Справа № 420/14250/23
Суддя: Потоцька Н.В.
Дата ухвалення: 2023-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку ст. 262 КАС України) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДСНС України в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДСНС України в Одеській області, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог №28888/23, в якому позивач просить:

визнати протиправним та скасувати наказ №58 від 15.02.2022 року, яким на ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани;

визнати протиправним та скасувати наказ яким на ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту;

визнати протиправним та скасувати наказ №163 від 24.03.2022 року, яким звільнено ОСОБА_1 , старшого сержанта служби цивільного захисту, зі служби у запас Збройних Сил України (з постановкою на військовий облік) за пунктом 176 підпунктом 6 (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту особою рядового і начальницького складу);

поновити ОСОБА_1 на посаді старшого сержанта служби цивільного захисту 6 державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС у Одеській області з 24 березня 2022 року.

В обґрунтування позову зазначено, що 14 березня 2022 року (вихідний день позивача відповідно до графіку) він повертався додому від батьків з м. Котовськ, у зв`язку з затримкою потягу, оскільки були обстріли, прибув в м. Одеса під час комендантської години та був затриманий працівниками поліції.

Працівниками поліції встановлено було його місце роботи та визвано до відділу поліції ОСОБА_2 , який і забрав його.

З 16 на 17 березня 2022 року позивач заступив на службу на добу. Вранці 17 березня 2022 року командир повідомив позивача, що він звільнений.

Відповідно до наказу №163 від 24.03.2022, на підставі рапорту ОСОБА_2 , позивача звільнено зі служби в запас Збройних Сил України за п. 176 підпунктом « 6» ( у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту).

З матеріалами службового розслідування позивача не ознайомили та відмовили у наданні їх копії.

Будь яких проступків з боку позивача під час служби не було вчинено, як раніше, так і в березні 2022 року, раніше до дисциплінарного стягнення не притягувався.

Водночас, отримавши відзив, позивачу стало відомо про ніби то ще одну догану, яку винесено 15.02.2022 р.

Позивач вважає, що дане службове розслідування безпідставно призначене та проведено без додержання вимог Дисциплінарного статуту та КЗпП, а саме, його не ознайомлено з наказом про винесення догани, не повно та не об`єктивно з`ясовано усі обставини, чітко не встановлено в чому полягає порушення і вина, не встановлено тяжкість проступку та розміру заподіяної шкоди, не враховано, що запізнення на 15 хв. не є грубим порушення.

Службовим розслідуванням конкретно не встановлено наявність або відсутність в його діяннях дисциплінарного проступку.

Вказані обставини, на переконання позивача, є підставою для задоволення позовних вимог.

Процесуальні дії.

Ухвалою суду від 22.06.2023 року визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

06.07.2023 року за вхід.№20578/23 надійшов відзив на позов, в якому відповідач наголошує на тому, що позивач своїми діями допустив порушення:

умов контракту про проходження служби цивільного захисту №6536/20 від 26.07.2020 року, відповідно до п. 1 Позивач ознайомився із законами та іншими нормативно-правовими актами, які регулюють порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, і добровільно взяв на себе зобов`язання отримуватися Конституції та законів України, сумлінно виконувати вимоги Присяги служби цивільного захисту, статутів, наказів чи розпоряджень керівників (начальників), свої службові обов`язки, підвищувати свою професійну майстерність, досягати результатів з фізичної підготовки;

присяги особового складу органів і підрозділів цивільного захисту України від 30 травня 2017 року, складаючи яку Позивач заприсягся з високою відповідальністю виконувати свій службовий обов`язок, вимоги статутів і наказів, постійно вдосконалювати професійну майстерність та всіляко сприяти зміцненню авторитету служби цивільного захисту і у разі порушення Присяги готовий нести відповідальність згідно із законом;

п. 31 Положення № 593 в якому зазначено, що особи рядового і начальницького складу зобов`язані, зокрема, чесно і сумлінно додержуватися Присяги служби цивільного захисту, виконувати закони України; добросовісно і в повному обсязі виконувати покладені на них згідно із займаною посадою службові обов`язки; сприяти підтриманню порядку і дисципліни; повідомляти безпосередньому керівникові (начальникові) про місце свого перебування під час відпустки та у разі відсутності на службі з інших поважних причин (перебування на лікарняному тощо); з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час;

п. 10 розділу VI наказу МВС від 07.10.2014 року №1032 «Про затвердження Порядку організації внутрішньої, гарнізонної та караульної служб в органах управління і підрозділах Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту Державної служби України з надзвичайних ситуацій» відповідно до якого особовий склад караулу, який заступає, прибуває до місця розташування підрозділу не пізніше ніж за 15 хвилин до початку проведення зміни та п. 43 в якому зазначено, що не дозволяється відлучатися особовому складу чергового караулу з підрозділу без поважних причин та без погодження з начальником караулу (Наказ чинний на час розгляду спірних правовідносин).

Головне управління вжило до ОСОБА_1 заходи дисциплінарного впливу, які є цілком законними, достатніми, накладені в межах наданих повноважень у спосіб визначений законодавством України та відповідають тяжкості дисциплінарних проступків.

