Справа № 580/354/23
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2023-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/354/23 Суддя (судді) першої інстанції: Рідзель О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2023 року м. Київ

Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В. В.,

суддів Василенка Я. М., Ганечко О. М.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом приватного акціонерного товариства «Ватутінський комбінат вогнетривів» до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11 липня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Приватне акціонерне товариство "Ватутінський комбінат вогнетривів" звернулося до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Черкаській області, в якому просило:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № 5656/23-00-07-05-01 та № 5657/23-00-07-05-01 від 02.11.2022.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 11 липня 2023 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 02.11.2022 № 5657/23-00-07-05-01.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалено з порушенням норм матеріального права та відмовити у задоволенні позову.

Доводи апелянта обґрунтовані зокрема тим, що спірне податкове повідомлення-рішення № 5657/23-00-07-05-01 прийнято правомірно, позаяк за результатами дослідження господарських операцій встановлено недостатність/відсутність у контрагентів позивача ТОВ «Крона Імпульс», СП «Річ-Аскот» необхідних умов для здійснення господарської діяльності в частині зберігання, придбання та реалізації товару позивачу з огляду на відсутність трудових та матеріальних ресурсів.

Розгляд справи проведено у порядку письмового провадження на підставі пункту 2 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Зазначене узгоджується з позицією, викладеною в п. 13.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 № 7, відповідно до якого у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

Отже, оскільки відповідач у своїй апеляційній скарзі оскаржує судове рішення в частині задоволених позовних вимог, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що саме в цій частині перевіряється законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, посадовими особами ГУ ДПС у Черкаській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за лютий 2022 року від`ємного значення ПДВ, у т.ч. заявленого відшкодування з бюджету.

Результати перевірки оформлені актом від 12.10.2022 № 5166/23-00-07-05-01/191916, яким встановлено порушення позивачем вимог:

- абз. а, в п. 200.4, ст. 200 ПК України, п. 4 розділу 5 Наказу № 21, в результаті чого завищено заявлену суму бюджетного відшкодування ПДВ на 7166,67 грн за лютий 2022 року;

- п. 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198, п. 201.10 ст. 200 ПК України, п. 4 розділу 5 Наказу № 21, що призвело до завищення суми від`ємного значення, що враховується до складу наступного звітного періоду в сумі 547671,00 грн.

На підставі висновків вищевказаного акту перевірки відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення від 02.11.2022.

- № 5657/23-00-07-05-01, яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за лютий 2022 року на 547671,00 грн;

- № 5656/23-00-07-05-01, яким позивачу відмовлено у бюджетному відшкодуванні ПДВ за лютий 2022 року на суму 7166,67 грн.

Не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що правовідносини між позивачем та контрагентами оформлені належним чином, а їх реальність підтверджується належно складеними первинними бухгалтерськими документами, а тому спірне податкове повідомлення-рішення від 02.11.2022 № 5657/23-00-07-05-01 є протиправним та підлягає скасуванню.

Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 198.1. ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту згідно з п.198.2. ст.198 ПК України вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Датою збільшення податкового кредиту орендаря (лізингоотримувача) для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичного отримання об`єкта фінансового лізингу таким орендарем.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Датою віднесення сум до податкового кредиту замовника з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами).

Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

Пунктом 200.4. ст.200 ПК України визначено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу;

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно з ч.1 ст.9 Закону України 16 липня 1999 року № 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі - Закон №996-XIV) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 ст.9 Закону №996-XIV первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону № 996-XIV, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо. Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на кінець останнього дня кожного місяця. Права і обов`язки сторін, які виникають за результатами здійснення господарської операції, оформленої первинним документом відповідно до вимог цього Закону, не залежать від факту відображення її в регістрах та на рахунках бухгалтерського обліку.

Частинами 4 - 9 ст. 9 Закону № 996-XIV визначено, що регістри бухгалтерського обліку повинні мати назву, період реєстрації господарських операцій, прізвища і підписи або інші дані, що дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у їх складанні.

Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

У разі складання та зберігання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку з використанням електронних засобів оброблення інформації підприємство зобов`язане за свій рахунок виготовити їх копії на паперових носіях на вимогу інших учасників господарських операцій, а також правоохоронних органів та відповідних органів у межах їх повноважень, передбачених законами.

Підприємство вживає всіх необхідних заходів для запобігання несанкціонованому та непомітному виправленню записів у первинних документах і регістрах бухгалтерського обліку та забезпечує їх належне зберігання протягом встановленого строку.

Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.

Копії первинних документів та регістрів бухгалтерського обліку можуть бути вилучені у підприємства лише за рішенням відповідних органів, прийнятим у межах їх повноважень, передбачених законами. Обов`язковим є складання реєстру документів, що вилучаються у порядку, встановленому законодавством.

Оцінюючи правовідносини позивача з ТОВ «Крона Імпульс», суд першої інстанції вірно врахував, що 01.07.2021 між ТОВ «Крона Імпульс» та позивачем укладено договір поставки № 160/21, предметом якого є поставка позивачу сухого лушпиння соняшникового негранульованого.

За результатами проведення вказаної господарської операції ТОВ «Крона Імпульс» та позивачем оформлено і підписано видаткові накладні: від 08.12.2021 № 1358/0812 на суму 111356,00 грн (у т.ч. ПДВ - 18559,33 грн); від 08.12.2021 № 1354/0812 на суму 111028,00 грн (у т.ч. ПДВ - 18504,67 грн); від 10.12.2021 № 1344/1012 на суму 110208,00 грн (у т.ч. ПДВ - 18368,00 грн); від 14.12.2021 № 1312/1412 на суму 107584,00 грн (у т.ч. ПДВ - 17930,00 грн); від 15.12.2021 №1094/1512 на суму 89708,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 14951,33 грн.); від 15.12.2021 № 1086/1512 на суму 89052,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 14842,00 грн); від 21.12.2021 №1178/2112 на суму 96596,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 16099,33 грн); від 22.12.2021 №1214/2212 на суму 99548,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 16591,33 грн); від 25.12.2021 №1240/2512 на суму 101680,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 16946,67 грн); від 25.12.2021 № 1090/2512 на суму 89380,00 грн (у т.ч. ПДВ - 14896,67 грн); від 29.12.2021 №1026/2912 на суму 84132,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 14022,00 грн).

Видаткові накладні скріплені печатками сторін договору та підписані їх уповноваженими особами. Оплата придбаного у ТОВ "Крона Імпульс" товару підтверджується платіжними дорученнями.

Поставка товару здійснювалась за умовами Inkoterms 2010 на склад позивача за адресою: Черкаська обл., м. Ватутіне, вул. Індустріальна, 11. Факт транспортування товару підтверджується скріпленими печатками сторін договору та підписаними уповноваженими особами товарно-транспортними накладними та накладними на завантаження, в яких вантажовідправником є ТОВ "Крона Імпульс", а вантажоодержувачем позивач.

Використання придбаного у ТОВ "Крона Імпульс" товару у власній господарській діяльності підтверджується довідкою використання лушпиння соняшникового у грудні 2021 року у кількості 2539 тон та накладним на переміщення лушпиння соняшникового на склад альтернативного палива.

Отже, позивач підтвердив формування витрат за вищевказаним договором, з чим погоджується колегія суддів.

Стосовно правовідносин позивача з СП «Річ-Аскот», то 01.01.2018 між СП «Річ-Аскот» та позивачем укладено договір поставки № 063/18, предметом якого є поставка позивачу сухого подрібненого лушпиння соняшнику.

За результатами проведення вказаної господарської операції СП «Річ-Аскот» та позивачем оформлено і підписано видаткові накладні: від 02.12.2021 №2/12 на суму 194360,00 грн (у т.ч. ПДВ - 32393,33 грн); від 04.12.2021 №4/12 на суму 184728,00 грн (у т.ч. ПДВ - 30788,00 грн); від 15.12.2021 №11/12 на суму 208120,00 грн (у т.ч. ПДВ - 34686,67 грн); від 17.12.2021 №13/12 на суму 207604,00 грн (у т.ч. ПДВ - 34600,67 грн); від 19.12.2021 №14/12 на суму 207948,00 грн (у т.ч. ПДВ - 34658,00 грн); від 24.12.2021 №16/12 на суму 190404,00 грн (у т.ч. ПДВ - 31734,00 грн); від 13.12.2021 №10/12 на суму 167700,00 грн (у т.ч. ПДВ - 27950,00 грн).

Вказані видаткові накладні скріплені печатками сторін договору та підписані їх уповноваженими особами. Оплата придбаного у СП «Річ-Аскот» товару підтверджується платіжними дорученнями.

