Справа № 160/23823/23
Суддя: Рищенко Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2023-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

25 вересня 2023 року Справа 160/23823/23

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Рищенко А.Ю., перевіривши у м. Дніпрі матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

УСТАНОВИВ:

18.09.2023 ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області .

За приписами ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Статтями 160 та 161 КАС України встановлені вимоги до позовної заяви та доданих до неї документів.

Відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно із ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (далі - Закон № 3674-VI), судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" установлено у 2023 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2023 року у розмірі 2 684,00 грн.

Розміри ставок судового збору визначені у ст. 4 Закону № 3674-VI.

Згідно із приписами ст. 4 Закону № 3674-VI, за подання до суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Отже, звертаючись до суду з вимогою майнового характеру, позивач повинен був сплатити судовий збір в сумі 1 444,08 грн. (144 408,41 х 1%).

Однак, позивачем не було надано доказу сплати судового збору.

Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір за позов у розмірі 1 444,08 грн., за наступними платiжними реквiзитами для перерахування судового збору в гривнях:

ГУК у Дн-кiй обл/Чечел.р/22030101;

банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.);

;

рахунок отримувача - UA4004632;

МФО - 899998;

код класифікації доходів бюджету - 22030101.

В позовній заяві позивач просить відстрочити сплату судового збору та зменшити його розмір, оскільки є членом багатодітної сім`ї і його доходи не дають змоги нести додаткові витрати зі сплати судового збору.

Згідно з частиною 1 статті 133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до пункту 1 частини 1, частини 2 статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, звільнити від сплати судового збору за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Відтак, підставою для відстрочення сплати судового збору у адміністративному судочинстві є майновий стан сторони, визначення якого є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується його рівень.

Позивач не надав суду відомостей про свій майновий стан та не підтвердив неспроможність сплати судового збору.

Таким чином, суд не враховує обґрунтування клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору та зменшення його розміру, оскільки останній не надав жодних та належних доказів, які б підтверджували майновий стан та неможливість сплати судового збору.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Частиною 1 статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.4 ст.122 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Згідно ч.3 ст.122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, КАС України передбачає можливість установлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, а також спеціального порядку обчислення таких строків. Такі спеціальні строки мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним строком звернення до адміністративного суду, визначеним ч.2 ст.122 КАС України, а також скороченими строками, визначеними ч.4 ст.122 КАС України.

В свою чергу, відносини у сфері оподаткування, права та обов`язки платників податків і зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження та обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює ПК України.

Спеціальною нормою, яка встановлює порядок оскарження рішень контролюючих органів, є ст.56 ПК України. З її змісту вбачається, що у платника податків є право розсуду в обранні адміністративного та/або судового порядку оскарження такого рішення після його отримання. Обрання платником податків в першу чергу адміністративного порядку оскарження рішення не виключає можливості надалі звернутися до суду з відповідним позовом, що визнається досудовим порядком вирішення спору.

Пунктом 56.18 статті 56 ПК України передбачено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Відповідно до п.56.19 ст.56 ПК України у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Таким чином, в силу приписів п.56.19 ст.56 ПК України позивач має звернутися із позовом протягом одного місяця від наступного дня після закінчення процедури адміністративного оскарження.

Верховний Суд у постанові від 26.11.2020 у справі №500/2486/19 зазначив, що положення Податкового кодексу України поширюються на відносини щодо обрахунку строку звернення до суду з позовами про оскарження рішення контролюючого органу. При оскарженні рішення податкового органу слід застосовувати строки подання позову визначені у п.56.18, п.56.19 ст.56 ПК України, тобто один місяць, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження, у разі застосування процедури адміністративного оскарження.

