Справа № 440/7272/20
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2023-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2023 р. Справа № 440/7272/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Любчич Л.В. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 10.07.2023, головуючий суддя І інстанції: О.В. Гіглава, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039 по справі № 440/7272/20

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про:

- визнання протиправною бездіяльності управління щодо факту порушення термінів, тривалого неприйняття рішення по суті другої заяви від 30.10.2020 пенсіонера органів системи Генеральної прокуратури, учасника бойових дій ОСОБА_1 по перерахунку пенсії;

- визнання протиправним та скасування рішення управління від 16.11.2020 №881 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за вислугою років у зв`язку із недоцільністю;

- зобов`язання управління поновити соціальні права позивача із часу їх порушення - 11.09.2020 та провести перерахунок і виплату раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугою років відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ, в редакції Закону України від 12.07.2001 №2663-ІІІ (діючого на час призначення пенсії), починаючи із 11.09.2020, виходячи із розрахунку 90 відсотків від суми складових (чинної) місячної заробітної плати в сумі 75394,67 грн, яка визначена у довідці Полтавської обласної прокуратури від 26.10.2020 за №21-645вих.20, без обмеження її максимального розміру та без застосування Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649, з урахуванням раніше проведених виплат, та одночасно відповідно до статей 2, 5 та 12 (п.22) Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", відповідачу провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 25 процентної надбавки до вже існуючої пенсії, виходячи від вже існуючого прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 13.01.2021 у справі №440/7272/20 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 16.11.2020 №881. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області з 01.10.2020 провести перерахунок і виплату, з урахуванням раніше проведених виплат, призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугою років відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII з розрахунку 90 відсотків від суми складових (чинної) місячної заробітної плати, яка визначена у довідці Полтавської обласної прокуратури від 26.10.2020 за №21-645вих.20, без обмеження її максимального розміру та без застосування Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649, а також з урахуванням 25 процентної надбавки, визначеної статтями 2, 5 та 12 (п.22) Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Відмовлено у задоволенні клопотання про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення. Відмовлено у задоволенні заяви про допущення до негайного виконання рішення суду в частині зобов`язання управління здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років в межах стягнення за один місяць.

16.09.2022 від позивача до суду надійшла заява про визнання протиправними дій та бездіяльності ГУПФУ в Полтавській області, вчинених відповідачем на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.01.2021 у справі №440/7272/20.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 26.09.2022 заяву позивача про визнання протиправними дій та бездіяльності, вчинених відповідачем на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.01.2021 у справі №440/7272/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії повернуто заявнику.

