Справа № 380/6400/23
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2023-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/6400/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2023 року місто Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої-судді Мричко Н.І.,

за участі секретаря судового засідання Максимович А.Я.,

представника позивача Бабій І.М.,

представника відповідача Григоришин Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу, -

встановив:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 (далі позивач; ОСОБА_1 ) до Головного управління Національної поліції у Львівській області , місцезнаходження: 79007, м.Львів, площа Генерала Григоренка, 4 (далі відповідач; ГУНП у Львівській області), в якій позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати пункт 2 наказу начальника Головного Управління Національної поліції у Львівській області О. Шляховського від 13.03.2023 року за № 937 Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників органів ГУНП у Львівській області та порушення службової дисципліни.

Ухвалою від 04.04.2023 суддя прийняла позовну заяву до розгляду й відкрила провадження у справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем не вчинялось жодних дій чи бездіяльності, які б свідчили про неналежне виконання чи невиконання вимог нормативних актів, адже 23.03.2022 він не був свідком обставин отримання ОСОБА_2 вогнепального поранення. Помилковим та не підтвердженими жодними доказами є твердження відповідача, що позивач мав намір приховати вчинене ОСОБА_3 правопорушення, ввести дисциплінарну комісію в оману шляхом надання нещирих пояснень. Окрім цього, щодо обставин події, яка мала місце 23.03.2022, наказами ГУНП Львівської області від 23.03.2022 №749 та від 23.04.2022 № 1041 призначено службове розслідування та за його наслідками було встановлено відсутність будь-яких порушень позивачем службової дисципліни. Таким чином, відносно одних і тих самих дій два рази порушувалось службове розслідування, за результатами розгляду яких комісія доходила до різних між собою висновків. Позивач також вважає, що спірний наказ винесений поза межами строків встановлених для притягнення до дисциплінарної відповідальності та є таким, що підлягає скасуванню, як протиправний.

01.05.2023 представник відповідача подала до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечила. Відзив обґрунтований тим, що проведеним службовим розслідуванням установлено неналежне виконання службових обов`язків зі сторони старшого оперуповноваженого відділу розкриття незаконних заволодінь транспортних засобів УКР ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , який достеменно володіючи інформацією про подію, з 23.03.2022 та до моменту проведення службового розслідування не повідомив про таку за скороченим номером екстреного виклику поліції 102, що свідчить про намір укриття вчиненого правопорушення окремими працівниками ГУНП у Львівській області. Поряд з цим, позивач з метою уникнення дисциплінарної відповідальності проявив нещирість під час надання пояснення та намагався ввести дисциплінарну комісію в оману, чим не сприяв проведенню службового розслідування. У зв`язку з цим, до позивача правомірно оскарженим наказом застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

У додаткових поясненнях від 29.06.2023 представник відповідача зазначила, що позивач з 23.03.2022 та до моменту проведення службового розслідування не повідомив про подію за скороченим номером екстреного виклику поліції 102, а тому таке правопорушення є триваючим. Відповідач не допустив порушень вимог частини першої статті 21 Дисциплінарного статуту, оскільки позивач надав пояснення в ході службового розслідування саме 02.03.2023. Тобто дисциплінарний проступок вчинений позивачем 02.03.2023.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала. Просила суд позов задовольнити повністю.

У судовому засіданні представник відповідача проти позовних вимог заперечила. Просила суд у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Позивач проходив службу у ГУНП у Львівській області на посаді старшого оперуповноваженого відділу розкриття незаконних заволодінь транспортних засобів УКР ГУНП у Львівській області капітана поліції.

21.02.2023 до ГУНП у Львівській області надійшов рапорт начальника Управління карного розшуку (далі - УКР) ГУНП у Львівській області полковника поліції Сергія Молотова щодо повідомлення про підозру старшому оперуповноваженому в особливо важких справах відділу розкриття незаконних заволодінь транспортних засобів (далі - ОВС ВРНЗТЗ) УКР ГУНП у Львівській області капітану поліції ОСОБА_3 , у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ст. 128 КК України, обрання йому запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та відсторонення від виконання службових обов`язків.