До відзиву надано: копія матеріалів службового розслідування, призначеного наказом начальника 6 ДПРЗ від 12.01.2022 року №48; копія наказу 6 ДПРЗ про покарання від 15.02.2022 №58; копія матеріалів службового розслідування призначеного наказом начальника 6 ДПРЗ від 18.03.2022 року №97.

23.08.2023 року за вхід.№28888/23 надійшла відповідь на відзив, в якій позивачем стверджується, що його з жодним оскаржуваним наказом не було ознайомлено, що підтверджується наданими Відповідачем документами, що є окремою підставою для скасування оскаржуваних наказів.

Так, відповідно до матеріалів про ніби то притягнення його до дисциплінарної відповідальності відсутні докази ознайомлення його з наказом від 15.02.2022 р.

Крім того, не має жодного доказу ознайомлення його з матеріалами та наказами розпочатого службового розслідування з 18.03.2022 по 21.03.2022.

Також відсутнє підтвердження про ознайомлення його з наказом, яким ніби то змінений розпорядок чергування від 17.03.2022, і відповідно до якого він наче б то мав вийти на зміну 18.03.2022 вже зранку, за що був звільнений.

Разом із відповіддю на відзив до суду надійшла заява про збільшення позовних вимог з проханням визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду щодо оскарження наказу про оголошення догани №58 від 15.02.2022 року.

01.09.2023 року за вхід.№29752/23 надійшли заперечення відповідача на заяву про збільшення позовних вимог, які вмотивовані наступним.

З матеріалів справи вбачається, що провадження у справі відкрито 22.06.2023, з урахуванням чого позивач міг звернутися із заявою про збільшення позовних вимог не пізніше 22.07.2023 року. Однак, заяву про збільшення позовних вимог позивачем підписано лише 22 серпня 2023 року, тобто позивачем пропущено строк для подання заяви про збільшення позовних вимог.

Крім того, Відзив на позовну заяву з додатками Позивачу було направлено 06.07.2023 року, що підтверджується описом поштового вкладення від 06.07.2023 року, який наявний у матеріалах справи.

Крім того, позивачем фактично заявлено нову позовну вимогу із самостійними підставами в обґрунтування необхідності скасування іншого рішення, заявлення якої не є збільшенням розміру позовних вимог, а по суті є заявленням нового позову із власним предметом та підставами, що за правилами ст. 47 КАС України не допускається, а відтак, на думку Відповідача, заява про збільшення позовних вимог задоволенню не підлягає, тобто нова вимога до розгляду судом не приймається.

01.09.2023 року за вхід.№29803/23 надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких наголошується на тому, що позивач сам підтверджує факт того, що він не перебував на службі у період з 12.03.2022 року по 18.03.2022 року.

Позивач у своїх поясненнях вказав, що покинув розташування частини 18.03.2022 року о 6 год 10 хв., про причини такого вчинку не повідомив.

Суттєвим є те, що зазначений дисциплінарний проступок, такий як невихід на службу без поважних причин, є той факт, що Указом Президента України від 24.02.2022року №64/2022, затвердженим Законом України №2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє на теперішній час, тобто той стан, коли з 24.02.2022 року на осіб рядового і начальницького складу покладено виконання своїх функціональних обов`язків, у посиленому варіанті несення служби для забезпечення реагування на надзвичайні ситуації та інші небезпечні події.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

ОСОБА_1 прийняв Присягу служби цивільного захисту України 30.05.2017 року.

ОСОБА_1 проходив службу в органах і підрозділах цивільного захисту 6 державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС у Одеській області на посаді старшого сержанта служби цивільного захисту на підставі контракту №6536/20 про проходження служби цивільного захисту між Державною службою України з надзвичайних ситуацій в особі Начальника Головного управління ДСНС України в Одеській області полковника служби цивільного захисту ОСОБА_3 та громадянина ОСОБА_1 .

Контракт набрав чинності 26.07.2020 року.

11.01.2022 року надійшов рапорт №10-26/6/15/5 від начальника 9 державної пожежно-рятувальної частини 6 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області (далі - 9 ДПРЧ) капітана служби цивільного захисту Максима Кіссе про те, що 10.01.2022 року старший сержант служби цивільного захисту ОСОБА_4 (Позивач), водій 9 ДПРЧ 6 ДПРЗ ГУ ДСНС України в Одеській області запізнився на добове чергування.

На виконання наказу МВС України від 05.05.2015 року №515 «Про затвердження Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах і підрозділах цивільного захисту» виданий наказ начальника 6 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області (далі - 6 ДПРЗ) від 12.01.2022 року №48 «Про призначення службового розслідування».

14.01.2022 року ОСОБА_1 надані особисті пояснення, в яких по суті поставлених питань останній пояснив: «Я, ОСОБА_1 , запізнився 10.01.2022 року на 15 хвилин у зв`язку з тим, що я мешкаю в м. Котовськ Одеської області, їду на працю електропотягом сполученням Вапнярка-Одеса, який запізнився. З моїх слів запісано вірно 14.01.2022 року».

