Справа № 280/2762/23
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2023-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2023 року Справа № 280/2762/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Киселя Р.В., за участю секретаря судового засідання Шаповалова Б.М.,

представників:

первісного позивача - відповідача за зустрічним позовом Ташевської Н.Д.,

первісного відповідача - позивача за зустрічним позовом Маміч Я.С.,

третьої особи за зустрічним позовом Школової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області (вул. Гоголя, буд. 105-А, м. Запоріжжя, 69002) до Товариства з обмеженою відповідальністю «БАРВІНОК-ІНВЕСТ» (вул. Перемоги, буд. 72А, кімн. (офіс) 9, м. Запоріжжя, 69005) про адміністративно-господарських санкцій та зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БАРВІНОК-ІНВЕСТ» (вул. Перемоги, буд. 72А, кімн. 9, м. Запоріжжя, 69005) до Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області (вул. Гоголя, буд. 105-А, м. Запоріжжя, 69002) про визнання протиправним та скасування рішення, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача за зустрічним позовом - Головне управління ДПС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м. Запоріжжя, 69107),

ВСТАНОВИВ:

03.05.2023 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява, надіслана засобами поштового зв`язку 28.04.2023, Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області (далі первісний позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «БАРВІНОК-ІНВЕСТ» (далі первісний відповідач), в якій первісний позивач просить суд стягнути з первісного відповідача до Державного бюджету адміністративно-господарські санкції у розмірі 54588,40 грн.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що від Головного управління ДПС в Запорізькій області до первісного позивача надійшли матеріали фактичної перевірки, зокрема АЗС №14, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Авраменка, 19, де здійснює діяльність первісний відповідач. Актом фактичної перевірки від 09.08.2022 №2240/08/01/07/09/40385546 (далі Акт перевірки) зафіксоване порушення первісним відповідачем вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, а саме отримання необґрунтованої виручки, що виникла в результаті позитивної різниці між фактичною виручкою від продажу (реалізації) товару та виручкою за цінами, сформованими відповідно до запровадженого способу регулювання (п. 41-4 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236). Згідно додатку до Акту перевірки необґрунтована виручка первісного відповідача при продажу товарів на АЗС №14 становила 27294,20 грн. За результатами розгляду Акту перевірки первісним позивачем було прийняте рішення від 06.02.2023 №3 (далі Рішення №3) про застосування адміністративно-господарських санкцій, яким до первісного відповідача за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін (тарифів) застосовані адміністративно-господарські санкції у виді: 1) вилучення необґрунтовано одержаної виручки, що становить позитивну різницю між фактичною виручкою від продажу (реалізації) товару та виручкою за цінами, сформованими відповідно до запровадженого способу регулювання, в сумі 27494,20 грн; 2) штрафу в розмірі 100 відсотків необґрунтовано одержаної виручки в сумі 27294,20 грн. Загальна сума санкцій складає 54588,40 грн. Рішення №3 06.02.2023 було надіслане первісному відповідачу та отримане ним 08.02.2023. Станом на час звернення первісного позивача до суду із цим позовом сума адміністративно-господарських санкцій за Рішенням №3 первісним відповідачем не сплачена, через що первісний позивач просить задовольнити свої вимоги.

Ухвалою від 08.05.2023 у справі було відкрите спрощене позовне провадження, розгляд справи призначено в порядку письмового провадження.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі була отримана первісним відповідачем 16.05.2023.

02.06.2023 від первісного відповідача до суду надійшов зустрічний позов, надісланий засобами поштового зв`язку 31.05.2023, в якому первісний відповідач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення від 06.02.2023 №3 про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення законодавства про ціни і ціноутворення, прийняте первісним позивачем, яким до первісного відповідача застосовано адміністративно-господарські санкції в сумі 54 588,40 грн.