У зв`язку з цим, наказом ГУНП у Львівській області № 676 від 22.02.2023 призначено службове розслідування у формі письмового провадження за фактом можливих порушень службової дисципліни, допущених окремими працівниками ГУНП у Львівській області.

За результатами проведеного службового розслідування за фактом можливих порушень службової дисципліни зі сторони окремих працівників ГУНП у Львівській області складено висновок від 07.03.2023, в якому, серед іншого, встановлено неналежне виконання службових обов`язків позивачем, котрий в порушення вимог пункту 2 частини першої статті 18 Закону України Про Національну поліцію, пунктів 7, 11 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, пункту 6 Розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.03.2019 за № 223/331946, достеменно володіючи інформацією про подію, з 23.03.2022 та до моменту проведення службового розслідування, не повідомив про таку за скороченим номером екстреного виклику поліції 102, що свідчить про намір укриття вчиненого правопорушення окремими працівниками ГУНП у Львівській області. Поряд з цим, старший лейтенант поліції ОСОБА_1 в порушення вимог частини 5 статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, пункту 7 Розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за № 1355/32807, з метою уникнення дисциплінарної відповідальності проявив нещирість під час надання пояснення та намагався ввести дисциплінарну комісію в оману, чим не сприяв проведенню службового розслідування.

У такому висновку дисциплінарна комісія, серед іншого, запропонувала застосувати до позивача дисциплінарне стягнення догану.

На підставі вказаного висновку начальник ГУНП у Львівській області прийняв наказ Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників органів ГУНП у Львівській області та порушення службової дисципліни від 13.03.2023 № 937 (далі оскаржений наказ). Згідно з пунктом 2 оскарженого наказу, за порушення службової дисципліни, зокрема вимог пункту 2 частини першої статті 18 Закону України Про Національну поліцію, пунктів 7, 11 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, пункту 6 Розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.03.2019 за № 223/331946, частини 5 статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, пункту 7 Розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за № 1355/32807 та своїх функціональних обов`язків, керуючись пунктом 2 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, до старшого оперуповноваженого відділу розкриття незаконних заволодінь транспортних засобів УКР ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення - догана.

Вважаючи пункт 2 наказу Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників органів ГУНП у Львівській області та порушення службової дисципліни від 13.03.2023 № 937 протиправним, позивач звернувся з цим позовом до суду.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України Про Національну поліцію від 02.07.2015 № 580-VIII (далі Закон України Про Національну поліцію).

Поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції (частина перша статті 17 Закону України Про Національну поліцію).

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України Про Національну поліцію поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

У статті 64 Закону України Про Національну поліцію встановлено, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту:

Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України Про Дисциплінарний статут Національної поліції України від 15.03.2018 №2337-VIII (далі Дисциплінарний статут) визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження. Дія Статуту поширюється на поліцейських та осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Частиною третьою статті 1 Дисциплінарного статуту передбачено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України Про Національну поліцію, зобов`язує поліцейського:

1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;

4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;

5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;

6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;

7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;

8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;

9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;

10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;

11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;

12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;

13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;

14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

У статті 11 Дисциплінарного статуту встановлено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з вказаним Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з вказаним Статутом.

Частиною другою статті 19 Закону України Про Національну поліцію встановлено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

У частинах першій-третій статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:

1) зауваження;

2) догана;

3) сувора догана;

4) попередження про неповну службову відповідність;

5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;

6) звільнення з посади;

7) звільнення із служби в поліції.

Згідно з частинами першою, другою статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Відповідно до частини четвертої статті 14 Дисциплінарного статуту підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

У частині п`ятій статті 15 Дисциплінарного статуту визначено, що кожна посадова особа поліції відповідно до своїх повноважень зобов`язана сприяти проведенню службового розслідування.

