Справа № 480/5116/22
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2023-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 480/5116/22

адміністративне провадження № К/990/23800/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Яковенка М. М.,

суддів - Дашутіна І. В., Шишова О. О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу № 480/5116/22

за адміністративним позовом Приватного підприємства Агрофірма «Верес» до Головного управління ДПС у Сумській області, Державної податкової служби України, про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

за касаційною скаргою Приватного підприємства Агрофірма «Верес» на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду (суддя Глазько С. М.) від 20 жовтня 2022 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду (у складі колегії суддів Русанової В.Б., Перцової Т. С., Жигилія С. П.) від 30 травня 2023 року,

УСТАНОВИВ:

І. РУХ СПРАВИ

1. 08 серпня 2022 року Приватне підприємство Агрофірма «Верес» (далі - ПП Агрофірма «Верес») звернулось до суду з позовом, в якому просило:

- визнати незаконним та скасувати рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування Єдиному реєстрі податкових накладних від 29 листопада 2021 року № 3437415/14020012, прийняте Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Сумській області про відмову у реєстрації податкової накладної від 30 жовтня 2021 року № 8 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Сумській області та ДПС України здійснити реєстрацію податкової накладної від 30 жовтня 2021 року № 8 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її фактичного подання, а саме 15 листопада 2021 року.

2. Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

3. 09 вересня 2022 року Головне управління ДПС у Сумській області подало клопотання, в якому просило залишити позов ПП Агрофірма «Верес» без розгляду з огляду на пропуск ним тримісячного строку, встановленого частиною четвертою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

4. 13 вересня 2022 року Сумський окружний адміністративний суд направив позивачу запит, в якому запропонував надати письмові пояснення з приводу клопотання Головного управління ДПС у Сумській області.

5. 28 вересня 2022 року ПП Агрофірма «Верес» подало до суду клопотання, в якому просило визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду, поновити строк для звернення до адміністративного суду та відмовити у задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

5.1 В обґрунтування клопотання позивач зазначав про те, що за наслідками адміністративного оскарження рішення Головного управління ДПС у Сумській області від 29 листопада 2021 року, ДПС України 23 грудня 2021 року прийняла рішення, яким відмовила останньому у задоволенні його скарги.

5.2 Крім того, 24 лютого 2022 року в Україні оголошено воєнний стан у зв`язку з повномасштабною військовою агресією рф проти України. З 24 лютого по квітень 2022 року включно на території Сумської області, зокрема, у Білопільській громаді Сумського району Сумської області, де здійснює свою діяльність позивач, знаходилися військові рф, а з травня цього ж року територія громади перебуває під постійними обстрілами.

5.3 У зв`язку із зазначеними подіями, у березні 2022 року усі працівники підприємства перебували у щорічній відпустці, а з квітня 2022 року їм встановлено дистанційний графік роботи.

5.4 Також позивач зауважував, що до липня 2022 року у підприємства був відсутній повноцінний доступ до первинних документів, автоматизованих систем бухгалтерського і податкового обліку, необхідних для складання позовної заяви та надання доказів.

6. Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2022 року у задоволенні клопотання ПП Агрофірма «Верес» про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду та поновлення строку для звернення до адміністративного суду відмовлено. Клопотання Головного управління ДПС у Сумській області про залишення позовної заяви без розгляду задоволено. Позовну заяву ПП Агрофірма «Верес» залишено без розгляду на підставі частини третьої статті 123 КАС України.

7. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2023 року зазначене рішення суду першої інстанції залишено без змін.

8. Не погоджуючись з ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2022 року та постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2023 року, позивач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить зазначені рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, а справу направити до Сумського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

9. Ухвалою Верховного Суду від 10 серпня 2023 року, після усунення недоліків касаційної скарги, відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою, встановлено строк для подання відзиву. Витребувані матеріали справи.

10. 21 серпня та 23 серпня 2023 року до Верховного Суду надійшли відзиви на касаційну скаргу від Головного управління ДПС у Сумській області та ДПС України, в яких відповідачі просять касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

11. Ухвалою Верховного Суду зазначену справу призначено до касаційного розгляду в порядку письмового провадження.

IІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

12. Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що позивачем пропущено передбачений статтею 122 КАС України тримісячний строк звернення до суду, а причини пропуску такого строку є неповажними.