В обґрунтування вимог за зустрічним позовом первісний відповідач зазначає, що висновки, викладені первісним позивачем в Рішенні №3, є необґрунтованими, не підтвердженими відповідними доказами, а тому Рішення №3 є протиправним та підлягає скасуванню. Зазначає, що Акт перевірки не відповідає уніфікованій формі, затвердженій наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 26.08.2020 №1637 «Про затвердження уніфікованої форми акта, складеного за результатами проведення планової (позапланової) перевірки за дотриманням суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері формування, встановлення та застосування державних регульованих цін». В Акті перевірки відсутнє посилання на статтю Закону України «Про ціни і ціноутворення». Вважає, що Акт перевірки, який став єдиною підставою для прийняття Рішення №3 не є належним доказом. В Акті перевірки та додатках до нього відсутній детальний опис порушення з посиланням на відповідну норму законодавства, додаток містить лише узагальнені цифрові дані, відсутнє посилання на будь-які первинні та/або інші документи, на підставі яких контролюючим органом встановлена інформація, відображена в додатку до Акту перевірки. Також зазначає, що при проведенні перевірки та визначення необґрунтованої виручки контролюючим органом не була розмежована виручка від операцій з роздрібної торгівлі пальним, тобто тих операцій щодо яких запроваджено державне регулювання, від операцій з відпуску пального зі зберігання уповноваженим особам ТОВ «ЛІВАЙН ТОРГ» на умовах договору №ДЗБ21-160/ЛТ за скетч-картками та паливними картками. Будь-які доказі направлення контролюючим органом на адресу первісного відповідача документів, на підставі яких можливо було б визначити та перевірити правильність вирахування як фактичної виручки від реалізації, так і необґрунтованої виручки, відсутні та суду не надані. Тобто, первісний позивач ніякими належними та допустимими доказами не підтвердив правильність та обґрунтованість прийняття Рішення №3 і застосування до первісного відповідача санкцій у розмірі, визначеному Рішенням №3. Зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України №1236 не було передбачено будь-якого відшкодування на випадок реалізації пального за цінами, що є нижчими від економічно обґрунтованого розміру. Також вказує, що в додатку до Акту перевірки зазначена помилкова та недостовірна інформація щодо середньої вартості 1 літра пального, визначеного Мінекономіки, граничного рівня торгівельної надбавки, максимальної розрахункової роздрібної ціни. Просить задовольнити зустрічний позов.

Ухвалою від 05.06.2023 зустрічний позов прийнятий до спільного розгляду з первісним позовом, об`єднані в одне провадження вимоги за зустрічним позовом з первісним позовом, здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача за зустрічним позовом - Головне управління ДПС у Запорізькій області, призначене підготовче засідання на 16 червня 2023 року о 10 год. 00 хв.

12.06.2023 від первісного позивача до суду надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання з метою надання додаткового часу для підготовки та подання відзиву на зустрічний позов.

У підготовче засідання 16.06.2023 представники учасників справи не прибули.

Станом на 16.06.2023 у суду були відсутні відомості про вручення первісному відповідачу та третій особі повістки про виклик до суду на 16.06.2023.

Ухвалою від 16.06.2023 підготовче засідання було відкладене на 17.07.2023.

16.06.2023 від первісного позивача до суду надійшло клопотання про залучення до участі в справі в якості співвідповідача за зустрічним позовом третьої особи та відзив на зустрічний позов.

У відзиві на зустрічний позов первісний позивач зазначив, що від первісного відповідача до первісного позивача не надходило жодних листів, заперечень, пояснень, які б спростовували викладені в Акті перевірки порушення. Первісний позивач не має повноважень перевірки/дослідження на предмет відповідності законодавству, правильності розрахунку необґрунтованої виручки та/або внесення змін до Акту перевірки при прийнятті рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій. Зазначає, що предметом позову є правомірність Рішення №3, а не правомірність дій податкового органу. Доводи первісного відповідача не спростовують факт вчинення нам правопорушення в сфері ціноутворення. Оскільки дії податкового органу не визнані протиправними, то у первісного позивача були всі законні підстави для прийняття Рішення №3. Просить відмовити у задоволенні зустрічного позову.