Поставка товару здійснювалась за умовами Inkoterms 2010 на склад позивача за адресою: Черкаська обл., м. Ватутіне, вул. Індустріальна, 11. Факт транспортування товару підтверджується скріпленими печатками сторін договору та підписаними уповноваженими особами товарно-транспортними накладними та накладними на завантаження, в яких вантажовідправником є СП «Річ-Аскот», а вантажоодержувачем позивач.

Використання придбаного у ТОВ "Крона Імпульс" товару у власній господарській діяльності підтверджується довідкою використання лушпиння соняшникового у грудні 2021 року у кількості 2539 тон та накладним на переміщення лушпиння соняшникового на склад альтернативного палива.

Оцінюючи твердження апелянта, які стосуються контрагентів позивача, колегія суддів акцентує увагу на тому, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Будь-яка податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами, в тому числі і складена з причин неможливості проведення документальних перевірок, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

Отже, висновки акту перевірки з посиланням на податкову інформацію стосовно відсутності у контрагентів позивача реального здійснення господарських операцій по ланцюгу постачання є необґрунтованим доказом відсутності здійснення вищевказаних господарських операцій.

Верховний Суд у постанові від 08 травня 2018 року у справі № 815/3526/17 вказав, що норми податкового законодавства не визначають певний обсяг матеріальних та/чи трудових ресурсів у платника податків при здійсненні господарської діяльності як критерій правового статусу платника податків щодо отримання податкової преференції у формі податкового кредиту чи наміру платника податків отримати певний результат від здійснення господарської операції (підприємницької діяльності).

Крім того, відповідно до висновків Верховного Суду у постанові від 08 травня 2018 року у справі №814/937/15 відсутність у спірних контрагентів матеріальних та трудових ресурсів також не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу.

Колегія суддів при розгляді апеляційної скарги вказує на імперативні приписи ч. 5 ст. 242 КАС України, якими передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідачем в доводах апеляційної скарги жодним чином не обґрунтовано наявність підстав для відступу від вищевказаної правової позиції Верховного Суду, яка під час розгляду справи була правомірно врахована судом першої інстанції на виконання вимог ч. 5 ст. 242 КАС України.

Разом з тим, транспортування придбаного у ТОВ «Крона Імпульс», СП «Річ-Аскот» товару підтверджується скріпленими печатками сторін договору та підписаними уповноваженими особами товарно-транспортними накладними та накладними на завантаження, в яких вантажоодержувачем є позивач.

За наслідками вищевказаних господарських операцій позивачем складені та зареєстровані в ЄРПН податкові накладні за правовідносинами з ТОВ «Крона Імпульс»: від 14.12.2021 № 157, від 08.12.2021 № 96, від 10.12.2021 № 124, від 08.12.2021 № 92, від 15.12.2021 № 174, від 15.12.2021 № 173, від 21.12.2021 № 242, від 25.12.2021 № 283, від 22.12.2021 № 256, від 25.12.2021 № 284, від 29.12.2021 № 314, - та від СП «Річ-Аскот»: від 14.12.2021 № 26, від 26.12.2021 № 27, від 29.12.2021 № 29, від 15.12.2021 № 30, від 24.12.2021 № 38, від 19.12.2021 № 33, від 17.12.2021 № 39.

В контексті викладеного, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, який вказав на відсутність обставин вважати, що господарські операції позивача з контрагентами, на підставі яких він включив суми коштів у податковий кредит, не мали реального характеру.

Відтак, з огляду на те, що матеріалами справи підтверджується те, що правовідносини між позивачем та вказаними контрагентами оформлені належним чином, їх реальність підтверджується належно складеними первинними бухгалтерськими документами, суд апеляційної інстанції вважає вірним висновок суду першої інстанції, що спірне податкове повідомлення-рішення від 02.11.2022 № 5657/23-00-07-05-01 є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянтом всупереч вищевказаного обов`язку не доведено правомірність своїх дій та рішень в межах спірних правовідносин.

В контексті викладеного, суд попередньої інстанції аргументовано вказав, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Належних обґрунтувань неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права апеляційна скарга відповідача не містить, а доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують висновки суду першої інстанцій та були враховані судом першої інстанції під час прийняття оскаржуваного рішення, яке, на переконання колегії суддів, є законним та прийнято з дотриманням норм матеріального права.

Згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 6 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку за наслідками розгляду даного спору.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11 липня 2023 року за адміністративним позовом приватного акціонерного товариства «Ватутінський комбінат вогнетривів» до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11 липня 2023 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

О. М. Ганечко