У пункті 6 Розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 08.02.2019 № 100 (далі Порядок №100), встановлено, що поліцейський незалежно від місця свого перебування в разі виявлення або отримання інформації про кримінальне правопорушення та іншу подію чи звернення до нього громадян із заявою (повідомленням) невідкладно повідомляє про це за скороченим номером екстреного виклику поліції 102 і зобов`язаний ужити заходів щодо запобігання правопорушенню, його припинення, рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, установлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, та охорони місця події.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893 (далі Порядок №893), службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

У пункті 2 розділу ІІ Порядку №893 визначено, що службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про, серед іншого, повідомлення поліцейському про підозру в учиненні ним кримінального правопорушення, якщо службове розслідування не було проведено на підставі абзацу другого цього пункту або якщо за його результатами не було встановлено дисциплінарного проступку.

Як видно з матеріалів справи, підставою для проведення службового розслідування за фактом можливих порушень службової дисципліни зі сторони окремих працівників ГУНП у Львівській області слугувало надходження до відповідача 21.02.2023 рапорту начальника Управління карного розшуку (далі - УКР) ГУНП у Львівській області полковника поліції Сергія Молотова щодо повідомлення про підозру старшому оперуповноваженому в особливо важких справах відділу розкриття незаконних заволодінь транспортних засобів (далі - ОВС ВРНЗТЗ) УКР ГУНП у Львівській області капітану поліції ОСОБА_3 , у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ст. 128 КК України, обрання йому запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та відсторонення від виконання службових обов`язків.

Відповідно до пунктів 1, 4 розділу V Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування має встановити:

наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування;

наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій;

ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок;

обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього;

відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;

вид і розмір заподіяної шкоди;

причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Як слідує з висновку службового розслідування від 07.03.2023, у ході службового розслідування скеровано запит Старшому слідчому першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові, про отримання копії повідомлення про підозру старшому оперуповноваженому в особливо важливих справах відділу розкриття незаконних заволодінь транспортних засобів управління карного розшуку ГУНП у Львівській області капітану поліції ОСОБА_3 в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000121, розпочатому 25.03.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 128 КК України, а також про міру запобіжного заходу обрану вищевказаному працівнику.

02.03.2023 до ГУНП надійшли матеріали щодо запитуваної інформації зокрема копія повідомлення про підозру.

Із змісту повідомлення про підозру від 20.02.2023 комісія встановила, що ...Старший слідчий Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, Скрекля Володимир Володимирович, розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за. № 0000121 від 25.03.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого cm. 128 КК України, та. встановивши наявність достатніх доказів для повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, відповідно до ст.ст. 36, 42, 276, 277, 278 КПК України, повідомив: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Львова, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , громадянину України, про підозру у необережному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто у вчиненні, кримінального правопорушення, передбаченого cm. 128 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що капітана поліції ОСОБА_3 , наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області (далі - ГУНП у Львівській області) від 07.06.2021 № 196 о/с, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 65 Закону України Про Національну поліцію переміщено на вищу посаду, тобто на. посаду старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу розкриття незаконних заволодінь транспортних засобів управління карного розшуку ГУНП у Львівській області.

Старший оперуповноважений в особливо важливих справах відділу розкриття незаконних заволодінь транспортних засобів управління карного розшуку ГУНП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_3 , 23.03.2022 близько 16 год. 12 хв., перебуваючи у службовому кабінеті № 118, який знаходиться на 5 поверсі адміністративної будівлі ГУНП у Львівські області, за адресою: пл. Генерала Григоренка, 3 м. Львів, діючи необережно, у порушення вищенаведених вимог заходів безпеки при поводженні зі зброєю, не передбачаючи можливості настання, суспільно - небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був та міг їх передбачити, з метою використання службового комп`ютера, наблизився до робочого місця оперуповноваженого відділу розкриття незаконних заеолодінь транспортних засобів управління карного розшуку ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта, поліції ОСОБА_4 , а після того, як останній піднявся, то ОСОБА_3 з метою жартівливого залякування ОСОБА_4 , витягнув із своєї сумки закріплену за ним. ( ОСОБА_3 ) вогнепальну зброю - 9 мм пістолет Макарова. (ПМ) N° ВУ0773, 1990 року випуску, яким почав розмахувати у напрямку ОСОБА_4 .

