Справа № 520/17191/23
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2023-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

26 вересня 2023 р. справа № 520/17191/23

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Біленський О.О., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), треті особи: Міністерство оборони України (), Командування Повітряних Сил Збройних Сил України () про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_2 , в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та не виплати водію 1 зенітного ракетного дивізіону військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 №168, в розрахунку до 100 000,00 грн. щомісячно, пропорційно часу участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, за період з 01.07.2022 по 31.12.2022;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити водію 1 зенітного ракетного дивізіону військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 додаткову винагороду в розмірі 100 000,00 грн. щомісячно, пропорційно часу участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, за період з 01.07.2022 по 31.12.2022 з урахуванням раніше виплачених сум додаткової винагороди.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 24.07.2023 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі згідно з положеннями п. 1, п. 10 ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 257 КАС України, якими унормовано що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з положеннями ч. 2, 3, 4, 5 ст. 262 КАС України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів із дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що з моменту набуття чинності постановою КМУ від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», відповідач не виплачує повну додаткову винагороду позивачу, як військовослужбовцю який приймав участь у бойових діях в розмірі 100 000,00 грн. за період з 01.07.2022 по 31.12.2022. Вказана бездіяльність, на думку позивача, є протиправною, що зумовило звернення до суду з даним позовом.

Представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що військова частина НОМЕР_2 не веде бойових дій у складі діючих угруповань військ Сил оборони держави в районі ведення воєнних (бойових) дій. Для встановлення додаткової винагороди необхідний перелік документів, які є доказами щодо безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, які позивач не надав. Відповідач зазначив, позивач вже отримав усі виплати, визначені наказами командира військової частини НОМЕР_2 , в тому числі і додаткової винагороди.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, Міністерства оборони України, надав пояснення на позов, у яких зазначено, що грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпечення на підставі наказу командира. Позивач перебуває на фінансовому забезпеченні військової частини НОМЕР_2 . Особовий склад військової частини НОМЕР_2 не бере участі у бойових діях, а додаткова винагорода сплачується пропорційно участі у діях або заходах згідно виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей. Міністерство оборони підтримує доводи і правову позицію військової частини НОМЕР_2 щодо виплати додаткової винагороди у підвищеному розмірі до 100 000 грн., пропорційно часу участі у діях або заходах згідно підстав, які зазначені в Окремому дорученні Міністра та вважає адміністративний позов безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 №83 від 02.04.2022 проходить військову службу на посаді водія - номера обслуги стартового взводу стартової батареї НОМЕР_4 Зенітного ракетного дивізіону військової частини НОМЕР_2 .

Згідно довідки військової частини НОМЕР_2 від 09.08.2023 №80 грошове забезпечення ОСОБА_1 за період з квітня 2022 року по січень 2023 року включало додаткову грошову винагороду відповідно до постанови КМУ від 28.02.2022 №168 у розмірі 30 000,00 грн.

Згідно рапорту командира 1 зенітного ракетного дивізіону військової частини НОМЕР_2 у період з 09.05.2022 по 17.09.2022 у відповідності до бойових розпоряджень №138 дск/бг від 09.05.2022, №265 дск/вбг від 07.07.2022, №278 дск/вбг від 29.07.2022, №325 дск/вбг від 17.08.2022, №343 т/бг від 20.08.2022, №356 т/бг від 29.08.2022, №362 т/бг від 30.08.2022, №382 т/бг від 17.09.2022, особовий склад 1 зенітного ракетного дивізіону військової частини НОМЕР_2 виконував бойове завдання з метою забезпечення протиповітряної оборони об`єктів критичної інфраструктури та прикриття військ від ударів з повітря в межах реалізуємої зони ураження з району населеного пункту Борова Харківської області.

До рапорту додано список особового складу 1 зенітного ракетного дивізіону військової частини НОМЕР_2 , який залучався до виконання бойового розпорядження, серед якого за порядковим номером 75 значиться ОСОБА_1 , період безпосередньої участі 01.07-17.09.2022.

Згідно рапорту командира 1 зенітного ракетного дивізіону військової частини НОМЕР_2 у період з 17.09.2022 по 13.10.2022 у відповідності до бойового розпорядження №383 т/бг від 17.09.2022 особовий склад 1 зенітного ракетного дивізіону військової частини НОМЕР_2 виконував бойове завдання з метою забезпечення протиповітряної оборони об`єктів критичної інфраструктури та прикриття військ від ударів з повітря в межах реалізуємої зони ураження з району населеного пункту Високий Харківської області.

