Справа № 560/9038/23
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2023-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/9038/23

Головуючий у 1-й інстанції: Салюк П.І.

Суддя-доповідач: Граб Л.С.

26 вересня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Смілянця Е. С. Сторчака В. Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 червня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Красилівської міської ради Хмельницької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Красилівської міської ради Хмельницької області, в якому просив:

-визнати дії протиправними та такими, які мають ознаки бездіяльності щодо не надання відповіді на депутатське звернення від 07.05.2023 року, яке було адресоване до голови Красилівської міської ради Островської Н.В;

-зобов`язати Красилівську міську раду розглянути депутатське звернення від 07.05.2023, яке було адресоване до голови Красилівської міської ради Островської Н.В., та надати відповідь;

-зобов`язати Красилівську міську раду подати звіт про виконання судового рішення.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 червня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору.

21.07.2023 від відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вказав, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм матеріального права, при повному та всебічному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, в зв`язку з чим просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного:

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 07 травня 2023 року звернувся до Красилівської міської ради Хмельницької області з депутатським зверненням, в якому просив надати інформацію у формі довідки, щодо відсутності заборгованості або про наявність заборгованості по орендній платі за договорами оренди №6519 та №6619 від 17.04.2019 року, за кадастровими номерами:

1) :01:007:0004 площею 1,9324 га;

2) :01:007:0005 площею 1,7025 га.

У даному зверненні позивач просив надіслати відповідь на електрону скриньку: ІНФОРМАЦІЯ_1 , додатково надіславши її за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно тверджень відповідача, 15 травня 2023 року о 17 год. 29 хв., М. Слободанюком, заступником міського голови з питань діяльності виконавчих органів влади Красилівської міської ради Хмельницької області надано відповідь на зазначене депутатське звернення за № Д-150.

Відповідно до витягу із Журналу обліку відправленої кореспонденції фізичним та юридичним особам (08-25) 15 травня 2023 позивачу надіслано поштовим зв`язком відповідь на заяву №Д-150.

Однак позивач стверджує, що йому не направлялася відповідь на запит, що слугувало підставою для звернення останнім до суду із даним адміністративним позовом.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про необгрунтованість позовних вимог та відсутність правових підстав для його задоволення.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанції норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Ст.5 Закону України "Про інформацію" від 02.10.1992р. №2657-XII регламентовано, що кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Порядок же здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес безпосередньо визначає Закон України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011р. №2939-VI.

Відповідно до вимог ст.1 вказаного Закону публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Згідно зі статтею 12 Закону України "Про доступ до публічної інформації", суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені устатті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

П.1 ч.1 ст.13 Закону №2939-VI унормовано, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Ч.1 ст.14 Закону України "Про доступ до публічної інформації" закріплено, що розпорядники інформації зобов`язані: 1) оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами; 2) систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні; 3) вести облік запитів на інформацію; 4) визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо; 5) мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації та оприлюднення інформації; 6) надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Доступ до інформації забезпечується, зокрема, шляхом надання інформації за запитами на інформацію (стаття 5 Закону2939-VI).

Статтею 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації" визначено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

У відповідності до ст.20 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше 5-ти робочих днів з дня отримання запиту.

В свою чергу, положеннями ст.22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" передбачено, що розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:

1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;

2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини 2 статті 6 цього Закону;

3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком;

4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених ч.5 ст.19 цього Закону.

За визначенням, наведеним у ст.13 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" від 11.07.2002 № 93-IV, депутатське звернення - викладена в письмовій формі вимога депутата місцевої ради з питань, пов`язаних з його депутатською діяльністю, до місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб, а також керівників правоохоронних та контролюючих органів, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, розташованих на території відповідної ради, здійснити певні дії, вжити заходів чи дати офіційне роз`яснення з питань, віднесених до їх компетенції.

Відповідно до ч.1 ст.14 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" посадові особи місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, керівники підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, розташованих на території відповідної ради, на звернення депутата місцевої ради надають йому довідкові матеріали та іншу інформацію, необхідні для здійснення депутатських повноважень.

З матеріалів справи з`ясовано, що позивач звернувся до відповідача із депутатським зверненням, в якому просив надати інформацію у формі довідки, щодо відсутності заборгованості або про наявність заборгованості по орендній платі за договорами оренди №6519 та №6619 від 17.04.2019 року, за кадастровими номерами: 1) :01:007:0004 площею 1,9324 га; 2) :01:007:0005 площею 1,7025 га.

Як стверджує відповідач, відповідь на звернення позивача направлялась заявнику простим листом, на підтвердження чого надав копію сторінки із журналу обліку відправленої кореспонденції фізичним та юридичним особам.

Згідно з пунктом 11 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, поштові відправлення залежно від технології приймання, обробки, перевезення, доставки/вручення поділяються на такі категорії: прості, рекомендовані, без оголошеної цінності, з оголошеною цінністю.

При цьому, відповідно до пункту 2 цих Правил, просте поштове відправлення - поштове відправлення, яке приймається для пересилання без видачі розрахункового документа та доставляється оператором поштового зв`язку адресату на поштову адресу або видається в об`єкті поштового зв`язку без вручення розписки.

Однак, колегія суддів вважає, що витяг із журналу вихідної кореспонденції не є належним доказом направлення листа ОСОБА_1 , а тому ухвалою від 11.09.2023 зобов`язано відповідача надати суду докази надіслання 15.05.2023 відповіді на запит ОСОБА_1 , який надійшов 07.05.2023 (фіскальний чек поштового відділення, повідомлення про вручення поштового відправлення, опис вкладення тощо).

На виконання вказаної ухвали, Красилівською міською радою 19.09.2023 направлено на адресу суду заяву в якій відповідач, посилаючись на позицію Верховного Суду у справі №800/416/17, стверджує про те, що витяг з журналу поштової кореспонденції є належним доказом направлення поштового відправлення.

В свою чергу, колегія суддів зауважує, що з наявної в матеріалах справи ксерокопії сторінки, жодним чином не посвідченої, навіть не можливо встановити частиною якого документу є остання.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що відповідачем не надано належних доказів на підтвердження направлення позивачу відповіді на звернення засобами поштового зв`язку 15.05.2023.

В той же час, як свідчать матеріали справи, та не спростовано ОСОБА_1 , 23.05.2023 о 16 год. 44 хв. Красилівською міською радою направлено відповідь на звернення позивача на електронну адресу, вказану останнім у зверненні.

Отже, зважаючи на те, що відповідачем направлено позивачу, запитувану останнім інформацію, однак з порушенням законодавчо встановленого строку, колегія суддів вважає, що в даному випадку мають місце протиправна бездіяльність відповідача, що полягає у невчасному розгляді запиту позивача.

Позицію щодо захисту порушеного права лише шляхом визнання протиправною бездіяльності щодо ненадання відповіді на звернення народного депутата підтримано і Верховним Судом у постанові від 27 січня 2023 року (справа № 826/5901/18).

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору не в повному обсязі встановив фактичні обставини справи та не надав їм належної правової оцінки, а доводи апеляційної скарги позивача частково спростовують висновки суду першої інстанції та дають правові підстави для скасування оскаржуваного судового рішення.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення зокрема є, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що необхідно скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 червня 2023 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов задоволено частково.

Визнати протиправною бездіяльність Красилівської міської ради Хмельницької області, що полягає у невчасному наданні відповіді на депутатське звернення ОСОБА_1 від 07.05.2023.

В решті позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Смілянець Е. С. Сторчак В. Ю.