В подальшому, ОСОБА_3 , діючи необережно, тримаючи, у руках закріплений за ніш пістолет Макарова (ПМ) № НОМЕР_2 , зняв його із запобіжника, після чого направив патрон в патронник, шляхом перетягування затвора, в крайнє заднє положення, при цьому не від`єднавши магазину із спорядженими патронам від пістолета, що призвело до приведення вказаної вогнепальної зброї, у готовність до використання та застосування, без передбачених на це підстав.

Надалі, ОСОБА_3 направив ствол пістолета Макарова (ПМ) № НОМЕР_2 в сторону правої ноги ОСОБА_4 , після чого натиснувши на спусковий гачок пістолета, здійснив постріл, яким заподіяв ОСОБА_4 травму правої нижньої кінцівки у вигляді одного наскрізного вогнепального поранення стегна з переломом діафізу стегнової кістки та наявністю міжм`язової, підшкірної емфізи, яка відноситься до тяжкого тілесного ушкодження....

У висновку службового розслідування від 07.03.2023 враховано, що 18.04.2022 позивач надав пояснення в межах службового розслідування, призначеного та проведеного на підставі наказів ГУНП від 23.03.2022 № 749, від 23.04.2022 № 1041. Так, позивач пояснив, що …23.03.2022 близько 16:20 зі своїми співробітниками ОСОБА_5 та. ОСОБА_3 зайшов в ГУНП у Львівській області, та піднялися на 5 поверх, де знаходиться. УКР ГУНТІ у Львівській області. Після чого, ОСОБА_5 зайшов до вбиральні, ОСОБА_1 з ОСОБА_3 йшли коридором, до приміщення кабінету РСС УКР ГУНП у Львівській області. Дійшовши до середини коридору біля сходової клітки, між кабінетами № 109 та №110 ОСОБА_1 почув звук пострілу, після чого одразу побіг в сторону вбиральні де почувши крик з службового кабінету №118 та побачив, що біля вікна на спині лежить оперуповноважений УКР ГУНП у Львівській області лейтенант, поліції ОСОБА_4 та кричить. В подальшому ОСОБА_1 одразу закричав щоб хтось викликав швидку медичну допомогу, зняв з своїх штанів ремінь, підійшов до ОСОБА_4 після чого перетягнув йому праву ногу вище коліна та за деякий час зайшли медики і почали надавати ОСОБА_6 медичну допомогу.

Після цього, ОСОБА_1 запитав в ОСОБА_4 де знаходиться ключ від його автомобіля, на що останній відповів, щоб ОСОБА_1 взяв з кишені штанів в яких ОСОБА_4 був одягнений, ключ, після чого ОСОБА_1 спільно з ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та. медиками положили ОСОБА_4 на носилки та попрямували у внутрішній двір ГУНП у Львівській області та помістили в карету швидкої медичної допомоги.

У подальшому ОСОБА_1 піднявся до службового кабінету №118 взяв свої особисті речі та разом, із ОСОБА_5 зачинивши кабінет вийшли з приміщення ГУ НП у Львівській області після чого ОСОБА_1 перепаркував автомобіль ОСОБА_4 зачинив його та попрямував до лікарні, швидкої медичної допомоги за адресою: м.Львів, вул. І.Миколайчука 9, де в подальшому віддав ключі від автомобіля ОСОБА_4 його батьку Ігорю....