21.06.2023 від первісного відповідача до суду надійшла відповідь на відзив на зустрічний позов, в якій первісний відповідач зазначає, що первісним позивачем не досліджувались докази, на підставі яких зроблені висновки, викладені у Рішенні №3. Акт перевірки не може вважатися належним доказом. Вважає оскаржуване рішення первісного позивача протиправним.

13.07.2023 від первісного позивача та 14.07.2023 від первісного відповідача до суду надійшли клопотання про відкладення підготовчого засідання, обґрунтовані неотриманням від третьої особи письмових пояснень.

Станом на 17.07.2023 у суду були відсутні відомості про вручення третій особі повістки про виклик до суду на 17.07.2023.

Ухвалою від 17.07.2023 підготовче засідання було відкладене на 27.07.2023.

26.07.2023 від третьої особи до суду надійшли письмові пояснення, в яких третя особа зазначила, що на виконання листа ДПС України від 11.05.2022 №3869/7/99-00-07-05-03-07 третьою особою здійснений аналіз податкової інформації та повідомлено керівника первісного відповідача про необхідність проведення фактичної перевірки АЗС, де здійснює діяльність первісний відповідач. В ході перевірки представник первісного відповідача не висловив будь-яких зауважень щодо підстав проведення фактичної перевірки. За наслідками фактичної перевірки складено Акт перевірки, від підписання та отримання якого посадові особи первісного відповідача відмовились. В ході проведення перевірки була проаналізована інформація щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін при реалізації дизельного палива та бензинів автомобільних АЗС №14, де здійснює діяльність первісний відповідач, згідно фіскальних чеків реалізації через РРО з фіскальним номером , які надходять на сервер ДПС України та відображаються в ІС СОД РРО за період з 16.04.2022 по 16.05.2022. в фіскальних чеках реалізації визначено лише товар, ціна, кількість та спосіб розрахунку (готівка або без готівка), визначити скетч-картки чи паливні картки в чеках неможливо, бо в жодному фіскальному чеку реалізації це не зазначено. До аналізу використовувались лише фіскальні чеки реалізації пального.

Ухвалою від 27.07.2023 у задоволенні клопотання первісного позивача про залучення співвідповідача за зустрічним позовом відмовлено.

Протокольною ухвалою від 27.07.2023 було закрите підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 16.08.2023.

Ухвалою від 16.08.2023 за клопотанням сторін провадження у справі було зупинене до 13.09.2023.

08.09.2023 від первісного відповідача до суду надійшли клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи та додаткові пояснення.

13.09.2023 від третьої особи до суду надійшли додаткові письмові пояснення.

Ухвалою від 13.09.2023 провадження у справі було поновлене, судове засідання призначене на 13.09.2023.

У судовому засіданні оголошувалась перерва до 19.09.2023.

19.09.2023 від первісного відповідача до суду надійшли додаткові пояснення та докази.

У судовому засіданні представник первинного позивача підтримав вимоги первинного позову, з підстав наведених у ньому, та заперечив проти зустрічного позову, представник первинного відповідача заперечив проти первинного позову та наполягав на задоволенні зустрічного позову, представник третьої особи підтримав первісний позов та заперечив проти зустрічного позову.

У судовому засіданні 19.09.2023 проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Суд, розглянувши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наступні обставини справи.

На підставі наказу третьої особи від 21.07.2022 №779-п було призначено фактичну перевірку з 25.07.2022 тривалістю 10 діб АЗС первісного відповідача за адресою: м. Запоріжжя, вул. Авраменка, 19 за період з 01.01.2022 по день закінчення фактичної перевірки з питань дотримання норм законодавства, які є обов`язковими до виконанні при здійсненні оптової та роздрібної торгівлі підакцизними товарами; вимог законодавства, яке регулює виробництво, придбання, зберігання та реалізацію пального; порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів; вимог законодавства, яке регулює ведення касових операцій; наявності ліцензій та інших документів; установлених правил торгівлі підакцизними товарами, а також інших питань, що регулюють виробництво та обіг підакцизних товарів в Україні, з питань цін та ціноутворення. Наказом третьої особи від 03.08.2022 №817-п з 04.08.2022 було продовжено фактичну перевірку на 5 діб.

