Справа № 120/7193/23
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2023-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

27 вересня 2023 р. Справа № 120/7193/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Томчука А.В., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся в суд з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Заявлені вимоги обґрунтовуються протиправними діями відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (за безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії) у розмірі 86 333,33 грн за жовтень-листопад 2022 року.

У позовній заяві представник позивача - адвокат Д. Тимошенко, вказує, що позивач був призваний за мобілізацією згідно Указу президента України від 24.02.2022 № 69/2022 та направлений для проходження військової служби, як молодший сержант у Військовій частині НОМЕР_1 . Позивач зазначає, що відповідно до довідки від 02.11.2022 № 6683, виданої начальником штабу військової частини НОМЕР_1 , він безпосередньо приймає участь у бойових діях, забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки, оборони, відсічі і стримування збройної агресії з 04.07.2022 по теперішній час. Незважаючи на це, в період з 01.10.2022 по 31.10.2022 та з 01.11.2022 по 30.11.2022 позивачу не була здійснена виплата у повному обсязі додаткової винагороди за безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, передбаченої пунктом 1 Постанови № 168. Зокрема, як вказує позивач, за жовтень 2022 року йому була нарахована тільки додаткова винагорода у розмірі 30 000 грн, а за листопад 2022 року - спірна додаткова винагорода сплачена не в повному обсязі, а лише в розмірі 77 666,67 грн.

Відтак з метою отримання виплати додаткової винагороди у розмірі 86 333,33 грн за період жовтень-листопад 2022 року позивач звертається до суду з цим позовом.

Ухвалою від 01.06.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено її розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в порядку визначеному статтею 262 КАС України. Встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

05.07.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позов заперечує та просить суд відмовити у його задоволенні.

Відповідач зазначає, що виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників). З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, Міністр оборони України видав окреме доручення від 23.06.2022 № 912/з/29.

Відповідач зауважує, що відповідно до вказаного доручення первинним документом, на підставі якого виготовляється та видається наказ про виплату додаткової винагороди особовому складу є рапорт командира підрозділу, який одночасно є рапортом про участь кожного військовослужбовця у бойових діях.

Журналом бойових дій медичної роти (перший запис датований 01.11.2022) підтверджуються періоди виконання позивачем завдань з медичного забезпечення з 07.11.2022 по 13.11.2022, з 14.11.2022 по 20.11.2022, з 21.11.2022 по 27.11.202, 28.11.2022.

Так, з пункту 3 рапорту командира медичної роти Військової частини НОМЕР_1 від 25.11.2022 відповідачу стало відомо про клопотання позивача виплатити щомісячну додаткову винагороду у розмірі 30000 грн, передбачену Постановою № 168, у жовтні 2022 року військовослужбовцям медичної роти, в тому числі позивачу, за період з 01.10.2022 по 31.10.2022.

З пункту 1 рапорту командира медичної роти військової частини НОМЕР_1 від 07.12.0222 відомо про його клопотання виплатити щомісячну додаткову винагороду в розмірі 100000 грн у листопаді 2022 року військовослужбовцям медичної роти, які безпосередньо брали участь у бойових діях (забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебували безпосередньо в районі у період здійснення вищезазначених заходів), в тому числі позивачу за періоди з 01.11.2022 по 06.11.2022, з 07.11.2022 по 21.11.2022, з 22.11.2022, з 23.11.2022 по 30.11.2022, 28.11.2022.

Відповідач зазначає, що не включення в рапорт командира підрозділу про участь кожного військовослужбовця у бойових діях свідчить про неучасть такого військовослужбовця в зазначених заходах. Отже, у спірний період позивачу були виплачені всі суми додаткової винагороди.