12.1 Так, суди попередніх інстанцій зауважили, що позивач скористався правом на адміністративне оскарження рішення Головного управління ДПС у Сумській області у Сумській області від 29 листопада 2021 року № 3437415/14020012 шляхом подання скарги до ДПС України, за результатами розгляду якої рішенням ДПС України від 23 грудня 2021 року № 59106/14020012/2 скаргу підприємства залишено без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін. Зазначене рішення було надіслано позивачу через систему "Електронний кабінет" та отримано ним 23 грудня 2021 року. Водночас до суду позивач звернувся із позовом лише 08 серпня 2022 року.

13. Щодо посилання позивача в обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду на введення воєнного стану в Україні, зокрема, вторгнення військових рф на територію Сумської області у лютому-квітні 2022 року, то суди попередніх інстанцій зауважили, що саме лише посилання на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення строку без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до суду та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на роботу позивача, що, своєю чергою, обумовило пропуск строку на подання позовної заяви.

13.1 Також суди попередніх інстанцій зауважили, що позивач зазначав про те, що активні бойові дії на території, де він провадить господарську діяльність, відбувались у лютому-квітні 2022 року. Водночас жодних доказів неможливості звернутись до суду з позовом з травня 2022 року позивач ні суду першої, ні апеляційної інстанції не надав, як і не обґрунтував підстав, які перешкоджали йому звернутись до суду в період з 25 грудня 2021 року (дати отримання рішення ДПС України про результати розгляду його скарги) до лютого 2022 року, тобто до введення воєнного стану.

14. Щодо посилання позивача на введення дистанційного режиму роботи, то суди попередніх інстанцій зазначили про те, що дистанційний режим роботи міг позначитися певною мірою на оперативності виконання функціональних обов`язків працівниками підприємства, однак, така обставина не може бути визнана поважною підставою пропуску строку звернення до суду майже на 5 місяців. Дистанційний режим роботи передбачає, що працівники продовжують виконувати свої обов`язки з урахуванням певних особливостей, пов`язаних з таким режимом роботи.

14.1 Крім того, суди попередніх інстанцій зауважили, що у матеріалах справи відсутні докази того, що дистанційний режим роботи був дійсно запроваджений на підприємстві.

15. Посилання позивача на перебування всіх працівників підприємства у березні 2022 року у відпустках також було визнано судами попередніх інстанцій неповажною підставою неможливості звернутись до суду з позовом впродовж більш ніж шести місяців з дня отримання рішення ДПС України від 23 грудня 2021 року.

16. Доводи позивача щодо відсутності у нього до липня 2022 року доступу до первинних документів, необхідних для складання позову, також були відхилені судами попередніх інстанцій з огляду на відсутність належних та допустимих доказів в підтвердження вказаних обставин.

17. Крім того, в обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду позивач в апеляційній скарзі зазначав про те, що підприємство не отримувало рішення ДПС України від 23 грудня 2021 року у програмному забезпеченні «M.E.Doc» та через електронну пошту, а отримало його на запит адвоката та ознайомилось з ним лише у липні 2022 року, на підтвердження чого було надало лист ДПС України від 13 грудня 2022 року.

17.1 З цього приводу суд апеляційної інстанції зауважив, що зазначені підстави пропуску строку не заявлялись в суді першої інстанції, судом їм оцінка не надавалась, жодних обґрунтувань щодо причин їх не зазначення раніше, позивач не наводив.

17.2 Також апеляційний суд зауважив, що зазначені обставини позивачем не доведено, оскільки доказів щодо відсутності рішення у програмному забезпеченні «M.E.Doc» та на електронні пошті останнім не надано. Своєю чергою, лист ДПС України від 13 грудня 2022 року свідчить лише про відкриття ПП Агрофірма «Верес» рішення від 23 грудня 2021 року за результатами розгляду скарги в «Електронному кабінеті» у липні 2022 року, однак не є доказом в підтвердження неможливості ознайомитись з ним раніше.

III. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

18. У поданій касаційній скарзі скаржник посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та, як наслідок, незаконність прийняття рішення про залишення позовної заяви без розгляду.

19. Скаржник зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме, частини четвертої статті 122 КАС України. Зауважує, що у судовій практиці Верховного Суду відсутній висновок про те, що вважається «належним» врученням платнику податків рішення за результатами розгляду його скарги.

20. Скаржник зауважує, що частина четверта статті 122 КАС України чітко встановлює, що перебіг строку звернення до суду при досудовому вирішенні спору починається з моменту вручення рішення за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

21. Водночас скаржник наголошує на тому, що судами попередніх інстанцій не було досліджено, коли саме рішення контролюючого органу про розгляд його скарги було вручено та фактично отримано підприємством.