Проте до такого пояснення дисциплінарна комісія віднеслась критично, адже відповідно до змісту повідомлення про підозру ОСОБА_3 від 20.02.2023, останній перебував у службовому кабінеті № 118, який знаходиться на 5 поверсі адміністративної будівлі ГУНП у Львівські області, за адресою: пл. Генерала Григоренка, 3 м. Львів, де направив ствол пістолета Макарова в сторону ОСОБА_4 , після чого натиснувши на спусковий гачок пістолета, здійснив постріл, яким заподіяв ОСОБА_4 травму правої нижньої кінцівки. А тому твердження ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_7 на момент вистрілу перебував у коридорі 5 поверху адмінприміщення є неправдивим. Водночас, із пояснень ОСОБА_4 вбачається що на момент пострілу ОСОБА_1 також знаходився у службовому кабінеті. Відтак, останній достеменно володіючи інформацією про подію, з 23.03.2022 та до моменту проведення службового розслідування, в порушення пункту б Розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100 невідкладно не повідомив про таку за скороченим номером екстреного виклику поліції 102, що свідчить про намір укриття вчиненого правопорушення окремими працівниками ГУНП у Львівській області.

Таким чином, за висновком службового розслідування від 07.03.2023, дисциплінарний проступок позивача полягає у тому, що він достеменно володіючи інформацією про вищеописану подію, з 23.03.2022 та до моменту проведення службового розслідування, не повідомив про таку за скороченим номером екстреного виклику поліції 102, що свідчить про намір укриття вчиненого правопорушення окремими працівниками ГУНП у Львівській області. Окрім цього, позивач в порушення вимог частини п`ятої статті 15 Дисциплінарного статуту, пункту 7 Розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018, з метою уникнення дисциплінарної відповідальності проявив нещирість під час надання пояснення та намагався ввести дисциплінарну комісію в оману, чим не сприяв проведенню службового розслідування.

Оцінюючи такі результати службового розслідування на предмет їх обґрунтованості, суд звертає увагу на те, що з приводу обставин можливого вчинення позивачем дисциплінарного проступку в частині не повідомлення про описану подію за скороченим номером екстреного виклику поліції 102 раніше вже проводилось службове розслідування. Так, на підставі наказів ГУНП у Львівській області від 23.03.2022 №749, від 23.04.2022 №1041 проведено службове розслідування з приводу можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками УКР ГУНП під час події, пов`язаної із травмуванням 23.03.2022 лейтенанта поліції ОСОБА_4 , за результатами якого складено висновок від 09.05.2022.

Тоді дисциплінарна комісія, дослідивши обставини події, яка відбулась 23.03.2022, на підставі пояснень ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 не встановила у діях позивача жодних ознак дисциплінарного проступку. При цьому, не мала і будь-яких зауважень до достовірності пояснень позивача, які у висновку службового розслідування від 07.03.2023 поставлені під сумнів.

У подальшому, під час проведення службового розслідування, за наслідками якого складено висновок від 07.03.2023, дисциплінарна комісія дослідивши пояснення ОСОБА_4 , які були надані у межах попереднього службового розслідування, дійшла протилежного висновку про те, що позивач на момент пострілу знаходився у службовому кабінеті і достеменно володіючи інформацією про вищеописану подію, з 23.03.2022 та до моменту проведення службового розслідування, не повідомив про таку за скороченим номером екстреного виклику поліції 102, чим допустив дисциплінарне правопорушення.

Такі суперечні між собою висновки на підставі одних і тих самих доказів свідчать про непослідовність дій дисциплінарної комісії. Звідси, на думку суду, дисциплінарна комісія необґрунтовано виснувала про те, що позивач на момент пострілу знаходився у службовому кабінеті, а відтак і безпідставно вказала, що позивач достеменно володіючи інформацією про вищеописану подію, з 23.03.2022 та до моменту проведення службового розслідування, не повідомив про таку за скороченим номером екстреного виклику поліції 102, чим порушив вимоги пункту 2 частини першої статті 18 Закону України Про Національну поліцію, пунктів 7, 11 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, пункту 6 Розділу II Порядку №100.

Окрім цього, такі суперечні та необґрунтовані висновки дисциплінарної комісії дають підстави критично оцінити висновок службового розслідування від 07.03.2023 в частині надання позивачем недостовірних пояснень з метою уникнення дисциплінарної відповідальності та порушення частини п`ятої статті 15 Дисциплінарного статуту.