При цьому відповідач звертає увагу на те, що з набранням чинності постановою КМУ від 21.10.2022 № 1193 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. № 413" було запроваджено форму довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, а тому довідки, видані Військовою частиною НОМЕР_1 , зокрема й та, на яку посилається позивач, втратили чинність, що також підтверджується наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 814 від 20.12.2022 "Про організацію роботи з надання статусу учасника бойових дій", яким у пункті 8-1 визначено, що довідки про підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців Військової частини НОМЕР_1 у бойових діях, видані посадовими особами Військової частини НОМЕР_1 до набрання чинності постановою КМУ № 1193 (до 25.10.2022), а також довідки видані не за затвердженою нею формою Додатку 6 до Порядку вважати недійсними. Недійсні довідки підлягають заміні на довідки за встановленою формою.

Ухвалою від 12.07.2023 суд визнав поважними причини пропуску строку подання відзиву та поновив В/ч НОМЕР_1 строк на подання відзиву у цій справі та прийняв такий до розгляду.

18.07.2023 на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача, спростовуючи аргументи, що наведені у відзиві вказав про наступне.

Так, на переконання представника позивача нарахована ОСОБА_1 додаткова винагорода за період з 01.10.2022 по 31.10.2023 не відповідає періоду особистої участі згідно з Рапортом про безпосередню участь у бойових діях.

Крім того, на переконання останнього довідка В/ч НОМЕР_1 від 02.11.2022 № 6683 є належним доказом, що підтверджує безпосередню участь ОСОБА_1 у бойових діях у період з 04.07.2022 по теперішній час, в тому числі і у жовтні-листопаді 2022 року.

24.07.2022 від сторони відповідача надійшли письмові заперечення, в яких представник В/ч НОМЕР_1 зауважив на технічні помилці та помилковому ненаданні разом з відзивом аркуша з пунктом 3, в якому містилось клопотання виплатити щомісячної додаткової винагороди в розмірі 30 000 грн військовослужбовцям медичної роти в тому числі і позивачу за період з 01.10.2022 по 31.10.2022 (вказаний аркуш додано до заперечень). Крім іншого у запереченнях представник відповідача наголосив щодо відсутності у пункті 1 рапорту про виплату додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн навпроти прізвища позивача вказівки на розпорядження з номером, датою та грифом "дск", що спростовує факт участі останнього у бойових діях у жовтні 2022 року.

Крім того, представник відповідача вкотре наголосив, що довідка від 02.11.2022 № 6683 є недійсною з огляду на її невідповідність вимогам постанови КМУ від 21.10.2022 № 1193.

02.08.2023 на адресу суду надійшли письмові пояснення представника позивача. Разом з тим, в силу положень частини 2, 5 статті 159 КАС України такі не приймаються судом до уваги.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як зазначає позивач та не заперечує відповідач, ОСОБА_1 був мобілізований на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/22 "Про загальну мобілізацію" та направлений для проходження військової служби у Військову частину НОМЕР_1 .

Згідно з довідкою Військової частини НОМЕР_1 від 02.11.2022 № 6683 старший солдат ОСОБА_1 проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 та приймає безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії) з 04.07.2022 по теперішній час.

30.11.2022 представник позивача звернувся до відповідача з адвокатським запитом, в якому зокрема просив надати інформацію щодо нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168.

На вказаний запит відповідач надав відповідь та витяги з наказів про нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди.

Так, у відповідності до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 05.11.2022 № 504 та додатку 1 до нього, ОСОБА_1 виплачено додаткову винагороду в розмір 30 000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби за період з 01.10.2022 по 31.10.2022.

У відповідності до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 05.12.2022 № 565 та додатків 1, 2 до нього, ОСОБА_1 виплачено додаткову винагороду в загальному розмірі 7000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби за період з 01.11.2022 по 06.11.2022, з 22.11.2022 по 22.11.2022 та додаткову винагороду у загальному розмірі 76 666,67 грн (за період з 07.11.2022 по 21.11.2022 - 50 000 грн, за період з 23.11.2022 по 30.11.2022 - 26 666,67 грн).

Водночас позивач вважає, що відповідач допустив протиправні дії, які полягають у невиплаті йому в повному обсязі додаткової винагороди у розмірі 86333,33 грн за період жовтень-листопад 2022 року, встановленої пунктом 1 Постанови № 168, що і стало приводом для звернення до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір між сторонами, суд керується та виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин 1-3 статті 1 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон № 2232-XII) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби.