14.01.2022 року пояснення надав заступник начальника 9 ДПРЧ 6 ДПРЗ ГУ ДСНС України в Одеській області, майор служби цивільного захисту, ОСОБА_5 , який зазначив, що ОСОБА_4 вже неодноразово, без поважних причин, заступав на чергування з запізненням. Як один з його керівників, він неодноразово робив йому усні зауваження з приводу порушення розпорядку дня, але останній 10.01.2022 року вкотре запізнився на чергування, заступивши на службу о 8.45 год. Про запізнення не повідомляв.

10.02.2022 року т.в.о. начальника 6 ДПРЗ ГУ ДСНС України в Одеській області підполковник служби цивільного захисту Олександр Ямборський затвердив Висновок за результатами службового розслідування, яким встановлено, що відповідно до розкладу електрички сполученням «Вапнярка-Одеса», час прибуття до міста Одеса 06 год. 16 хв. та 07 год. 57 хвилин.

Службовим розслідуванням встановлено, що Позивач порушив розпорядок дня, що проявилось у запізненні на службу 10.01.2022 року, чим порушив п. 31 постанови КМУ від 11.07.2013 року №593 «Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу» та п. 10 розділу VI наказу МВС України від 07.10.2014 року №1032 « Про затвердження порядку організації внутрішньої гарнізонної та караульної служб цивільного захисту ДСНС України».

Відповідно до положень п. 58 «Дисциплінарного статуту служби цивільного захисту» затвердженого ЗУ від 5 березня 2009 року №1068-VI, грубим дисциплінарним проступком вважається факт грубого порушення службової дисципліни, а саме, порушення встановленого керівником органу чи підрозділу цивільного захисту розпорядку дня.

Наказом начальника 6 ДПРЗ від 15.02.2022 року №58 Позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено йому «ДОГАНУ».

Судом також встановлено, що 18.03.2022 року до 6 ДПРЗ надійшов рапорт №Р-82 начальника 9 ДПРЧ ОСОБА_6 про те, що 18.03.2022 року під час заступання на добове чергування виявлено відсутність водія - старшого сержанта служби цивільного захисту 9 ДПРЧ ОСОБА_1 .

На підставі вказаного рапорту призначено службове розслідування на підставі наказу 6 ДПРЗ від 18.03.2022 року №97.

18.03.2022 року Позивачем, в рамках службового розслідування, були написані власноруч пояснення з приводу відсутності на чергуванні, в яких останній зазначив, що «змінився 12.03.2022 року прийшов на знімну квартиру так як він з`їжджає з неї, спакував речі на перевозку. З 12.03.2022 року по 15.03.2022 року займався упаковкою речей.

16.03.2022 року найняв машину не перевозу речей у м. Котовськ Одеської області. 16.03.2022 року з 8 години по 12 годину завантажували машину, о 12.30 годині виїхали з м. Одеса в сторону м. Котовськ Одеської області. В 16.25 год розвантажував автомобіль з речами до 19.15 год...

17.03.2022 року прокинувся о 0.45 год., дивився телевізор. В 12.05 год сів обідати з батьком, за обідом вжив спиртне. В 13.30 год. вийшов з будинку в напрямку ж/д вокзалу. 17.03.2022 року о 13.55 год сів на потяг сполученням Балта-Одеса. На станції в 16.20 год. Роздільна вийшов з потяга передати передачу родичу.

В 18.10 сів на потяг сполученням Роздільна - Одеса. Прибув до поїзної станції о 19.50 год., вийшов з потягу. У напрямку «Дому меблів» мене зупинила територіальна оборона. Я не встиг нічого пред`явити із документів послідували удари по обличчю. Після цього мене передали поліції. Поліція доставила мене до райвідділу. Після перевірки документів і речей викликали керівництво 6 ДПРЗ.

Керівництво 6 ДПРЗ забрали мене з райвідділу і доставили в 6 ДПРЗ. Мені сказали написати пояснення, я відмовився, після цього я напросився піти додому. Я вийшов на зупинку автобусну, до мене підійшла територіальна оборона, начальник 6 ДПРЗ мені сказав повернутись у частину і чекати до ранку. Ранком о 6.10 годині я покинув частини».

21.03.2022 року начальником 6 ДПРЗ ГУ ДСНС України в Одеській області полковником служби цивільного захисту ОСОБА_7 затверджено Висновок за результатами службового розслідування встановлено наступне.

Згідно п. 1 наказу 6 ДПРЗ від 25.02.2022 року №74 «Про підвищення оперативної готовності та забезпечення реагування на надзвичайні ситуації під час ускладнення оперативної обстановки на території держави» підрозділи 6 ДПРЗ були переведені на двозмінне чергування, враховуючи зазначене ОСОБА_4 повинен був заступати на добове чергування 18.03.2022 року у складі 1 і 4 зміни (копія наказу про закріплення за караулами в 9 ДПРЧ №96 від 17.03.2022 р.).