До рапорту додано список особового складу 1 зенітного ракетного дивізіону військової частини НОМЕР_2 , який залучався до виконання бойового розпорядження, серед якого за порядковим номером 71 значиться ОСОБА_1 , період безпосередньої участі 17.09-13.10.2022.

Згідно рапорту командира 1 зенітного ракетного дивізіону військової частини НОМЕР_2 у період з 13.10.2022 по 30.11.2022 у відповідності до бойових розпоряджень №411 т/бг від 13.10.2022, №418 т/бг від 28.10.2022, №426 т/бг від 05.11.2022, №428 т/бг від 05.11.2022, №431 т/бг від 13.11.2022, особовий склад 1 зенітного ракетного дивізіону військової частини НОМЕР_2 виконував бойове завдання з метою забезпечення протиповітряної оборони об`єктів критичної інфраструктури та прикриття військ від ударів з повітря в межах реалізуємої зони ураження з району населеного пункту Борова Харківської області.

До рапорту додано список особового складу 1 зенітного ракетного дивізіону військової частини НОМЕР_2 , який залучався до виконання бойового розпорядження, серед якого за порядковим номером 74 значиться ОСОБА_1 , період безпосередньої участі 13.10-30.11.2022.

Згідно рапорту командира 1 зенітного ракетного дивізіону військової частини НОМЕР_2 у період з 30.11.2022 по 31.12.2022 у відповідності до бойових розпоряджень №452 т/бг від 30.11.2022, №455 т/бг від 01.12.2022, №465 т/бг від 15.12.2022, особовий склад 1 зенітного ракетного дивізіону військової частини НОМЕР_2 виконував бойове завдання з метою забезпечення протиповітряної оборони об`єктів критичної інфраструктури та прикриття військ від ударів з повітря в межах реалізуємої зони ураження з району населеного пункту Харківської області.

До рапорту додано список особового складу 1 зенітного ракетного дивізіону військової частини НОМЕР_2 , який залучався до виконання бойового розпорядження, серед якого за порядковим номером 76 значиться ОСОБА_1 , період безпосередньої участі 30.11-31.12.2022.

На підставі вищевказаних рапортів командира 1 зенітного ракетного дивізіону військової частини НОМЕР_2 про виконання бойових завдань вх. №437 від 31.03.2023, №436 від 31.03.2023, №434 від 31.03.2023, №435 від 31.03.2023, які зареєстровані у книзі реєстрації вхідної документації р.н. №57 від 01.01.2023 та витягів із журналів бойових дій 1 зенітного ракетного дивізіону військової частини НОМЕР_2 (р.н. № НОМЕР_5 від 21.03.2023, р.н. №64/87дск від 21.03.2023) позивачу надано довідку за №823 від 18.05.2023р. про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, за підписом командира в/ч НОМЕР_2 полковника ОСОБА_2 , у якій зазначено, що позивач в період з 01.07.2022 по 31.12.2022 брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України перебуваючи в смт. Борова та смт. Високий Балаклійського району Харківської області. Крім того, у довідці зазначено, що ця довідка є підставою для надання особі статусу учасника бойових дій.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Суд зазначає, що спірні правовідносини виникли з приводу наявності підстав для виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ від 28 лютого 2022 року №168, прийнятою на виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України 28.02.2022, а саме додаткової винагороди до 100 000 гривень в розрахунку на місяць.

Відповідно до ст. 65 Конституції України Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Статтею 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про Збройні Сили України» та п. 1 «Положення про Міністерство Оборони України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 р. № 671, Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України.

Крім того, наведеною статтею Закону України «Про Збройні Сили України» передбачено, що до структури Збройних Сил України, зокрема входять з`єднання, військові частини, військові навчальні заклади, установи та організації. До того ж необхідно враховувати те, що Збройні Сили України знаходяться у підпорядкуванні Міністерства оборони України, яке є уповноваженим державою органом центральної виконавчої влади, що виконує відповідні функції у спірних відносинах.

Порядок проходження військової служби в Збройних Силах України визначений у Положенні про проходження громадянами військової служби в Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008 (далі - Положення).

Як було вказано вище, Збройні Сили України організаційно складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій, які є юридичними особами та мають право на представництво в юрисдикційних органах та суді.

У відповідності до ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Також суд вказує, що відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (із змінами) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях, або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Вказана Постанова №168 у спірному періоді мала декілька редакцій щодо предмета спору.

Зі змісту Постанови №168 (в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) суд вбачає, що у разі безпосередньої участі військовослужбовців Збройних Сил у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, вони набувають права на отримання збільшеної до 100 000,00 грн. додаткової винагороди, пропорційно часу участі у таких діях та заходах. За інші періоди несення служби військовослужбовці Збройних Сил отримують додаткову винагороду в розмірі 30 000,00 гривень.