Відповідно до Акту перевірки, фактичну перевірку було розпочато 26.07.2022 о 12:58 год.

У висновку Акту перевірки зазначено, що, крім іншого, встановлено порушення Закону України «Про ціни і ціноутворення» від 21.06.2012 №5007-VI (далі Закон №5007), при цьому в описовій частині Акту перевірки зазначена наступна інформація:

«При перевірці АЗС, розташованої за адресою: м. Запоріжжя, вул. Авраменка, 19, де здійснює діяльність ТОВ «БАРВІНОК-ІНВЕСТ» () встановлено:

порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, а саме: отримання необґрунтованої виручки, що виникла в результаті позитивної різниці між фактичною виручкою від продажу (реалізації) товару та виручкою за цінами, сформованими відповідно до запровадженого способу регулювання, що детально викладено в додатку до цього акту фактичної перевірки (дослідження питань формування та застосування державних регульованих цін на пальне ТОВ «БАРВІНОК-ІНВЕСТ» () при продажу товарів на АЗС №14)».

Також в описовій частині Акту перевірки зазначено, що ТОВ «Барвінок-Інвест» додатково надано договір від 01.11.2021 року №ДЗБ21-160/ЛТ, який укладений з ТОВ «Лівайн Торг» (), на підставі частини 2 статті 628 Цивільного кодексу України.

09.08.2022 третьою особою складений акт №415/08/01/07/09/40385546 відмови первісного відповідача від підписання та отримання Акту перевірки.

27.09.2022 первісним відповідачем третій особі були подані заперечення до Акту перевірки, в тому числі щодо порушення вимог Закону №5007.

Листом від 11.10.2022 №26167/6/08-01-07-09-13 третя особа повідомили, що вважає встановлені Актом перевірки порушення, в тому числі Закону №5007, дійсними, та заперечення первісного відповідача залишила без задоволення. Зі змісту цього листа також вбачається повідомлення первісного відповідача про надіслання матеріалів перевірки первісному позивачу листом від 22.08.2022 №23248/6/08-01-07-09-13.

Листом від 25.01.2023 №2319/6/08-01-07-09-12, який надійшов первісному позивачу 03.02.2023 за вх. №Вх.-14.1-21/191, третя особа надіслала первісному позивачу в тому числі Акт перевірки, з метою накладення адміністративно-господарських санкцій на суб`єкта господарювання.

06.02.2023 первісним позивачем прийняте Рішення №3, яким до первісного відповідача, за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін (тарифів), на підставі Акту перевірки, застосовані адміністративно-господарські санкції:

1) вилучення необґрунтовано одержаної виручки, що становить позитивну різницю між фактичною виручкою від продажу (реалізації) товару та виручкою за цінами, сформованими відповідно до запровадженого способу регулювання, в сумі 27294,20 грн;

2) штраф у розмірі 100 відсотків необґрунтовано одержаної виручки в сумі 27294,20 грн.

Рішення №3 06.02.2023 направлене первісному відповідачу до виконання в 15-денний термін та отримано ним 08.02.2023.

У визначений термін первісним відповідачем не було сплачено адміністративно-господарські санкції, визначені Рішенням №3, через що первісний позивач звернувся до суду з первісним позовом.

Вважаючи Рішення №3 протиправним первісний відповідач звернувся до суду із зустрічним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи суд виходить з наступного.

За приписами пп. 69.27 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, податкові органи здійснюють державний контроль (нагляд) та спостереження у сфері ціноутворення відповідно до Закону України «Про ціни і ціноутворення» з урахуванням особливостей, встановлених цим пунктом.

Податкові органи здійснюють контроль за дотриманням платниками податків вимог законодавства щодо встановлених державою фіксованих цін, граничних цін та граничних рівнів торговельної надбавки (націнки) шляхом проведення фактичних перевірок.

Фактична перевірка проводиться за наявності хоча б однієї з таких підстав:

отримання у встановленому законодавством порядку від державних органів або органів місцевого самоврядування інформації, що свідчить про можливі порушення платником податків законодавства про ціни і ціноутворення;

отримання письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

Під час проведення фактичної перевірки податкові органи мають право отримувати від суб`єктів господарювання документи та/або інформацію, які підтверджують вартість придбання товару, що є предметом перевірки.