Не погодившись із цією ухвалою суду, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 08.03.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено; ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 26.09.2022 у справі №440/7272/20 скасовано; справу №440/7272/20 за заявою ОСОБА_1 направлено до Полтавського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 10.07.2023 заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій та бездіяльності, вчинених відповідачем на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13 січня 2021 року у справі №440/7272/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в частині: - проведення перерахунку і виплати пенсії за вислугою років ОСОБА_1 з обмеженням її розміром 67500,00 грн (90% з 75000,00 грн); - проведення подальшого перерахунку і виплати призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугою років з урахуванням невірно розрахованої 25 процентної надбавки, визначеної статтями 2, 5 та 12 (п.22) Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; - не проведення виплати ОСОБА_1 заборгованості по перерахованій пенсії та облікування такої заборгованості в органі Пенсійного фонду України, що свідчать про неналежне та неповне виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13 січня 2021 року у справі №440/7272/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Не погодившись із цією ухвалою суду першої інстанції, відповідач, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 10.07.2023 та прийняти рішення, яким відмовити в задоволенні заяви в порядку ст. 383 КАС України в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що відповідачем проводились перерахунки у зв`язку з підвищенням прожиткового мінімуму, встановленого для непрацедатних осіб, де підвищення військовослужбовцям, які виконували інтернаціональний обов`язок (25% прожиткового мінімуму встановленого для непрацедатних осіб ) збільшувалось, але на виплату розмір пенсії становив 67968,00 грн (встановлений станом на 01.10.2020 згідно рішення суду в подальшому не переглядається у зв`язку з підвищенням прожиткового мінімуму, встановленого для непрацедатних осіб, оскільки в рішенні суду відсутні відповідні зобов`язання). Також зазначає, що бюджетом Пенсійного фонду України на 2023 рік, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2023 № 631, на фінансування видатків, пов`язаних з погашенням заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, що здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачено 360,0 млн грн. Відповідно до пункту 4 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 № 280, Пенсійний фонд України організовує, координує та контролює роботу територіальних органів щодо призначення (перерахунку) і виплати пенсій та щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці. У випадках, коли зобов`язання, що покладені судовим рішенням на органи Пенсійного фонду України, не визначають окремий порядок проведення перерахунку пенсії, перерахунок здійснюється з урахуванням вимог чинного законодавства. Так, в позовній заяві ОСОБА_1 та рішенні Полтавського окружного адміністративного суду від 13.01.2021 року по справі №440/7272/20 не визначений порядок проведення перерахунку пенсії. Враховуючи вищезазначене вважає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області, при виконанні рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.01.2021 по справі №440/7272/20, вживались всі можливі заходи щодо повного виконання, діяло в межах своєї компетенції та у спосіб передбачений законодавством, а тому окрема ухвала, прийнята 10.07.2023 року підлягає скасуванню.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості ухвали суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів вислухавши суддю доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши письмові докази по справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Постановляючи спірну ухвалу якою задоволено заяву позивача у порядку ст. 383 КАС України, суд першої інстанції виходив з протиправності дій Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в частині: - проведення перерахунку і виплати пенсії за вислугою років ОСОБА_1 з обмеженням її розміром 67500,00 грн (90% з 75000,00 грн); - проведення подальшого перерахунку і виплати призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугою років з урахуванням невірно розрахованої 25 процентної надбавки, визначеної статтями 2, 5 та 12 (п.22) Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; - не проведення виплати ОСОБА_1 заборгованості по перерахованій пенсії та облікування такої заборгованості в органі Пенсійного фонду України, що свідчать про неналежне та неповне виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13 січня 2021 року у справі №440/7272/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, що в свою чергу є порушенням приписів чинного адміністративного законодавства.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції у межах вимог та доводів заяви позивача, поданої в порядку ст. 383 КАС України та апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що приписами статті 14 КАС України передбачено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ч.2 ст. 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Частиною 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював думку в контексті тлумачення статті 6 Конвенції, що без ефективної системи виконання судових рішень існування судової системи позбавлене будь-якого сенсу.

Тобто, правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з положеннями статті 129-1 Конституції України.

У відповідності до ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Процесуальне законодавство визначає наступні види судового контролю за виконанням судового рішення, а саме, зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (стаття 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (стаття 383 КАС України).

Отже, Кодексом адміністративного судочинства України передбачено спеціальні норми, спрямовані на забезпечення належного виконання судового рішення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

В свою чергу згідно з ч.6 ст. 383 КАС України, за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

З наведеного слідує, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

При цьому, необхідною передумовою щодо задоволення судом заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, є встановлення обставин протиправності таких рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

В силу вимог ст. 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.

З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

Окрему ухвалу може бути винесено судом першої інстанції, судами апеляційної чи касаційної інстанцій.

Окрема ухвала може бути оскаржена особами, яких вона стосується. Окрема ухвала Верховного Суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суд акцентує увагу на тому, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому ст. 8 Конституції України принципу верховенства права.

Судовим розглядом встановлено, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 13.01.2021 у справі №440/7272/20 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 16.11.2020 №881. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області з 01.10.2020 провести перерахунок і виплату, з урахуванням раніше проведених виплат, призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугою років відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII з розрахунку 90 відсотків від суми складових (чинної) місячної заробітної плати, яка визначена у довідці Полтавської обласної прокуратури від 26.10.2020 за №21-645вих.20, без обмеження її максимального розміру та без застосування Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649, а також з урахуванням 25 процентної надбавки, визначеної статтями 2, 5 та 12 (п.22) Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Відмовлено у задоволенні клопотання про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення. Відмовлено у задоволенні заяви про допущення до негайного виконання рішення суду в частині зобов`язання управління здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років в межах стягнення за один місяць.

Вказане судове рішення набрало законної сили 26.03.2021.

Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі №806/2143/15 звертав увагу, що стаття 383 Кодексу адміністративного судочинства України має на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами застосування цієї статті є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із невиконанням судового рішення в цій справі.

У спірному випадку подання заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними дій та бездіяльності, вчинених відповідачем на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.01.2021 у справі №440/7272/20, мотивоване неналежним та неповним виконанням зазначеного судового рішення.