Статтею 2 Закону № 2232-XII визначено, що проходження військової служби здійснюється громадянами України у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Положеннями статті 3 Закону № 2232-XII передбачено, що правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України "Про оборону України", "Про Збройні Сили України", "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію", інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до п. 2, 3 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

Згідно з Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 25.06.2018 № 558 грошове забезпечення означає гарантоване державою грошове забезпечення в обсязі, що відповідає умовам проходження військової служби та стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення складається із: посадового окладу; окладу за військовим званням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії); одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію" Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв постанову № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - Постанова № 168, в редакції чинній у спірний період).

Пунктом 1 вказаної постанови установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

З метою виконання вимог Постанови № 168 та врегулювання правовідносин щодо виплат військовослужбовцям Збройних сил передбаченого цієї постановою грошового забезпечення, 23.06.2022 Міністром оборони України прийнято Окреме доручення № 912/в/29 про врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, яке є обов`язковим для виконання посадовими особами військових частин Збройних сил України (далі - Окреме доручення)

Суд зауважує, що відповідно до пункту 1 Окремого доручення під терміном безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (далі - бойові дії або заходи) слід розуміти виконання військовослужбовцем, у тому числі: бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка (який) веде воєнні (бойові) дії у складі діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій; бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки)) під час перебування у складі органу військового управління, штабу угрупування військ (сил) або Штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави; бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями; бойових завдань зведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником; завдань зведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником; бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою; бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб); виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей; виконання бойових завдань у районах ведення

Відповідно до пунктів 2-4 Окремого доручення на період дії воєнного стану військовослужбовцям (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам вищих військових навчальних закладів і військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти) встановлювати виплату щомісячної додаткової винагороди (пропорційно із розрахунку на місяць) в розмірах:

- 100000 гривень - військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (пропорційно часу участі у таких діях або заходах);

- 30000 гривень - іншим військовослужбовцям (із дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу військової частини у зв`язку зі звільненням з військової служби).

Райони ведення бойових дій визначати відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України, а склад діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави-відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України або начальника Генерального-штабу Збройних Сил України.

Окремо, відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України визначати інші райони ведення бойових дій (у т. ч. повітряного простору), в яких також здійснювалися заходи з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з визначенням конкретного місця та часу їх проведення.

Документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.

Згідно з пунктами 5-6 Окремого доручення виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень або 30000 гривень здійснюється на підставі наказів:

командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) (далі військових частини) - особовому складу військової частини;

керівника вищого органу військового управління командиром (начальником) військових частин.

В цих наказах про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100000 гривень за місяць обов`язково зазначити підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо (зразок наведено в додатку № 3 до цього доручення).

Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видавати до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.

Отже, з огляду на вказані нормативні положення, можливо дійти висновку, що підставою для виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, є відповідні накази командирів (начальників), а документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів, здійснюється на підставі бойових наказів, журналів бойових дій, рапортів командира підрозділу та довідок командира військової частини за формою, затвердженою додатком № 1 Окремого доручення.

Судом встановлено, що командиром медичної роти Військової частини НОМЕР_1 за участь в бойових діях позивача щодо виплати у розмірі 30 000 грн у жовтні 2022 року (за період з 01.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 по 06.11.2022, з 22.11.2022 по 22.11.2022) та 100000 грн (за період з 07.11.2022 по 21.11.2022, з 23.11.2022 по 30.11.2023) у листопаді 2022 року подавалися рапорти командиру військової частини, що також підтверджують і витяги з наказів командира Військової частини НОМЕР_1 від 05.11.2022 № 504 та від 25.05.2022 05.12.2022 № 565.

Відповідно до додатку 1 до витягу з наказу Військової частини НОМЕР_1 від 05.11.2022 № 504 ОСОБА_1 виплачену додаткову винагороду в розмір 30000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби за період з 01.10.2022 по 31.10.2022.