У разі виявлення порушень законодавства про ціни і ціноутворення за результатами проведення фактичної перевірки такі порушення зазначаються в окремому акті про результати фактичної перевірки, який надсилається до органу, уповноваженого приймати рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

У разі якщо платник податків не погоджується з виявленими під час фактичної перевірки порушеннями законодавства про ціни і ціноутворення, він надсилає свої зауваження до органу, уповноваженого приймати рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

Згідно п. п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до приписів п. 80.1 ст. 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

В даній справі первісним відповідачем не заперечується правомірність проведення третьою особою фактичної перевірки, за наслідками якої складено Акт перевірки, не оскаржуються будь-які рішення, дії чи бездіяльність третьої особи.

Проте, первісний відповідач зазначає, про невідповідність висновків Акту перевірки фактичним обставинам та про необґрунтованість цих висновків в частині підстав для прийняття первісним позивачем рішення про застосування до первісного відповідача адміністративно-господарських санкцій.

Частиною 1 статті 16 Закону України Про ціни і ціноутворення (далі - Закон №5007) встановлено, що органами державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення (далі - уповноважені органи) є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з контролю за цінами; інші органи, визначені законом.

Згідно з частиною 2 статті 16 Закону України Про ціни і ціноутворення повноваження та порядок діяльності уповноважених органів, права та обов`язки їх посадових осіб, які здійснюють державний контроль (нагляд) за дотриманням суб`єктами господарювання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін та державне спостереження у сфері ціноутворення, визначаються цим Законом, Законом України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності та іншими законами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 №667 затверджено Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (далі - Положення № 667).

Згідно з пунктом 1 Положення № 667 Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який реалізує державну політику, зокрема з контролю за цінами.

Відповідно до підпункту 11 пункту 4 Положення № 667 Держпродспоживслужба відповідно до покладених на неї завдань у сфері дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням вимог формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

Абзацом 1 пункту 7 Положення № 667 установлено, що Держпродспоживслужба здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.

Відповідно до п. 1 Положення про Головне управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області, затвердженого наказом Держпродспоживслужби від 24.02.2020 №151, Головне управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області є територіальним органом Держпродспоживслужби.

Підпунктом 10 п. 4 цього Положення визначено, що Головне управління відповідно до покладених на нього завдань забезпечує реалізацію державної політики, а саме: у сфері дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, зокрема, здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням вимог формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; здійснює державний нагляд (контроль) за достовірністю інформації, зазначеної у документах про формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; приймає рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

Отже, приймати рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій мають право відповідні уповноважені органи, визначені статтею 16 Закону України Про ціни і ціноутворення, на підставі актів, складених за результатами фактичних перевірок, проведених податковими органами.

Застосування адміністративно-господарських санкцій здійснюється у порядку, визначеному цим Законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 20 Закону України № 5007 передбачено, що до суб`єктів господарювання застосовуються адміністративно-господарські санкції за: порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін - вилучення необґрунтовано одержаної виручки, що становить позитивну різницю між фактичною виручкою від продажу (реалізації) товару та виручкою за цінами, сформованими відповідно до запровадженого способу регулювання (крім тих, що на постійній основі надають житлово-комунальні послуги або мають адресного споживача), та штраф у розмірі 100 відсотків необґрунтовано одержаної виручки;

З аналізу вищезазначених правових норм вбачається, що законодавець чітко визначив повноваження органів державного нагляду (контролю) в сфері ціноутворення відповідно до Закону України Про ціни і ціноутворення, відокремивши повноваження державних органів (нагляду) - податкової служби щодо проведення перевірки, із наступним оформленням відповідного Акту, від повноважень територіальних органів Держпродспоживслужби щодо розгляду заперечень на відповідний Акт та прийняття Рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