Додатково відсутність Позивача на службі підтверджена записами в наряді на службу 9 ДПРЧ від 18.03.2022 року.

Службове розслідування дійшло висновку про порушення водієм 9 ДПРЧ 6 ДПРЗ ГУ ДСНС України в Одеській області, старшим сержантом служби цивільного захисту Ігорем Гонтаренко п. 31 «Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу», затвердженого постановою КМУ від 11.07.2013 року №593, п. 10 розділу VI «Порядку організації внутрішньої гарнізонної та караульної служб цивільного захисту ДСНС України», затвердженого наказом МВС України від 07.10.2014 року №1032, що проявилось у невиході на службу 18.03.2022 року без законних підстав.

За вказані порушення комісія рекомендувала притягнути старшого сержанта служби цивільного захисту ОСОБА_8 до дисциплінарної відповідальності та клопотати перед керівництвом ГУ ДСНС України в Одеській області щодо звільнення.

Наказом начальника ГУ ДСНС України в Одеській області від 24.03.2022 року №163 ОСОБА_8 звільнено зі служби в запас Збройних Сил України за п. 176 підпунктом «б» (у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту).

Наказом начальника загону від 25.03.2022 року №104 старшого сержанта служби цивільного захисту ОСОБА_8 з 25 березня 2022 року виключено з кадрів ДСНС України та знято з усіх видів забезпечення.

Чинність контракту №6536/20 припинена 25.03.2022 року.

Процесуальні клопотання

Щодо заяви про збільшення позовних вимог та заперечень відповідача.

Як свідчать матеріали справи, заява про збільшення позовних вимог, яка містить вимогу про визнання протиправним та скасування наказу №58 від 15.02.2022, яким на ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани, дійсно подано 23.08.2023 року, тобто поза межами тридцятиденного строку, передбаченого статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України.

Водночас, Верховний Суд, вирішуючи вказану правову проблему, у постанові від 19 липня 2023 року у справі №216/1431/19 дійшов наступних висновків:

«Вирішуючи спір про поновлення працівника на роботі, звільненого за систематичне невиконання без поважних причин трудових обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, суд повинен перевірити законність всіх попередніх стягнень, які за висновком роботодавця, входять до системи для звільнення (річний строк та інше). Отже, незалежно від того, чи оспорює позивач такі накази, які й не потрібно оспорювати заявленням окремої позовної вимоги, суд перевіряє законність таких наказів про оголошення доган, які передували звільненню за систему порушень.

До подібних висновків дійшов Верховний Суду у постанові від 21 червня 2023 року у справі №212/5018/20, провадження №61-2744 св 23».

Цей висновок спростовує твердження відповідача щодо неможливості прийняття заяви про збільшення позовних вимог.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про прийняття заяви позивача про збільшення позовних вимог.

Щодо розгляду справи в судовому засіданні

Разом із відзивом на позов, відповідачем подано клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін.

Розглядаючи вказане клопотання, суд дійшов висновку про відмову в його задоволенні з наступних підстав.

Положеннями ч.3 ст. 2 КАС України передбачено, що основними засадами (принципами) адміністративного судочинства, є зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи, розумність строків розгляду справи судом.

Вимога щодо дотримання розумного строку розгляду справи спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту, а відсутність своєчасного судового захисту може призводити до ситуацій, коли наступні дії суду вже не матимуть значення для особи та її прав.

Згідно п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

З урахуванням вказаних принципів, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними документами.

Водночас, суд зазначає, що матеріали справи містять відзив на позов, в якому викладена правова позиція відповідача, копія матеріалів службового розслідування, призначеного наказом начальника 6 ДПРЗ від 12.01.2022 року №48; копія наказу 6 ДПРЗ про покарання від 15.02.2022 №58; копія матеріалів службового розслідування, призначеного наказом начальника 6 ДПРЗ від 18.03.2022 року №97; фото-копія наряду на службу 9 ДПРЧ 6 ДПРЗ ГУ ДСНС України в Одеській області від 16.03.2022 року; фото-копія наряду на службу 9 ДПРЧ 6 ДПРЗ ГУ ДСНС України в Одеській області від 17.03.2022 року; копія Присяги позивача; копія контракту №6536/20.

Також позивачем надана відповідь на відзив, а відповідачем заперечення на відповідь на відзив. Тобто, учасниками справи подані всі заяви по суті справи, які передбачені гл. 1 Письмові заяви учасників справи розділу ІІ КАС України, що є цілком достатнім для справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Кодекс цивільного захисту України від 2 жовтня 2012 року №5403-VI (далі також - «КЦС»)

Відповідно до частин першої, другої й третьої статті 101 КЦС служба цивільного захисту - це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період.

Порядок проходження громадянами України служби цивільного захисту визначається цим Кодексом та положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

На рядовий і начальницький склад служби цивільного захисту поширюється дія Дисциплінарного статуту, затвердженого законом.