Отже, сам факт виконання позивачем у спірному періоді обов`язків військової служби (несення військової служби), без виконання умов визначених Постановою №168, не покладає на відповідача обов`язок видавати наказ про нарахування та виплату позивачу додаткової грошової винагороди у розмірі 100000 грн.

Також, відповідно до пункту 2-1 цієї ж Постанови установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168, Міністром оборони України було видано окреме доручення №912/з/29 від 23.06.2022, яке чинне на даний момент.

Відповідно до даного доручення під терміном «безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях, або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів" (далі - бойові дії або заходи) слід розуміти виконання військовослужбовцем:

- бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка (який) веде воєнні (бойові) дії у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій;

- бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки)) під час перебування у складі органу військового управління, штабу угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави;

- бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями;

- бойових завдань з ведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;

- завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;

- бойових завдань з відбиття збройного нападу вогневого ураження противника на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;

- бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб);

- виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей;

- виконання бойових завдань у районах ведення бойових дій з виявлення повітряних цілей;

- здійснення польотів у районах ведення воєнних дій, ведення повітряного бою;

- здійснення заходів з виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту;

- виконання бойових (спеціальних) завдань кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії.

На період дії воєнного стану військовослужбовцям (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам вищих військових навчальних закладів і військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти) встановлювати виплату щомісячної додаткової винагороди (пропорційно із розрахунку на місяць) в розмірах:

100 000 гривень - військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (пропорційно часу участі у таких діях або заходах);

30 000 гривень - іншим військовослужбовцям (із дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу військової частини у зв`язку зі звільненням з військової служби).

Райони ведення бойових дій визначати відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України, а склад діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави - відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України або начальника Генерального штабу Збройних Сил України. Окремо, відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України визначати інші райони ведення бойових дій (у т.ч. повітряного простору), в яких також здійснювалися заходи з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з визначенням конкретного місця та часу їх проведення.

Документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій вахтовий, навігаційно-вахтовий. навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, поза-термінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

01 грудня 2022 року набрав чинності та застосовується наказ АДПСУ від 09.12.2022 №628/0/81-22 «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168», (далі - Наказ №628), яким установлено наступне.

Пункт 1. Додаткова винагорода збільшується до 100 000 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.

Пункт 2. До безпосередньої участі у бойових діях або заходах належать виконання військовослужбовцем у районах ведення бойових дій:

бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань органом Держприкордонслужби (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) під час перебування у складі штабу відповідного органу військового управління Збройних Сил України, угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угруповань військ (сил), та за умови вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником;

бойових (спеціальних) завдань із усебічного забезпечення органів Держприкордонслужби або їх підрозділів (у тому числі зведених), які згідно з бойовим розпорядженням виконують завдання у складі органів військового управління, військової частини (підрозділів), угрупувань військ, інших складових сил оборони, та за умови вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником;

бойових завдань з відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються, нанесення вогневого ураження на об`єкти, що охороняються (у тому числі бойові позиції, блокпости, контрольно-пропускні пункти, спостережні пункти), звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, за умови безпосереднього вогневого контакту з противником або нанесення руйнувань чи пошкоджень цим об`єктам під час збройного нападу (вогневого ураження);

бойових (спеціальних) завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) в умовах безпосереднього зіткнення або взаємного вогневого контакту з противником;

бойових завдань з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей;

польотів, ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту згідно з бойовими розпорядженнями;

бойових (спеціальних) завдань екіпажами кораблів, катерів, суден забезпечення Держприкордонслужби в морській та річковій акваторіях, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником, а також при виконанні бойових завдань щодо пошуку (тралення) та знешкодження (знищення) мін, вибухонебезпечних предметів.

Пункт 3. Документами, що підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях або заходах, є:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (службово-бойових дій, вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал, журнал ведення оперативної обстановки, бойове донесення або постова відомість під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад чи копії або витяги з них;

рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу (групи, загону, екіпажу) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військового звання, прізвища, власного імені та по батькові (за наявності), а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях або заходах.

Пункт 4. Облік військовослужбовців, які беруть безпосередню участь в бойових діях або заходах, та підготовка проєкту наказу про виплату додаткової винагороди здійснюється штабами органів Держприкордонслужби, а у випадку відсутності штабу - підрозділом (посадовою особою), який веде облік бойових дій.