За приписами ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що первісним позивачем не повідомлено в будь-який спосіб про надходження від третьої особи матеріалів перевірки, за наслідками якої складено Акт перевірки, не повідомлено про розгляд зазначених матеріалів, а за три дня після надходження таких матеріалів прийнято оскаржуване первісним відповідачем рішення. Відповідно, первісного відповідача позбавлено права на участь в процесі прийняття рішення, подання зауважень на Акт перевірки. Відтак, суд констатує недодержання первісним позивачем під час прийняття рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій приписів п.п. 8, 9 ч. 2 ст. 2 КАС України, відповідно це рішення не може бути визнаним обґрунтованим (п. 3 ч. 2 ст. 2 КАС України).

Посилання представника первісного позивача на відсутність порядку прийняття рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій є необґрунтованим, оскільки в силу приписів останнього абзацу пп. 69.27 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України на первісного позивача покладений обов`язок розглянути зауваження на відповідний акт перевірки, при цьому суду не відомий будь-який спосіб отримання інформації про наявність чи відсутність таких зауважень, ніж повідомити суб`єкта, якого стосуються матеріали перевірки, про надходження таких матеріалів та їх розгляд з можливим прийняття рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій.

Разом з тим, суд зазначає, що первісний відповідач висловив свої зауваження на Акт перевірки в частині необґрунтованості висновку про порушення ним вимог Закону №5007, які виклав у запереченнях на Акт перевірки від 27.09.2022. Проте, третьою особою, в порушення прямих приписів останнього абзацу пп. 69.27 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України розглянуті такі зауваження самостійно (лист від 11.10.2022 №26167/6/08-01-07-09-13), а не передано їх на розгляд первісному позивачу в частині, яка стосується порушень вимог Закону №5007.

Стосовно аргументу TOB "Барвінок-інвест", що за своєю формою та змістом Акт перевірки не відповідає уніфікованій формі, затвердженій наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 26.08.2020 року №1637 Про затвердження уніфікованої форми акта, складеного за результатами проведення планової (позапланової) перевірки за дотриманням суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, суд не погоджується з ним та зазначає, що в силу приписів пп. 69.27 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України Акт перевірки має відповідати вимогам Податкового кодексу України, а не вимогам зазначеного наказу.

Щодо твердження первісного відповідача про відсутність посилання в Акті перевірки на статтю Закону України Про ціни і ціноутворення, яка ним порушена, суд зазначає, що це не може бути окремою підставою для спростування виявленого правопорушення, враховуючи те, що оскаржуване рішення містить посилання на норму закону яку порушив TOB "Барвінок-інвест".

Доводи TOB "Барвінок-інвест", що зі змісту листа Головного управління ДПС у Запорізькій області від 25.01.2023 №2319/6/08-01-07-09-12 (а.с. 11) не вбачається переліку направлених документів, які є додатками до листа, суд не приймає, оскільки в зазначеному листі чітко зазначено, що на адресу Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області направлялися акти з додатками, зокрема й Акт перевірки.

Стосовно виявленого правопорушення, судом встановлено наступне.

З додатку 1 до Акту перевірки вбачається, що третьою особою визначене завищення первісним відповідачем максимального рівня державних регульованих цін на пальне в період, який перевірявся, на загальну суму 27294,20 грн.

Разом з тим, при визначенні зазначеної суми третя особа керувалась інформації про загальний обсяг пального в періоді, який перевірявся, в тому числі того пального, фактичної реалізації якого первісним відповідачем не здійснено.

Зокрема, судом встановлено, що між TOB ЛІВАЙН ТОРГ та TOB БАРВІНОК-ІНВЕСТ укладено договір № ДЗБ21 -160/ЛТ, від 01.11.2021.