Згідно з частиною першою статті 102 КЦС на службу цивільного захисту приймаються на конкурсній та контрактній основі громадяни України з повною загальною середньою освітою, які відповідають кваліфікаційним вимогам і здатні за своїми особистими, діловими та моральними якостями, освітнім і професійним рівнем, станом здоров`я виконувати свій службовий обов`язок.

Відповідно до частини першої статті 103 КЦС щодо проходження служби цивільного захисту може бути укладено контракт, з-поміж іншого, з особою, яка призначається на посаду рядового або начальницького складу служби цивільного захисту.

Згідно з частиною четвертою статті 103 КЦЗ форма, порядок і правила укладення контракту, припинення (розірвання) контракту та наслідки припинення (розірвання) контракту визначаються положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу.

Відповідно до пункту 6 частини другої статті 106 КЦЗ контракт припиняється (розривається), а особи рядового і начальницького складу звільняються із служби цивільного захисту у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту особою рядового чи начальницького складу.

Дисциплінарний статут служби цивільного захисту, затверджений Законом України від 5 березня 2009 року №1068-V (далі також - «Дисциплінарний статут»)

Пунктом 1 Дисциплінарного статуту визначено, службова дисципліна - це бездоганне та неухильне виконання особами рядового і начальницького складу службових обов`язків, установлених Кодексом цивільного захисту України, цим Статутом, іншими нормативно-правовими актами та контрактом про проходження служби в органах і підрозділах цивільного захисту.

Згідно з пунктами 3-4 Дисциплінарного статуту службова дисципліна в органах і підрозділах цивільного захисту зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу під час проходження служби, з-поміж іншого, виконувати вимоги Присяги, контракту, накази начальників, додержуватися цього Статуту та інших нормативно-правових актів. Порушення службової дисципліни є дисциплінарним правопорушенням.

Відповідно до пункту 57 Дисциплінарного статуту дисциплінарні стягнення накладаються на осіб рядового і начальницького складу за порушення ними службової дисципліни.

Пунктом 68 Дисциплінарного статуту передбачено, що на осіб рядового і начальницького складу за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень:

1) зауваження;

2) догана;

3) сувора догана;

4) попередження про неповну службову відповідність;

5) звільнення зі служби у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту чи через службову невідповідність.

Пунктами 75-76 Дисциплінарного статуту встановлено, що на осіб рядового і начальницького складу, які порушили службову дисципліну, можуть бути накладені лише визначені цим Статутом дисциплінарні стягнення, що відповідають ступеню вини особи. Відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до пункту 80 Дисциплінарного статуту звільнення осіб рядового і начальницького складу зі служби у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту або через службову невідповідність є крайнім заходом дисциплінарного впливу і може застосовуватися у разі, якщо раніше вжиті заходи дисциплінарного впливу не дали позитивних результатів або якщо вчинене дисциплінарне правопорушення не сумісне з перебуванням на службі цивільного захисту

Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затверджене постановою уряду від 11 липня 2013 року №593 (далі також - «Положення»)

Згідно з пунктом 3 цього Положення особами рядового і начальницького складу служби цивільного захисту є громадяни, які у добровільному порядку прийняті на службу цивільного захисту за контрактом і яким присвоєно відповідно до цього Положення спеціальні звання.

Відповідно до пункту 29 Положення особи рядового і начальницького складу можуть бути заохочені або притягнуті до дисциплінарної відповідальності у порядку, передбаченому Дисциплінарним статутом служби цивільного захисту.

Пунктом 45 Положення визначено, що контракт про проходження служби цивільного захисту - це письмова угода, що укладається на добровільній основі між громадянином та державою, від імені якої виступає Державна служба України з надзвичайних ситуацій, для встановлення правових відносин між сторонами під час проходження такої служби.

За змістом пункту 51 Положення контракт укладається у двох примірниках по одному для кожної із сторін, що мають однакову юридичну силу, за формою згідно з додатками 1 і 2, кожний з яких підписується особою, яка вступає на службу цивільного захисту чи продовжує її, і посадовою особою Державної служби України з надзвичайних ситуацій, якій надано право на підписання контракту, скріплюється гербовою печаткою відповідного органу чи підрозділу цивільного захисту і зберігається у кожної із сторін.

Примірник контракту, що залишається в Державній службі України з надзвичайних ситуацій, долучається до матеріалів для формування особової справи особи, яка приймається на службу цивільного захисту, особової справи особи рядового чи начальницького складу, яка продовжує службу цивільного захисту.

Після укладення контракту видається наказ по особовому складу про прийняття на службу цивільного захисту і призначення на посаду.

Згідно з пунктом 53 Положення строк дії контракту обчислюється з дня набрання ним чинності. Про день набрання чинності контрактом робиться відповідний запис в усіх примірниках контракту. Строк дії контракту обчислюється повними роками.

Відповідно до пункту 55 Положення новий контракт про проходження служби укладається між посадовою особою, якій надано право на підписання контракту, та особою рядового і начальницького складу не пізніше, ніж за два тижні до закінчення строку дії чинного контракту. Про укладення нового контракту оголошується у наказі по особовому складу не пізніше наступного дня після закінчення строку дії попереднього контракту, після чого він набирає чинності.