22. Так, скаржник зазначає про те, що не отримував рішення ДПС України від 23 грудня 2021 року за результатами розгляду його скарги через програмне забезпечення «M.E.Doc» та через електронну пошту.

23. При цьому, скаржник зауважує, що про існування рішення ДПС України від 23 грудня 2021 року він дізнався лише в липні 2022 року, що підтверджується листом ДПС України від 13 грудня 2022 року, наданим у відповідь на його адвокатський запит.

23.1 Так, у листі ДПС України від 13 грудня 2022 року було зазначено, що 19 липня 2022 року о 13:45 ПП Агрофірма «Верес» ознайомилося в Електронному кабінеті з рішенням ДПС України № 59106/14020012/2 від 23 грудня 2021 року про залишення скарги на рішення Головного управління ДПС у Сумській області від 29 листопада 2021 року № 3437415/14020012 без задоволення.

23.2 Отже, оскільки позивач ознайомився з рішенням ДПС України від 23 грудня 2021 року лише 19 липня 2022 року, то, на його думку, ПП Агрофірма «Верес» звернулося до суду в межах передбаченого статтею 122 КАС України строку звернення до суду (08 серпня 2022 року).

24. Також скаржник зазначає про те, що в силу приписів статті 42 ПК України ДПС України, направляючи документ в його Електронний кабінет, повинна була одночасно надіслати на електронну адресу ПП Агрофірма «Верес» інформацію про вид документа, дату та час його надіслання в Електронний кабінет.

IV. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

25. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статті 341 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, виходить із такого.

26. Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

27. Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки (стаття 49 КАС України).

28. За змістом частини першої статті 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

29. Відповідно до частини четвертої статті 122 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

30. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 11 жовтня 2019 року у справі № 640/20468/18, спеціальні строки для звернення до суду з позовом про скасування рішень контролюючих органів, що не пов`язані з нарахуванням грошових зобов`язань, зокрема рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН та зобов`язання її зареєструвати, після проведення процедури адміністративного оскарження та отримання рішення про залишення скарги без задоволення, нормами ПК України не визначені, тобто не врегульовують спірне в цій справі питання. З прийняттям чинної редакції КАС України та відмінним правовим регулюванням, визначеним частиною четвертою статті 122 КАС України, інші рішення контролюючих органів, які не стосуються нарахування грошових зобов`язань платника податків, за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац третій пункту 56.18 статті 56 ПК України), оскаржуються в судовому порядку в такі строки:

а) тримісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги було прийнято та вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені ПК України. При цьому такий строк обчислюється з дня вручення скаржнику рішення за результатами розгляду його скарги на рішення контролюючого органу;

б) шестимісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги не було прийнято та/або вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені ПК України. При цьому такий строк обчислюється з дня звернення скаржника до контролюючого органу із відповідною скаргою на його рішення.

31. Згідно частини третьої статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

32. Судами попередніх інстанцій установлено, що позивач у цій справі звернувся до суду з вимогами щодо визнання незаконним та скасування рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування Єдиному реєстрі податкових накладних від 29 листопада 2021 року № 3437415/14020012, прийняте Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Сумській області про відмову у реєстрації податкової накладної від 30 жовтня 2021 року № 8 в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також зобов`язання зареєструвати таку накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних.

33. Також установлено, що позивач скористався правом на адміністративне оскарження зазначеного рішення від 29 листопада 2021 року № 3437415/14020012 шляхом подання скарги до ДПС України.

34. Так, за результатами розгляду поданої позивачем скарги рішенням ДПС України від 23 грудня 2021 року № 59106/14020012/2 її було залишено без задоволення, а рішення Головного управління ДПС у Сумській області від 29 листопада 2021 року № 3437415/14020012 - без змін.

35. Оскільки позивач скористався порядком досудового вирішення спору, колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що строк звернення з цим позовом до суду складає три місяці з дати отримання рішення, прийнятого за результатами розгляду його скарги.

36. Водночас колегія суддів Верховного Суду звертає увагу на те, що для вирішення питання дотримання позивачем строку звернення до суду з цим позовом, ключовим є встановлення дати отримання останнім рішення, прийнятого за результатами розгляду його скарги.

37. Відповідно до статті 42 ПК України платники податків, які подають звітність в електронній формі та/або пройшли електронну ідентифікацію онлайн в електронному кабінеті, можуть здійснювати листування з контролюючими органами засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги».