За умовами п.1.1. договору, TOB ЛІВАЙН ТОРГ передає пальне в резервуари автозаправних станцій, що перебувають в користуванні (та/або власності) TOB БАРВІНОК-ІНВЕСТ, а TOB БАРВІНОК-ІНВЕСТ зобов`язується доставити власними силами та/або наймає сторонню організацію перевізника, прийняти та зберігати Товар, що передається TOB ЛІВАЙН ТОРГ, і повернути пальне TOB ЛІВАЙН ТОРГ у схоронності за першою його вимогою про повернення, або здійснити відпуск зі зберігання Товару Уповноваженим (довіреним) особам TOB ЛІВАЙН ТОРГ за умови пред`явлення ними довірчого документа TOB ЛІВАЙН ТОРГ (Скретч-картки, паливної картки) та/або Мобільного додатку ENERGY, Код поділитися, у відповідній кількості та номіналу.

Тобто пальне TOB ЛІВАЙН ТОРГ знаходилося на зберіганні у TOB БАРВІНОК-ІНВЕСТ та останнім не придбавалося і видавалося зі зберігання TOB ЛІВАЙН ТОРГ за скретч-картками та за паливними картками.

Судом під час розгляду справи по суті було встановлено та не заперечувалося податковим органом, що дійсно при проведенні перевірки та визначенні необґрунтованої виручки контролюючим органом не була розмежована виручка від операцій із роздрібної торгівлі пальним, тобто тих операцій, щодо яких запроваджено державне регулювання у вигляді встановлення граничного рівня торговельної надбавки, від операцій із відпуску пального зі зберігання уповноваженим особам TOB ЛІВАЙН ТОРГ на умовах договору №ДЗБ21- 160/ЛТ за скретч-картками та за паливними картками.

Приймання пального на зберігання, а також видача пального зі зберігання на підставі зазначеного договору в період з 16.04.2022 по 16.05.2022 мали місце та підтверджені відповідними актами, які були надані під час перевірки разом із договором, та додані до матеріалів справи. Даний факт не спростований первісним позивачем та третьою особою.

Зі змісту долучених до матеріалів справи актів приймання-передачі товару, приймання-передачі товару та наданих послуг по договору №ДЗБ21- 160/ЛТ, які підписані первісним відповідачем та ТОВ «ЛІВАЙН ТОРГ», вбачається, що вартість наданих зі зберігання та відпуску послуг відокремлена від вартості товару і становить менший від вартості пального розмір.

Відповідно, первісним відповідачем доведено факт передачі ним зі зберігання TOB ЛІВАЙН ТОРГ пального у період, який перевірявся, в тому числі з АЗС №14.

Інформація щодо факту відпуску пального за готівку, за скретч-картками, за паливними картками на АЗС 14 підтверджується z-звітами денними, змінними звітами АЗС за формою 17-НП, що були надані при перевірці контролюючому органу та надані суду.

Судом були проаналізовані денні z-звіти, в яких зазначено щодо кожного з резервуарів міститься наступна інформація оплата б.картка: відпущено літрів, відпущено грн оплата скретч: відпущено літрів, відпущено грн, оплата п.картка: відпущено літрів, відпущено грн, оплата готівкою: відпущено літрів, відпущено грн.

Із наведеної інформації можливо встановити, що при відпуску пального за скретч-картками та паливними картками у фіскальному чеку зазначається вартість такого пального у гривнях, хоча фактично, за умовами договору № ДЗБ21-160/ЛТ від 01.11.2021, укладеного з TOB ЛІВАЙН ТОРГ відпуск пального здійснюється за умови лише пред`явлення на АЗС скретч-картки та паливної картки, без проведення будь-якого фактичного розрахунку в готівковій чи в безготівковій формі.

Однак, у зв`язку із особливостями програмного забезпечення реєстраторів розрахункових операцій, вартість пального як товару у фіскальному чеку відображається в гривнях. Проте, фактично, загальна вартість цих операцій (відпуск пального за скретч-картками та паливними картками) не обліковується товариством як виручка за зміну, на підтвердження цього TOB "Барвінок-інвест" надало оборотно-сальдові відомості.

З вище наведеного, суд дійшов висновку, що під час перевірки обставини та умови передачі первісним відповідачем TOB ЛІВАЙН ТОРГ пального не аналізувалися, не були враховані умови договору № ДЗБ21-160/ЛТ від 01.11.2021, хоча сам договір під час перевірки надавався та описаний в акті перевірки, не перевірялося фактичне надходження коштів на рахунок товариства, що суттєво вплинуло на розрахунок під час перевірки та призвело до невірних висновків щодо розміру необґрунтовано одержаної виручки первісним відповідачем.