У відповідності до пункту 56 Положення днем припинення строку дії контракту вважається, зокрема, день, зазначений у наказі по особовому складу про звільнення із служби цивільного захисту (але не раніше дня виключення особи рядового і начальницького складу з кадрів Державної служби України з надзвичайних ситуацій) - у разі дострокового розірвання контракту.

У разі припинення строку дії контракту в примірнику контракту, що зберігається в особовій справі, робиться запис про підставу та дату припинення його дії, який скріплюється гербовою печаткою. Особа рядового і начальницького складу подає за бажанням другий примірник контракту до відповідного органу чи підрозділу цивільного захисту, у якому робиться такий самий запис, що і в першому примірнику.

Кодекс законів про працю України від 10 грудня 1971 року №322-VIII (далі також - «КЗпП»)

Відповідно до частини третьої статті 21 КЗпП особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення та організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Частинами першою й другою статті 235 КЗпП визначено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

ВИСНОВКИ СУДУ

Обставини спору, доводи його учасників свідчать про те, що у цій справі ключовим є питання тлумачення поняття систематичне невиконання умов контракту, яке вживається у статті 106 КЦС, пункті 68 Дисциплінарного статуту, пункті 176 Положенні, пункті 5 контракту №6536/20 від 26.07.2020 року як підстава для припинення (розірвання) контракту про проходження служби цивільного захисту і звільнення зі служби, у контексті того, чи належить враховувати до його змісту й обсягу дисциплінарні стягнення, які були накладені на ОСОБА_1 .

Вирішуючи спірне питання, суд виходить з такого.

Законодавство, яке стосується порядку проходження громадянами України служби цивільного захисту, не містить визначення поняття «систематичне невиконання умов контракту».

Контракт про проходження служби цивільного захисту №6536/20 від 26 липня 2020 року, за невиконання умов якого ОСОБА_1 звільнено зі служби й посади, також не розкриває його змісту.

У спорах, які стосувалися законності звільнення зі служби цивільного захисту у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту особою рядового чи начальницького складу, касаційний суд тлумачив наведене поняття.

Так, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 23 листопада 2020 року у справі №814/1722/16 зазначив, що поняття «систематичність» передбачає застосування до особи заходів дисциплінарного впливу до вчинення нею проступку, після якого керівником прийнято рішення про звільнення зі служби.

Водночас Суд зауважував, що систематичним невиконанням умов контракту є невиконання однією зі сторін одного із зобов`язань та інших умов, визначених контрактом, які допускались два чи більше разів протягом останнього року служби (пункт 39 вказаної постанови).

Крім цього, у постанові від 10 червня 2021 року у справі №560/3025/20 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що під терміном «систематичне невиконання умов контракту» слід розуміти вчинення дисциплінарного проступку особою рядового і начальницького складу після застосування дисциплінарного стягнення до такої особи, яке не втратило юридичної сили.

Наявність у особи рядового і начальницького складу двох або більше дисциплінарних стягнень, накладених на вказаних осіб протягом року, є підставою для звільнення їх із служби цивільного захисту, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту.

Наведена практика касаційного суду свідчить про те, що для кваліфікації поведінки особи рядового чи начальницького складу як «систематичне невиконання умов контракту» достатньо вчинення нею двох дисциплінарних проступків протягом останнього року служби за тієї умови, що попереднє стягнення має юридичну силу.

Вказані висновки були сформульовані касаційним судом у справах, де особа вчинила або їй було інкриміноване «систематичне невиконання умов контракту» у період дії одного контракту.

Так, за приписами пункту 45 Положення контракт про проходження служби цивільного захисту - це письмова угода, що укладається на добровільній основі між громадянином та державою, від імені якої виступає Державна служба України з надзвичайних ситуацій, для встановлення правових відносин між сторонами під час проходження такої служби.

Отже, правовідносини з проходження служби цивільного захисту на контрактній основі виникають на підставі однієї угоди.

Буквальне тлумачення поняття «систематичне невиконання умов контракту», вжите у статті 106 КЦС, пункті 68 Дисциплінарного статуту, пункті 176 Положенні, а також пункті 5 контракту №6536/20 свідчить про те, що дійсний зміст (смисл) цих норм стосується невиконання умов контракту.

Тому суд вважає, що систематичність невиконання умов контракту про проходження служби цивільного захисту - це щонайменше двократність порушення умов контракту, чинного на момент скоєння таких діянь.

Щодо наказу №58 від 15.02.2022 року про оголошення догани

Як встановлено судом, ОСОБА_1 проходив службу в органах і підрозділах цивільного захисту 6 державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС у Одеській області на посаді старшого сержанта служби цивільного захисту на підставі контракту №6536/20 про проходження служби цивільного захисту між Державною службою України з надзвичайних ситуацій в особі Начальника Головного управління ДСНС України в Одеській області полковника служби цивільного захисту ОСОБА_3 та громадянина ОСОБА_1 .

Контракт набрав чинності 26.07.2020 року.