Верховний Суд вказав, що п.56.19 ст.56 ПК України прямо встановлює строк для звернення до суду у разі застосування платником податку досудового порядку оскарження податкового повідомлення-рішення чи іншого рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання, і цей строк становить один місяць від наступного дня після закінчення процедури адміністративного оскарження. Норма п.56.18 ст.56 ПК України не визначає процесуального строку звернення до суду і, відповідно, не є спеціальною щодо норми п.56.19 ст.56 ПК України. Водночас норма п.56.19 ст.56 ПК України є спеціальною щодо норми ч.4 ст.122 КАС України, має перевагу в застосуванні у податкових спорах і регулює визначену її предметом групу правовідносин - оскарження в судовому порядку податкових повідомлень-рішень та інших рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац третій пункту 56.18 статті 56 ПК України).

З огляду на викладене, строк оскарження податкового повідомлення-рішення у разі застосування процедури адміністративного оскарження становить один місяць з дня отримання рішення про результати розгляду скарги.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.07.2023 у справі №640/11466/21.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 оскаржив в адміністративному порядку податкові повідомлення-рішення від 13.01.2023 №0-0414, №0-0414 та №0-0414 до ДПС України, рішенням якої від 02.06.2023 №13977/6/99-00-06-01-04-06 скаргу залишено без задоволення, а податкові повідомлення-рішення від 13.01.2023 №0-0414, №0-0414 та №0-0414 - без змін.

Вказане рішення про результати розгляду скарги отримано позивачем 15.06.2023, про що позивач сам зазначив у позовній заяві, а тому місячний строк звернення до суду розпочався 16.06.2023 р. і закінчився 17.07.2023 (включно).

Між тим, позовна заява подана до суду лише 14.09.2023 (згідно штемпеля на конверті), тобто, з пропуском місячного строку звернення до суду, визначеного п.56.19 ст.56 ПК України.

До позовної заяви позивачем долучено заяву про поновлення строку звернення до суду, в якій було зазначено, що пропуск строку звернення до суду був зумовлений поважними причинами, зокрема, не погодившись з рішенням про результати розгляду скарги ДПС України, яке в свою чергу було обгрунтовано відсутністю доказів щодо внесення будвілі ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 до класу "Будівлі промисловості" код 1251 Державного класифікатора будівель та споруд ДК-018-2000, ОСОБА_1 повторно замовив інвентаризацію спірного об`єкта та лише 23.08.2023 отримав відповідний технічний паспорт та витяг з Реєстру.

Однак, такі доводи позивача в обгрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду, суддя вважає безпідставними, оскільки п.56.19 ст.56 ПК України чітко визначено, що строк звернення до суду, за умови оскарження відповідного рішення податкового органу в адміністративному порядку, становить один місяць після отримання такого рішення.

Оцінюючи наведені позивачем причини пропуску зазначеного строку, суддя враховує, що згідно з вимогами ч.1 ст.121 КАС України суд поновлює процесуальний строк, якщо визнає причини його пропуску поважними. Водночас поважність причин повинен доводити скаржник.

Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10.09.2020 у справі №806/2321/16.

Причина пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Відтак поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Водночас не звернення до суду з позовом за захистом свої прав через неналежне використання своїх процесуальних прав не є поважною причиною пропуску строку.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.09.2020 у справі №640/12324/19.

Отже, вказані причини пропуску строку звернення до суду не є тими об`єктивно непереборними обставинами, які перешкоджали позивачу звернутися до суду з цим позовом у встановлений законом строк.

З урахуванням наведеного, причини порушення строку звернення до суду визнані неповажними, а тому позивачу слід вказати інші підстави для поновлення строку та надати інші наявні докази в обґрунтування підстав такого пропуску.

Керуючись ст. ст. 160, 161, 169, 171, 248, 287 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати неповажними причини пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду з даною позовною заявою.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - залишити без руху.

Запропонувати позивачу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали виконати вимоги, що в ній викладені, а саме:

- надати до суду докази сплати судового збору у розмірі 1 444,08 грн.;

- надати заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку та надати інші наявні докази в обґрунтування підстав такого пропуску.

Роз`яснити позивачу, що в разі невиконання вимог ст. ст. 160, 161 КАС України відповідно до цієї ухвали, позовна заява і додані до неї документи будуть повернуті позивачу, згідно ст. 169 КАС України.

Копію ухвали надіслати особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 256 КАС України та оскарженню не підлягає.

Суддя А. Ю. Рищенко