Відповідно до додатків 1, 2 до витягу з наказу Військової частини НОМЕР_1 від 05.12.2022 № 565 ОСОБА_1 виплачено:

- додаткову винагороду в розмірі 7000 грн (в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби, а саме за період з 01.11.2022 по 06.11.2022, з 22.11.2022 по 22.11.2022);

- додаткову винагороду за період безпосередньої участі у бойових діях в розмірі 76 666,67 грн, а саме за період з 07.11.2022 по 21.11.2022 - 50000 грн, за період з 23.11.2022 по 30.11.2022 - 26 666,67 грн.

Крім того, на підтвердження безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії відповідачем надано копію Журналу бойових дій, перший запис відносно позивача датований 07.11.2022.

Суд враховує, що позивач не заперечує факту виплати вказаних коштів.

Разом з тим, у відповідності до довідки Військової частини НОМЕР_1 від 02.11.2022 № 6683, позивач приймає безпосередню участь у бойових діях (забезпечення здійснення заходів національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії) з 04.07.2022 по теперішній час. Підстава: розпорядження командувача Сухопутних військ Збройних Сил України № 1/1505т/сд від 23.06.2022, бойове розпорядження ОУВ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " №134т від 30.06.2022, наказ Командира Військової частини НОМЕР_1 №79 від 14.06.2022, бойове розпорядження Командира Військової частини НОМЕР_1 з медичного забезпечення № 75 дск від 04.07.2022, рапорт командира МР № 8029 від 01.10.2022. Довідка видана за вимогою.

Однак суд зауважує, що в цілях виплати спірної доплати вказана довідка не відповідає вимогам Окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/з/29 та формі додатку № 1 Окремого доручення. Крім цього, у підставах про видання цієї довідки не зазначені документи, визначені абзацами 3, 4 та 5 пункту 3 цього Доручення, зокрема журнал бойових дій.

Поряд з цим суд зважає, на ту обставину, що видані Військовою частиною НОМЕР_1 , зокрема й та, на яку посилається позивач, втратили чинність, що також підтверджується наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 814 від 20.12.2022 "Про організацію роботи з надання статусу учасника бойових дій", у пункті 8-1 якого визначено, що довідки про підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців Військової частини НОМЕР_1 у бойових діях, видані посадовими особами Військової частини НОМЕР_1 до набрання чинності постановою КМУ № 1193 (до 25.10.2022), а також довідки видані не за затвердженою нею формою Додатку 6 до Порядку вважати недійсними. Недійсні довідки підлягають заміні на довідки за встановленою формою.

У матеріалах справи відсутні докази оскарження та скасування такого наказу.

Щодо недоплати, на думку позивача, додаткової винагороди у сумі 86333,33 грн, то суд враховує, що у матеріалах справи відсутні рапорти, накази, бойові розпорядження щодо виплати позивачу такої винагороди, як і докази що підтверджують безпосередню участь позивача у бойових діях у період з 01.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 по 06.11.2022, 22.11.2023. Крім того, варто вказати, що відповідач заперечує таку участь ОСОБА_1 у бойових діях у спірних періодах.

Таким чином, суд констатує, що позивачу нараховано та виплачено додаткову винагороду за відповідні періоди, які підтверджені рапортами та наказами, виданими на підставі бойових розпоряджень, у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 та Окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 № 912/в/29.

Порушень відповідачем вимог чинного законодавства, якими врегульовано підстави, умови і порядок виплати спірної доплати, стосовно позивача не встановлено.

Відповідно до статей 9, 90 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з пунктом 29 рішення ЄСПЛ у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 року статтю 6 пункт 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Також суд враховує Висновок № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому зазначений Висновок акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а, крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Перевіривши обґрунтованість ключових доводів сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України (м. Вільнянськ, Запорізька область, 70002, ).

Повний текст рішення складено та підписано суддею 27.09.2023

Суддя Томчук Андрій Валерійович