Наказом начальника 6 ДПРЗ від 15.02.2022 року №58 Позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено йому «ДОГАНУ» за порушення розпорядку дня, що проявилось у запізненні на службу 10.01.2022 року, чим порушено п. 31 постанови КМУ від 11.07.2013 року №593 «Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу» та п. 10 розділу VI наказу МВС України від 07.10.2014 року №1032 « Про затвердження порядку організації внутрішньої гарнізонної та караульної служб цивільного захисту ДСНС України».

При проведенні службового розслідування позивачем надані особисто пояснення наступного змісту: «Я, ОСОБА_1 , запізнився 10.01.2022 року на 15 хвилин у зв`язку з тим, що я мешкаю в м. Котовськ Одеської області, їду на працю електропотягом сполученням Вапнярка-Одеса, який запізнився. З моїх слів запісано вірно 14.01.2022 року».

Пояснення ОСОБА_1 цілком підтверджують вчинення ним дисциплінарного проступку.

Натомість, у заяві про збільшення позовних вимог позивачем стверджується про протиправність наказу №58, оскільки будь якого розслідування не було розпочато, про винесення догани дізнався лише при ознайомленні з відзивом.

Твердження позивача спростовується матеріалами службового розслідування, призначеного наказом начальника 6 ДПРЗ від 12.01.2022 року №48, в рамках якого позивачем і надавались пояснення.

Проте, матеріали службового розслідування дійсно не містять доказів вручення або направлення позивачу наказу про оголошення догани, що підтверджує доводи позивача.

Певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).

Отже, саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття.

Так, дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків (ultra- invalid). Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.

Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Суд наголошує, що, у відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: "протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків" і, на противагу йому, принцип "формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення".

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Отже, суд, не применшуючи значення необхідності дотримання встановленої законодавством процедури ухвалення того чи іншого рішення, вважає, що порушення такої процедури може бути підставою до скасування рішення суб`єкта владних повноважень лише за тієї умови, що воно вплинуло або могло вплинути на правильність рішення.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23 квітня 2020 року у справі №813/1790/18.

Як встановлено судом, підставою для визнання протиправним та скасування наказу про оголошення догани позивачем зазначено не ознайомлення його з цим наказом, проте, таке процедурне порушення в спірних правовідносинах не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення. Зрештою, позивач не заперечує наявність порушення ним п. 31 постанови КМУ від 11.07.2013 року №593 «Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу» та п. 10 розділу VI наказу МВС України від 07.10.2014 року №1032 «Про затвердження порядку організації внутрішньої гарнізонної та караульної служб цивільного захисту ДСНС України».

Викладене в цілому свідчить про необгрунтованість вимог позивача в цій частині.

Щодо наказу №163 від 24.03.2022 року

Судом також встановлено, що 18.03.2022 року до 6 ДПРЗ надійшов рапорт №Р-82 начальника 9 ДПРЧ Максима Кіссе про те, що 18.03.2022 року під час заступання на добове чергування виявлено відсутність водія - старшого сержанта служби цивільного захисту 9 ДПРЧ ОСОБА_1 .

На підставі вказаного рапорту призначено службове розслідування на підставі наказу 6 ДПРЗ від 18.03.2022 року №97.

18.03.2022 року Позивачем, в рамках службового розслідування, були написані власноруч пояснення з приводу відсутності на чергуванні, в яких останній зазначив, що «змінився 12.03.2022 року прийшов на знімну квартиру так як він з`їжджає з неї, спакував речі на перевозку. З 12.03.2022 року по 15.03.2022 року займався упаковкою речей.

16.03.2022 року найняв машину не перевозу речей у м. Котовськ Одеської області. 16.03.2022 року з 8 години по 12 годину завантажували машину, о 12.30 годині виїхали з м. Одеса в сторону м. Котовськ Одеської області. В 16.25 год розвантажував автомобіль з речами до 19.15 год...

17.03.2022 року прокинувся о 0.45 год., дивився телевізор. В 12.05 год сів обідати з батьком, за обідом вжив спиртне. В 13.30 год. вийшов з будинку в напрямку ж/д вокзалу. 17.03.2022 року о 13.55 год сів на потяг сполученням Балта-Одеса. На станції в 16.20 год. Роздільна вийшов з потяга передати передачу родичу.

В 18.10 сів на потяг сполученням Роздільна - Одеса. Прибув до поїзної станції о 19.50 год., вийшов з потягу. У напрямку «Дому меблів» мене зупинила територіальна оборона. Я не встиг нічого пред`явити із документів послідували удари по обличчю. Після цього мене передали поліції. Поліція доставила мене до райвідділу. Після перевірки документів і речей викликали керівництво 6 ДПРЗ.

Керівництво 6 ДПРЗ забрали мене з райвідділу і доставили в 6 ДПРЗ. Мені сказали написати пояснення, я відмовився, після цього я напросився піти додому. Я вийшов на зупинку автобусну, до мене підійшла територіальна оборона, начальник 6 ДПРЗ мені сказав повернутись у частину і чекати до ранку. Ранком о 6.10 годині я покинув частини».