Листування контролюючих органів з платниками податків, зазначеними в абзаці першому цього пункту, які подали заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, здійснюється засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» шляхом надіслання документа в електронний кабінет з одночасним надісланням платнику податків на його електронну адресу (адреси) інформації про вид документа, дату та час його надіслання в електронний кабінет.

Документ, надісланий контролюючим органом в електронний кабінет, вважається врученим платнику податків, якщо він сформований з дотриманням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» та є доступним в електронному кабінеті.

Датою вручення платнику податків документа є дата, зазначена у квитанції про доставку у текстовому форматі, що відправляється з електронного кабінету автоматично та свідчить про дату та час доставки документа платнику податків. У разі якщо доставка документа відбулася після 18 години, датою вручення документа платнику податків вважається наступний робочий день. Якщо доставка відбулася у вихідний чи святковий день, датою вручення документа платнику податків вважається перший робочий день, що настає за вихідним або святковим днем.

38. Судами попередніх інстанцій установлено, що рішення ДПС України від 23 грудня 2021 року № 59106/14020012/2, прийняте за результатами розгляду скарги позивача, направлено останньому через електронний кабінет, про що свідчить квитанція від 23 грудня 2021 року з часом направлення 21:11 (т. 2, а.с. 10).

39. При цьому, суд апеляційної інстанції зауважив, що сторонами не заперечувалось те, що ПП Агрофірма «Верес» виявила бажання отримувати документи через електронний кабінет.

40. Також апеляційний суд зазначив про те, що оскільки рішення ДПС України від 23 грудня 2021 року було доставлено до електронного кабінету позивача цього ж дня після 18 години, датою його вручення є 24 грудня 2021 року, а тому строк звернення до суду сплинув 25 березня 2022 року.

41. Водночас до суду з позовом ПП Агрофірма «Верес» звернулось лише 08 серпня 2022 року, тобто з пропуском передбаченого статтею 122 КАС України тримісячного строку звернення до суду.

42. Колегія судді Верховного Суду критично оцінює посилання скаржника в касаційній скарзі на те, що з рішенням ДПС України від 23 грудня 2021 року № 59106/14020012/2 він ознайомився лише у липні 2022 року, оскільки дата отримання зазначеного рішення ДПС України саме 23 грудня 2021 року підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією.

43. Крім того, як було встановлено та не заперечується сторонами, обмін електронними документами між позивачем та відповідачами здійснювався через електронний кабінет.

44. Скаржником не зазначено обставин, які б перешкоджали йому ознайомитись з рішення ДПС України від 23 грудня 2021 року в своєму електронному кабінеті до липня 2022 року.

45. Колегія суддів Верховного Суду наголошує, що статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п`ятої цієї статті).

46. Наведеними нормами чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема, щодо дотримання строку апеляційного оскарження.

47. Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні чи то позовної заяви чи апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені чинним законодавством.

48. Крім того, у ході розгляду справи позивачем не було надано доказів на підтвердження відсутності рішення ДПС України від 23 грудня 2021 року у програмному забезпеченні «M.E.Doc» та на електронні пошті підприємства.

49. Звертаючись до Верховного Суду з касаційною скаргою позивачем також не надано доказів на підтвердження зазначених обставин.

50. Суд звертає увагу, що як вимоги податкового законодавства, так і положення частини 4 статті 122 КАС України встановлюють можливість оскарження протягом певного строку рішення податкового органу з днем його вручення платнику податків. Питання вручення рішення є ключовим в цих відносинах, та є відмінним від поняття фізичного ознайомлення із змістом такого рішення.

51. В межах цієї справи суди попередніх інстанцій достовірно встановили факт направлення та отримання оскаржуваного рішення у грудні 2021 року, а тому вважати, що таке рішення платником податків було отримано лише у липні 2022 року, після того, як він фізично його відкрив, є помилковим доводом.

52. Під час розгляду справи судами не встановлено порушення з боку відповідача вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» щодо порядку формування та надіслання рішення платнику податків, та яке не стало бути для нього доступним в його електронному кабінеті.

53. Ураховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що позивачем пропущено передбачений статтею 122 КАС України тримісячний строк звернення до суду, відсутність підстав для його поновлення та наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

54. Водночас доводи касаційної скарги зазначені висновки судів попередніх інстанцій не спростовують.

V. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

55. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги залишає судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

56. Частиною першою статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

57. З урахуванням викладеного, Суд дійшов висновку про необхідність залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного підприємства Агрофірма «Верес» залишити без задоволення.

Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2022 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2023 року у справі № 480/5116/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М. М. Яковенко

Судді І. В. Дашутін

О. О. Шишов