Так, за змістом листа ГУПФУ в Полтавській області від 01.09.2022 №9916-8535/Б-02/8-1600/22 на виконання рішення суду у справі №440/7272/20 управлінням проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 за вислугу років, призначеної згідно Закону України "Про прокуратуру" з розрахунку 90 відсотків від суми складових (чинної) місячної заробітної плати, яка визначена у довідці Полтавської обласної прокуратури від 26.10.2020 за №21-645вих.20 (75394,67 грн) із застосуванням максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону (станом на 01.10.2020 - 75000,00 грн) без обмеження максимального розміру пенсії з урахуванням виплачених сум.

Тобто, Головне управління ПФУ в Полтавській області із власної ініціативи та без будь-яких передбачених законом підстав переглянуло розмір пенсії позивача у бік зменшення (застосувало замість визначеної у довідці прокуратури суми 75394,67 грн суму максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону станом на 01.10.2020 - 75000,00 грн).

Відповідно до частини четвертої статті 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" максимальна величина бази нарахування єдиного внеску- максимальна сума доходу застрахованої особи на місяць, що дорівнює п`ятнадцяти розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом, на яку нараховується єдиний внесок.

Разом з тим, відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" (в первинній редакції) призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

Колегія суддів зауважує, що приписи частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру", які за висновками рішення суду у справі №440/7272/20 підлягають застосуванню до спірних правовідносин щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 , не передбачають можливості застосування при перерахунку пенсії останнього суми максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону станом на 01.10.2020 - 75000,00 грн.

Суд звергає увагу, що в довідці Полтавської обласної прокуратури від 26.10.2020 за №21-645вих.20 розмір заробітної плати відповідно до статті 81 Закону України "Про прокуратуру, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, станом на 11.09.2020 за відповідною посадою старшого прокурора прокуратури становить саме 75394,67 грн.

ОСОБА_1 має право на перерахунок з 01.10.2020 раніше призначеної пенсії за вислугу років у розмірі 90 відсотків від суми складових (чинної) місячної заробітної плати, яка визначена у довідці Полтавської обласної прокуратури від 26.10.2020 за №21-645вих.20, без обмеження її максимального розміру та виплату недоплаченої частини пенсії з 01.10.2020, що передбачено рішенням суду від 13.01.2021, а тому невиконання рішення суду, яке набрало законної сили, порушує його право на належний рівень пенсійного забезпечення.

Отже, що виконуючи рішення суду в частині перерахунку пенсії позивача орган Пенсійного фонду України діяв не в порядку, не на підставі та не у спосіб, що визначені Законами України.

Застосоване обмеження перерахунку пенсії, виходячи з максимальної величини бази нарахування ЄСВ, вчинене ГУПФУ в Полтавській області внаслідок невірного й безпідставного застосування Закону.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджжується з висновком суду першої інстанції, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з обмеженням її розміром 67500,00 грн (90% від 75000,00 грн) суперечать резолютивній частині рішення суду від 13.01.2021 у справі №440/727220, а відтак є протиправними.

Крім того, за результатами розгляду справи №440/7272/20 підтверджено наявність у ОСОБА_1 також права на отримання доплати до пенсії у вигляді 25 процентної надбавки, визначеної статтями 2, 5 та 12 (п.22) Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", яка має розраховуватися з прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

При цьому, розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність не є сталим та постійно змінюється у бік зростання відповідно до вимог чинного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується учасниками справи обставина, що станом на 01.10.2020 розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність становив 1712,00 грн і саме з цієї суми станом на 01.10.2020 ОСОБА_1 було розраховано 25 процентну надбавку, визначену статтями 2, 5 та 12 (п.22) Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", що склало 428,00 грн.

Разом з тим, незважаючи на подальше зростання розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, вказана надбавка й надалі розраховувалася та виплачується ОСОБА_1 в сумі 428,00 грн, про що свідчить долучений управлінням до матеріалів справи розрахунок пенсії від 23.06.2021 №03 (час розрахунку 13:15).

Вказане свідчить про протиправність дій ГУПФУ в Полтавській області та неналежне виконання судового рішення у справі №440/7272/20 в частині проведення перерахунку і виплати призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугою років з урахуванням 25 процентної надбавки, визначеної статтями 2, 5 та 12 (п.22) Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Крім того, позивач вказав у своїй заяві, що відповідачем застосовано процедуру відстрочення виплати перерахованої йому пенсії з посиланням на постанову Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду".