21.03.2022 року начальником 6 ДПРЗ ГУ ДСНС України в Одеській області полковником служби цивільного захисту ОСОБА_7 затверджено Висновок за результатами службового розслідування встановлено наступне.

Згідно п. 1 наказу 6 ДПРЗ від 25.02.2022 року №74 «Про підвищення оперативної готовності та забезпечення реагування на надзвичайні ситуації під час ускладнення оперативної обстановки на території держави» підрозділи 6 ДПРЗ були переведені на двозмінне чергування, враховуючи зазначене ОСОБА_4 повинен був заступати на добове чергування 18.03.2022 року у складі 1 і 4 зміни (копія наказу про закріплення за караулами в 9 ДПРЧ №96 від 17.03.2022 р.).

Додатково відсутність Позивача на службі підтверджена записами в наряді на службу 9 ДПРЧ від 18.03.2022 року.

Службове розслідування дійшло висновку про порушення водієм 9 ДПРЧ 6 ДПРЗ ГУ ДСНС України в Одеській області, старшим сержантом служби цивільного захисту Ігорем Гонтаренко п. 31 «Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу», затвердженого постановою КМУ від 11.07.2013 року №593, п. 10 розділу VI «Порядку організації внутрішньої гарнізонної та караульної служб цивільного захисту ДСНС України», затвердженого наказом МВС України від 07.10.2014 року №1032, що проявилось у невиході на службу 18.03.2022 року без законних підстав.

За вказані порушення комісія рекомендувала притягнути старшого сержанта служби цивільного захисту ОСОБА_8 до дисциплінарної відповідальності та клопотати перед керівництвом ГУ ДСНС України в Одеській області щодо звільнення.

Наказом начальника ГУ ДСНС України в Одеській області від 24.03.2022 року №163 ОСОБА_8 звільнено зі служби в запас Збройних Сил України за п. 176 підпунктом «б» (у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту).

Пояснення ОСОБА_1 , надані ним особисто 18.03.2022 року, спростовують його доводи, викладені в позові, в яких останній вказує на те, що заступив на добове чергування з 16 на 17 березня 2022 року.

Крім того, перебування на добовому чергуванні Позивача з 16 на 17 березня спростовують записи у книзі служби, згідно яких останній не перебував на добовому чергуванні.

Згідно п. 1 наказу 6 ДПРЗ від 25.02.2022 року № 74 «Про підвищення оперативної готовності та забезпечення реагування на надзвичайні ситуації під час ускладнення оперативної обстановки на території держави» підрозділи 6 ДПРЗ були переведені на двозмінне чергування, враховуючи зазначене ОСОБА_4 повинен був заступати на добове чергування 18.03.2022 року у складі 1 і 4 зміни (копія наказу про закріплення за караулами в 9 ДПРЧ міститься в доданих матеріалах службового розслідування).

Додатково відсутність Позивача на службі підтверджена записами в наряді на службу 9 ДПРЧ від 18.03.2022 року.

Суд погоджується з доводами відповідача, що суттєвим є те, що зазначений дисциплінарний проступок, такий як невихід на службу без поважних причин, є той факт, що Указом Президента України від 24.02.2022року №64/2022, затвердженим Законом України №2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє на теперішній час, тобто той стан, коли з 24.02.2022 року на осіб рядового і начальницького складу покладено виконання своїх функціональних обов`язків, у посиленому варіанті несення служби для забезпечення реагування на надзвичайні ситуації та інші небезпечні події.

Обставини вчинення позивачем дисциплінарного проступку склалися у перші тижні повномасштабного вторгнення рф на територію України. При цьому, позивач займав посаду водія 9 державної пожежно-рятувальної частини, що дислокується у місті Одеса, та, у разі виникнення надзвичайної ситуації, наприклад такої як ліквідація наслідків ворожих обстрілів, повинен був виконувати покладені на нього посадові обов`язки для забезпечення пожежної та техногенної безпеки.

Вчинений позивачем проступок свідчить про нехтування присяги та зневажання своїх обов`язків передбачених контрактом - неявка на службу є грубим порушенням службової дисципліни та дискредитує позивача, як особу служби цивільного захисту.

Отже, судом встановлено систематичність невиконання умов контракту про проходження служби цивільного захисту - це двократність порушення умов контракту, чинного на момент скоєння таких діянь протягом року.

Відтак, на переконання суду, правові підстави для визнання протиправним та скасування наказу №163 від 24.03.2022 року відсутні.

Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та відмову в задоволені позову в повному обсязі.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007р. у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011р. у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010р. у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994р. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003р. у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008р. у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Керуючись ст.ст. 2-9, 139, 241, 242-246, 250, 255, 293-297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДСНС України в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді - відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293-297 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення підписано 26.09.2023 року у зв`язку з перебуванням головуючого судді у щорічній черговій відпустці.

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 )

Головне управління ДСНС України в Одеській області (, адреса: 65091 м. Одеса, вул. Прохорівська, 6, електронна пошта: )

Головуючий суддя Потоцька Н.В.

.