Згідно з частинами першою та другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Бочаров проти України (остаточне рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумцій щодо фактів.

У своєму рішенні від 10.02.1995 у справі Алене де Рібермон проти Франції Європейський суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі й обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень.

При цьому, суд вважає за потрібне наголосити на необхідності дотримуватися позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі Федорченко та Лозенко проти України, відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом.

Суд звертає увагу, що усі сумніви у правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень трактуються на користь особи-позивача. Для позивача достатньо вказати на факт прийняття рішення, вчинення дії чи допущення бездіяльності, якщо допустимі докази для цього недоступні. У свою чергу відповідач має довести факт прийняття такого рішення чи вчинення дії і їх правомірність, або ж спростувати цей факт і довести правомірність своєї бездіяльності. У разі невиконання цього обов`язку адміністративний суд повинен задовольнити вимогу позивача і визнати протиправними рішення, дії чи бездіяльність, на які вказував позивач.

Суд вважає, що відповідач не довів поза розумним сумнівом факту вчинення позивачем дисциплінарного проступку, а саме те, що він достеменно володів інформацією про вищеописану подію та не повідомив про таку за скороченим номером екстреного виклику поліції 102. Звідси і похідне порушення щодо надання недостовірних пояснень не може вважатися обґрунтовано встановленим.

Надаючи оцінку аргументам позивача про притягнення його до дисциплінарної відповідальності поза межами встановлених строків, суд виходить з такого.

Питання строків застосування дисциплінарних стягнень врегульоване статтею 21 Дисциплінарного статуту.

Так, відповідно до частини першої статті 21 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу.

Суд встановив, що згідно з матеріалами службового розслідування датою вчинення, на думку відповідача, позивачем дисциплінарного проступку є 23.03.2022, тобто день коли позивач нібито володіючи інформацією про вищеописану подію не повідомив про таку за скороченим номером екстреного виклику поліції 102.

З приводу покликання представника відповідача на відсутність порушень вимог частини першої статті 21 Дисциплінарного статуту через подання позивачем пояснення в ході службового розслідування саме 02.03.2023, тобто вчинення дисциплінарного проступку 02.03.2023, то суд зазначає, що предметом оцінки дисциплінарною комісією, як видно з висновку від 07.03.2023, були пояснення позивача, надані 18.04.2022 в межах службового розслідування, призначеного та проведеного на підставі наказів ГУНП у Львівській області від 23.03.2022 №749, від 23.04.2022 №1041. Відтак датою вчинення, на думку відповідача, дисциплінарного проступку було 18.04.2022, а не 02.03.2023.

Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку про порушення відповідачем вимог частини першої статті 21 Дисциплінарного статуту, адже позивача притягнуто до дисциплінарного відповідальності з порушенням і строку застосування дисциплінарних стягнень.

Суд при розгляді справи враховує також позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів позивача), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Підсумовуючи викладене, а саме не доведення поза розумним сумнівом вчинення позивачем дисциплінарного проступку (порушення вимог пункту 2 частини першої статті 18 Закону України Про Національну поліцію, пунктів 7, 11 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, пункту 6 Розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, частини 5 статті 15 Дисциплінарного статуту) та застосування дисциплінарного стягнення поза межами шестимісячного строку з дня вчинення дисциплінарного проступку, суд приходить до висновку про невідповідність пункту 2 оскарженого наказу критеріям правомірності рішень суб`єктів владних повноважень, викладеним у частині другій статті 2 КАС України.

Таким чином, пункт 2 наказу Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників органів ГУНП у Львівській області та порушення службової дисципліни від 13.03.2023 № 937 є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до статті 139 КАС України з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-76, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати пункт 2 наказу начальника Головного управління Національної поліції у Львівській області Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників органів ГУНП у Львівській області та порушення службової дисципліни від 13.03.2023 № 937.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області (, місцезнаходження: 79007, м.Львів, площа Генерала Григоренка, 4) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Повне рішення суду складене 25 вересня 2023 року.

Суддя Мричко Н.І.