Надання військовослужбовцям довідок про участь у зазначених заходах здійснює підрозділ, який веде облік особового складу.

Крім цього, обов`язок оформлення документів, які є підставою для нарахування та виплати збільшеної додаткової винагороди покладено на військові частини, куди відряджений військовослужбовець. У свою чергу, командир військової частини, де військовослужбовець перебуває на грошовому забезпеченні, видає наказ про нарахування та виплату підвищеної додаткової винагороди на підставі наданих документів, які підтверджують безпосередню участь особи у відповідних діях та заходах.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 у період з 01.07.2022 по 31.12.2022 залучався до виконання бойових розпоряджень щодо виконання бойових завдань з метою забезпечення протиповітряної оборони об`єктів критичної інфраструктури та прикриття військ від ударів з повітря в межах реалізуємої зони ураження.

На підтвердження вищезазначеного відповідачем надано копії рапортів командира 1 зенітного ракетного дивізіону військової частини НОМЕР_2 .

Також, матеріали справи містять довідку військової частини НОМЕР_2 від 18.05.2023 №823 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, що видана солдату ОСОБА_1 , про те що він дійсно в період з 01.07.2022 по 31.12.2022 брав участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України перебуваючи в смт. Борова, смт. Високий Балаклійського району Харківської області. Зазначена довідка надана на підставі рапортів командира 1 зенітного ракетного дивізіону військової частини НОМЕР_2 про виконання бойових завдань вх. №437 від 31.03.2023, №436 від 31.03.2023, №434 від 31.03.2023, №435 від 31.03.2023, які зареєстровані у книзі реєстрації вхідної документації р.н. №57 від 01.01.2023 та витягів із журналів бойових дій 1 зенітного ракетного дивізіону військової частини НОМЕР_2 (р.н. № НОМЕР_5 від 21.03.2023, р.н. №64/87дск від 21.03.2023).

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 та Окремого доручення Міністра оборони України, питання виплати додаткової грошової винагороди залежить від визначення відповідними командирами факту безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях. Зазначене визначення повинно бути відповідним чином оформлено належними документами: рапортами командира підрозділу, журналом бойових дій, бойовим наказом (бойовим розпорядженням).

У наданих до суду документах є посилання на рапорти командира підрозділу, журнали бойових дій, бойові розпорядження.

Представником відповідача у відзиві зазначено, що військова частина НОМЕР_2 не входить до складу Угруповання об`єднаних сил, що знаходиться у нього в оперативному підпорядкуванні, а отже право виплати додаткової винагороди в підвищеному розмірі 100000,00 грн. позивач не має. Тобто, на переконання відповідача, оскільки позивачем не виконуються бойові завдання у складі військової частини (підрозділу), яка (який) веде воєнні (бойові) дії у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій, то останній не має права на отримання додаткової винагороди в розмірі 100000,00 грн.

Надаючи оцінку зазначеним доводам відповідача, суд вказує на те, що надана до суду довідка військової частини НОМЕР_2 від 18.05.2023 №823, яка складена за формою, наведеною в додатку №1 Окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022, встановлює факт безпосередньої участі позивача у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та є підставою для надання особі статусу учасника бойових дій, що на думку суду, є належними та достатніми доказами для підтвердження участі позивача в заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України у період з 01.07.2022 по 31.12.2022.

Також, суд відхиляє доводи відповідача про те, що безпосередня участь позивача у бойових діях, або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, має місце лише в момент ураження повітряної цілі, оскільки вони не можуть вважатися належними та обґрунтованими, зважаючи на те, що ураження повітряної цілі є фактично кінцевим результатом діяльності бойового розрахунку, успішному виконанню якого передує вчинення ряду дій та здійснення заходів щодо чергування такого бойового розрахунку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність у позивача права а отримання додаткової грошової винагороди в розмірі 100000 гривень, а отже, визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 №168, в розрахунку до 100000,00 гривень щомісячно, пропорційно часу участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, за період з 01.07.2022 по 31.12.2022.

Судом враховується, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 19, 139, 205, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), треті особи: Міністерство оборони України (), Командування Повітряних Сил Збройних Сил України () про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 №168, в розрахунку до 100 000,00 грн. щомісячно, пропорційно часу участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, за період з 01.07.2022 по 31.12.2022.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду в розмірі 100 000,00 грн. щомісячно, пропорційно часу участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, за період з 01.07.2022 по 31.12.2022 з урахуванням раніше виплачених сум додаткової винагороди.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням приписів п. 3 Прикінцевих положень КАС України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Біленський О.О.