Також суд зазначає, про те, що у додатку 1 до акту перевірки (а.с.16) перевіряючими не вірно визначений граничний рівень торгівельної надбавки станом на конкретну дату, не враховано зміну їх розміру.

Так пунктом 41-4 постанови Кабінету міністрів України від 09.12.2020 № 1236 Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 встановлено граничний рівень торговельної надбавки, тобто запроваджено державне регулювання саме роздрібних цін на бензини автомобільні та дизельне паливо (далі-Постанова №1236)

Пунктом 41-4 Постанови №1236 в редакції до 30.04.2022 встановлено було, що на період дії карантину граничний рівень торговельної надбавки в розмірі:

не більше 5 гривень з урахуванням податку на додану вартість, що нараховується д середньої вартості 1 літра дизельного палива;

не більше 4,55 гривні з урахуванням податку на додану вартість, що нараховується до середньої вартості 1 літра бензинів автомобільних.

Під час продажу (реалізації) брендового преміального дизельного палива та бензинів автомобільних, із покращеними показниками якості та позначення (маркування) яких включає певну торгову марку (товарний знак), розмір доплати не може перевищувати 5 відсотків до розміру роздрібних цін на відповідні види палива, визначені згідно з абзацами третім - п`ятим цього пункту.

Пунктом 41-4 Постанови №1236 в редакції яка діяла після 30.04.2022 встановлено, що на період дії карантину граничний рівень торговельної надбавки в розмірі:

не більше 7 гривень з урахуванням податку на додану вартість, що нараховується до середньої вартості 1 літра дизельного палива;

не більше 6,5 гривні з урахуванням податку на додану вартість, що нараховується до середньої вартості 1 літра бензинів автомобільних.

Під час продажу (реалізації) брендового преміального дизельного палива та бензинів автомобільних, із покращеними показниками якості та позначення (маркування) яких включає певну торгову марку (товарний знак), розмір доплати не може перевищувати 5 відсотків до розміру роздрібних цін на відповідні види палива, визначені згідно з абзацами третім - п`ятим цього пункту.

Судом був проаналізований додаток 1 до Акту перевірки та інші матеріали перевірки, які були надані суду та з`ясовано, що перевіряючими на дату 29.04.2023 застосовується редакція п. 41-4 Постанови №1236 яка почала діяти лише з 30.04.2023.

Крім того, не враховано, те що під час продажу (реалізації) брендового преміального дизельного палива та бензинів автомобільних, із покращеними показниками якості та позначення (маркування) яких включає певну торгову марку (товарний знак), в даному випадку це - А95 Energy, розмір доплати не може перевищувати 5 відсотків до розміру роздрібних цін на відповідні види палива.

У зв`язку з чим, суд вважає, що перевіряючими було невірно визначено розмір необґрунтованої виручки первісного відповідача, що в свою чергу призвело до невірного визначення первісним позивачем розміру адміністративно-господарських санкцій, застосованих рішенням від 06.02.2023 №3. При цьому слід зазначити, що суд не наділений повноваженням самостійно визначати розмір відповідних адміністративно-господарських санкцій.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на викладене вище, суд висновує про недоведеність первісним позивачем правомірності прийняття рішення від 06.02.2023 №3, тому первісний позов не підлягає задоволенню, а зустрічний слід задовольнити у повному обсязі.

задовольнити у повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що, відповідно до частини першої статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області відмовити.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «БАРВІНОК-ІНВЕСТ» задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області від 06.02.2023 №3 про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення законодавства про ціни і ціноутворення, яким до Товариства з обмеженою відповідальністю «БАРВІНОК-ІНВЕСТ» застосовано адміністративно-господарські санкції на загальну суму 54 588,40 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БАРВІНОК-ІНВЕСТ» сплачений судовий збір у сумі 2684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 коп.).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 27.09.2023.

Суддя Р.В. Кисіль