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.11.2019 у справі №640/5248/19, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2020 у справі №640/5248/19, визнано протиправними та нечинними пункти 1 та 2 Постанови Кабінету Міністрів України "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду" від 22.08.2018 №649.

Отже, приписи постанови Кабінету Міністрів України "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду" від 22.08.2018 №649 не можуть бути застосовані пенсійним органом до спірних правовідносин.

ГУПФУ в Полтавській області у письмових поясненнях не посилається на застосування ним у спірному випадку положень постанови Кабінету Міністрів України "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду" від 22.08.2018 №649, а зазначає, що заборгованість по виплаті пенсії ОСОБА_1 облікована в органі Пенсійного фонду України для виплати в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат. Бюджет Пенсійного фонду України на 2023 рік на сьогодні не затверджено. Сума коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду буде визначена у бюджеті Пенсійного фонду України на 2023 рік після його затвердження.

Доводи апелянта з приводу облікування заборгованості та можливої її виплати після затвердження бюджету Пенсійного фонду України на 2023 рік, колегія суддів відхиляє, оскільки матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження того, що ГУПФУ в Полтавській області в рамках виконання судового рішення у справі №440/7272/20 після проведеного перерахунку пенсії та донарахування заборгованості по виплаті пенсії взагалі зверталося до Пенсійного фонду України з листами-вимогами щодо необхідності виділення відповідних коштів для виплати заборгованості пенсії ОСОБА_1 і Пенсійний фонд України відмовив у виділенні таких коштів.

Крім цього, пенсійний орган не навів належних правових норм, які б на законодавчому рівні надавали можливість пенсійному органу не виконувати рішення суду, що набрало законної сили, в частині виплати пенсіонеру заборгованості по перерахованій пенсії.

З урахуванням викладеного, аналізуючи нормативно-правове обгрунтування та встановлені обставини, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що вчинені ГУПФУ в Полтавській області дії в частині: - проведення перерахунку і виплати пенсії за вислугою років ОСОБА_1 з обмеженням її розміром 67500,00 грн (90% з 75000,00 грн); - проведення подальшого перерахунку і виплати призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугою років з урахуванням невірно розрахованої 25 процентної надбавки, визначеної статтями 2, 5 та 12 (п.22) Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; - не проведення виплати ОСОБА_1 заборгованості по перерахованій пенсії та облікування такої заборгованості в органі Пенсійного фонду України суперечать резолютивній частині рішення суду від 13.01.2021 у справі №440/727220 та свідчать про неналежне та неповне виконання ГУПФУ в Полтавській області рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.01.2021 у справі №440/727220, та, як наслідок, порушення останнім приписів статей Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України в частині обов`язковості виконання судового рішення, а відтак, згідно з частиною другою статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Проаналізувавши приписи чинного законодавства, а також застосовуючи належний спосіб захисту порушених прав заявника, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції щодо задоволення заяви ОСОБА_1 поданої в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом визнання протиправними дій ГУПФУ в Полтавській області в частині: - проведення перерахунку і виплати пенсії за вислугою років ОСОБА_1 з обмеженням її розміром 67500,00 грн (90% з 75000,00 грн); - проведення подальшого перерахунку і виплати призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугою років з урахуванням невірно розрахованої 25 процентної надбавки, визначеної статтями 2, 5 та 12 (п.22) Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; - не проведення виплати ОСОБА_1 заборгованості по перерахованій пенсії та облікування такої заборгованості в органі Пенсійного фонду України та постановити окрему ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 Кодексу адміністративного судочинства України, копію якої направити управлінню для вжиття заходів щодо усунення причин та умов неналежного та неповного виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.01.2021 у справі №440/7272/20.

При цьому, аргументи апеляційної скарги відповідача є безпідставними та необґрунтованими, носять формальний характер і не ґрунтуються ні на фактичних обставинах, ні на вимогах закону та спростовуються матеріалами справи.

Суд наголошує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі Серявін та інші проти України зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі Трофимчук проти України ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.

Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у цьому судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків рішення суду першої інстанції не спростовують.

За правилами частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та свідчать про незгоду із правовою оцінкою суду першої інстанції обставин справи, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Таким чином, колегія суддів, згідно ст. 316 КАС України вирішила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області - залишити без задоволення.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 10.07.2023 по справі №440/7272/20 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді Л.В. Любчич О.В. Присяжнюк