Справа № 669/522/23
Суддя: Давидюк О. І.
Дата ухвалення: 2023-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 669/522/23
Провадження № 2-а/669/10/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2023 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Давидюка О.І.,

з участю: секретаря судового засідання Дем`янюк Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Білогір`я в спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області, третя особа: інспектор СРПП відділення поліції № 3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області підполковник поліції Марченко Сергій Валерійович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

29 травня 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАД № 300046 від 10 травня 2023 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн за порушення ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

В обґрунтування позову вказав, що зі змісту оскаржуваної постанови слідує те, що 10 травня 2023 року о 15 год 50 хв на вул. Бельмаж, 1 в м. Острог Рівненської області він керував транспортним засобом Audi 100 та не виконав вимог дорожнього знаку «Проїзд без зупинки заборонено», крім того, не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 2.2 Додатку 1 до Правил дорожнього руху та п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху.

Також позивач вказав, що дійсно 10 травня 2023 року близько 16 год 00 хв він рухався власним автомобілем додому та на вул. Бельмаж, 1 в м. Острог Рівненської області був зупинений працівниками поліції, які стали вимагати документи, на що позивач попросив поліцейського надати докази інкримінованого йому правопорушення, проте поліцейський відмовився пояснивши відмову тим, що його докази це рапорт колеги. Не зважаючи на те, що позивач вказав поліцейському на грубе порушення законодавства, останнім було винесено стосовно нього постанову про накладення адміністративного стягнення.

Зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення працівник поліції порушив визначену законом процедуру розгляду справи та допустив істотне порушення прав позивача як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, крім того, на його неодноразові клопотання про відкладення розгляду справи і надання йому доказів вчинених ним правопорушень поліцейський не реагував.

Так, працівники поліції не повідомили його про те, хто буде розглядати справу про начебто вчинені ним адміністративні правопорушення, не запропонували дати пояснення по суті правопорушень, в яких його фактично звинувачували, не з`ясували, чи є обставини, які обтяжують або пом`якшують покарання, чи вчинялось діяння в умовах крайньої необхідності, крім того, позивачу не було належним чином роз`яснено його прав, не запропоновано заявити клопотання, в тому числі щодо права мати захисника, на його клопотання щодо бажання скористатись правовою допомогою не було ніякої реакції.

Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, тому просив її скасувати, а провадження в справі закрити.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача ГУНП в Рівненській області в судове засідання не з`явився, відзиву не подав.

Третя особа інспектор СРПП відділення поліції № 3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області підполковник поліції Марченко С.В. в судове засідання не з`явився, надав письмові пояснення на позовну заяву по даній справі, в яких просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою інспектора СРПП відділення поліції № 3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області підполковника поліції Марченка С.В. від 10 травня 2023 року серії БАД № 300046 позивач ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП до штрафу в розмірі 425 грн за те, що «10 травня 2023 року о 15 год 50 хв на вул. Бельмаж, 1 в м. Острог Рівненської області водій керував транспортним засобом та не виконав вимог дорожнього знаку «Проїзд без зупинки заборонено», крім того, водій не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 2.2 Додатку 1 до Правил дорожнього руху та п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху».

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

У відповідності до п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Пунктом 2.2 Додатку 1 до Правил дорожнього руху передбачено наявність такого знаку пріоритету, як «Проїзд без зупинки заборонено».

Частиною 1 ст. 122 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність, зокрема, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо водій порушив Правила дорожнього руху; якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могти бути; якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; порушення порядку визначення і використання на транспортного засобу спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

При цьому, поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Згідно з абзацом 3 ч. 1 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», водій має право знати причину зупинки транспортного засобу посадовою особою державного органу, яка здійснює нагляд за дорожнім рухом, а також прізвище і посаду цієї особи.

Відповідно до підпункту «в» п. 2.14. Правил дорожнього руху, водій має право знати причину зупинки, перевірки та огляду транспортного засобу посадовою особою державного органу, яка здійснює нагляд за дорожнім рухом, а також її прізвище і посаду.

Так, інспектор СРПП відділення поліції № 3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області підполковник поліції Марченко С.В. (далі по тексту інспектор Марченко С.В.) у своїх письмових поясненнях (вх. № 2649/23 від 31 серпня 2023 року) стверджував, що позивача зупинив законно з огляду на порушення останнім вимог п. 2.2 Додатку 1 до Правил дорожнього руху, а саме проїзд без зупинки дорожнього знаку «Проїзд без зупинки заборонено».

Однак, на підтвердження таких доводів, інспектор Марченко С.В. не надав жодних доказів, в тому числі відеозапису з боді-камер поліцейських та «рапорт колеги», на наявність яких він наголошував водієві та посилався при розгляді справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу, що підтверджується наданим позивачем та оглянутим судом відеозаписом (файл: 00143).

До того ж, як вбачається з відеозапису (файл: 00143) інспектор Марченко С.В. причиною зупинки транспортного засобу під керуванням позивача спочатку називав «перевірка документів у зв`язку з перевезенням водієм невідомого вантажу», а згодом (через значний проміжок часу) вже називав іншу причину зупинки проїзд без зупинки дорожнього знаку «Проїзд без зупинки заборонено».

Крім того, з відеозапису (файл: 00146) слідує, що позивач ОСОБА_1 стверджував про те, що вже пред`являв посвідчення водія на вимогу інспектора, а також повторно під відеозапис пред`явив посвідчення водія інспектору поліції.

Статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

У відповідності до ч. ч. 1, 3 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Натомість, як вбачається з наданого позивачем відеозапису, на справедливе обурення ОСОБА_1 неправомірними діями працівників поліції, які не надавши жодних доказів вини позивача склали відносно останнього постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП, поліцейським було складено ще протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП.

Проте, постановою Острозького районного суду Рівненської області від 06 липня 2023 року № 567/898/23, яка відповідно до Єдиного державного реєстру судових рішень набрала законної сили 18 липня 2023 року, справу про адміністративне правопорушення за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, щодо ОСОБА_1 було закрито у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП, не доведена, в зв`язку з чим постанова серії БАД № 300046 від 10 травня 2023 року підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, в силу положень ч. 1 ст. 139 КАС України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати по сплаті ним судового збору в розмірі 536,80 грн.

Керуючись ст. ст. 122, 126, 241-246, 286 КАС України, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області, третя особа: інспектор СРПП відділення поліції № 3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області підполковник поліції Марченко Сергій Валерійович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову від 10 травня 2023 року серії БАД № 300046 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП закрити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Рівненській області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 536 гривень 80 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя:О. І. Давидюк