено електронне повідомлення, в якості проведення консультації, в якому зазначено, що митна вартість імпортованих товарів не може бути визнана за вартістю, визначеною декларантом, у зв`язку з наявністю не точностей у поданих до митного оформлення документах. Разом з тим, у Рівненської митниці відсутня цінова інформація про вартість ідентичних чи подібних товарів для застосування методів визначення митної вартості згідно положень статей 59 - 61 Митного кодексу України. Також відсутня цінова інформація для застосування методів визначення митної вартості згідно положень статті 62, 63 Митного кодексу України. При цьому вказано, що Рівненська митниця володіє ціновою інформацією щодо митної вартості аналогічного товару, митне оформлення якого здійснено за митною декларацією від 28.07.2022 №UA403030/2022/014843 1,028 USD/кг. Також міститься прохання про те, що у разі наявності у декларанта цінової інформації для застосування методів визначення митної вартості на підставі положень статей 59 - 64 Митного кодексу України, повідомити для розгляду питання про можливість її використання при оцінці імпортованого товару.

Як підтверджено матеріалами справи та не спростовано апелянтом, стороною позивача не надано у відповідь на електронні повідомлення митниці жодні додаткові документи чи інформація.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів за МД №22UA21U6 відповідачем 15.11.2022 прийняте Рішення про коригування митної вартості товарів №UA204000/2022/000179/2, відповідно до якого: митну вартість оцінюваного товару визначено на основі інформації про митну вартість аналогічного товару, митне оформлення якого здійснено за митною декларацією від 28.07.2022 №UA403030/2022/014843 1,028 USD за кілограм, відповідно до чого числове значення митної вартості товару у валюті рахунку визначено на рівні 55512 USD.

В обґрунтування вказаного рішення (графа 33) зазначено, що митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за рівнем, визначеним декларантом, оскільки: 1)декларантом не подано всіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.2 - 4 ст. 53 МКУ та у відповідності до ч.5 ст.54 МКУ, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митниця має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями статті 17 Угоди про застосування статті VII ГАТТ/СОТ від 1994 р.

2) подані до митного оформлення документи містять неточності:

- В гр.24 накладної УМВС від 11.10.2022 №44106 зазначені MRN №22PL322080NS5EDKH8 та №22PL322080NS5EDCF9 які до митного оформлення не надані;

- Відповідно до гр.3 накладної УМВС від 11.10.2022 №44106 та довідки про транспортні витрати від 12.10.2022 №1 організацією перевезення товарів по маршруту Гданськ (PL)- п/п Ізов-Грубешов займалася ТОВ УКРАМАРИН. Разом з цим до митного оформлення будь-який договір на перевезення не надано;

- Для підтвердження вартості перевезення товару декларантом надано лише довідку про транспортні витрати від 12.10.2022 №1, що суперечить Наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599 Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18.06.2012 за №984/21296;

- В доповнені від 01.07.2022 №04/2122 до зовнішньоекономічного контракту від 16.03.2020 №16-03-2020 зазначені комерційні умови поставки SIF Гданськ (PL), що передбачають страхування товару. В супереч п.8 ч.2 ст.53 МКУ декларантом не надані страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;

- Доповненням від 01.07.2022 №04/2122 до зовнішньоекономічного контракту від 16.03.2020 №16-03-2020 вносяться зміни в Специфікацію від 30.12.2021 №04/2122. Разом з цим зазначена Специфікація до митного оформлення не надана;

- Відповідно до доповнення від 01.07.2022 №04/2122 до зовнішньоекономічного контракту від 16.03.2020 №16-03-2020 умови оплати товару 5772,00 USD аванс, 27168,00 USD після отримання сканованих документів. Разом з цим в супереч п.4 ч.2 ст.53 МКУ декларантом не надані банківські платіжні документи.

Вказане свідчить про наявність ризиків, заявлення до митного оформлення неправдивих відомостей стосовно умов придбання та включення до митної вартості товару усіх належних складових з огляду на транспортування власними силами покупця..

З урахуванням цього, Рівненською митницею винесено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204000/2022/000217, якою відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів за митною декларацією №22UA21U6 від 04.11.2022. У картці відмови роз`яснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а саме приведення рівня митної вартості у відповідність до рішення про визначення митної вартості.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що так як декларантом позивача в межах процедури консультацій не було надано жодного із запропонованих документів, а первісно наданий пакет документів не містив усіх необхідних документів, які б підтверджували числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена за ці товари, то Рівненська митниця правомірно поставила під сумнів правильність визначення декларантом митної вартості товару та прийняла оскаржувані рішення.

Враховуючи встановлені судом обставини, колегія суддів приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАСУ України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Підстав для зміни розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду справи у відповідності до вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України немає.

Керуючись ст. 229, 308, 310, 311, 313, 316, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАНДГРЕЙН" залишити без задоволення.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 22 червня 2023 року у справі № 460/6590/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді Т. В. Онишкевич
Н. М. Судова-Хомюк
Повне судове рішення складено 26.09.2023 року