Справа № 300/953/23
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2023-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 рокуЛьвівСправа № 300/953/23 пров. № А/857/11425/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Заверухи О.Б.,

Носа С.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду (головуючий суддя Главач І.А.), ухвалене у за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в м.Івано-Франківськ 24 травня 2023 року у справі №300/953/23 за позовом Приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Комунальне підприємство Івано-Франківської міської ради «Муніципальна інспекція «Добродій» про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

10.03.2023 Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Комунальне підприємство Івано-Франківської міської ради «Муніципальна інспекція «Добродій», просив визнати протиправним та скасувати рішення від 15.09.2022 №882 «Про демонтаж рекламних конструкцій та вивісок» частково, а саме визнати протиправним та скасувати підпункт 1.10 щодо демонтажу окремо стоячої рекламної конструкції «Нотаріус» біля будинку №24 на вул.Привокзальній та щита на фасаді будинку №24 на вул.Привокзальній.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 травня 2023 року позов задоволено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що рекламний засіб, ідентифікований відповідачем, як реклама, знаходиться в місці реалізації позивачем діяльності пов`язаної з нотаріатом. Суд першої інстанції вказав, що приватний нотаріус є уповноваженою державою фізичною самозайнятою особою, яка не має і не може мати статусу фізичної особи-підприємця, і на якого не може поширюватися дія Закону України «Про рекламу» та Типових правил. Суд першої інстанції дійшов висновку, що розміщена на фасаді приміщення, у якому здійснює нотаріальну діяльність позивач табличка з написом «Нотаріус» та табличка (конструкція) «Нотаріус» біля приміщення по вул. Привокзальній, 24, м. Івано-Франківськ не містять індивідуалізації, не містить закликів до придбання конкретного товару чи отримання послуг, інформація не формує та не підтримує обізнаність споживачів реклами та їх інтересу щодо юридичної особи чи конкретного товару (послуг), що поставляється/надається, а тому не є рекламою і не потребує спеціального дозволу на розміщення зовнішньої реклами.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради подав апеляційну скаргу, просить скасувати рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 травня 2023 року та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що оскаржуваним рішенням зобов`язано демонтувати об`єкти зовнішньої реклами, а саме окремо стоячу рекламну конструкцію «Нотаріус» та рекламний щит на фасаді будинку, а не інформаційну вивіску. Скаржник зазначає, що вивіска із написом «Нотаріус» повинна знаходитись біля входу у приміщення. Скаржник вказує, що позивачем порушено пункту 13.2 Правил благоустрою м.Івано-Франківська. Скаржник зауважує, що спірні рекламні конструкції було встановлено позивачем самовільно, без відповідного погодження, такі не передбачені у самому акті про сертифікацію робочого місця приватного нотаріуса. Окрім того, зазначає, що позивач фактично виконав оскаржуване рішення та демонтував спірні рекламні конструкції. Вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини у справі.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, навівши мотиви з яких вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги - безпідставними.

Враховуючи положення статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо можливості розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у ній доказів.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржуване рішення суду першої інстанції вимогам статті 242 КАС України відповідає.

Як встановлено судом першої інстанції з матеріалів справи, ОСОБА_1 є приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу, відповідно до Закону України «Про нотаріат» здійснює незалежну професійну нотаріальну діяльність на підставі свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю № 5622 від 31.03.2005 та реєстраційного посвідчення про реєстрацію приватної нотаріальної діяльності № 101 від 26.08.2005 (а.с.6, 7).

Робоче місце (контора) приватного нотаріуса ОСОБА_1 розташоване за адресою: вул. Привокзальна, 24/41, м. Івано-Франківськ, 76018, що підтверджується відомостями Єдиного реєстру нотаріусів із зазначенням адреси робочого місця.

17.01.2022 заступник завідувача сектора вивісок та реклами КП «Муніципальна інспекція «Добродій» Савчук О.С. провів обстеження (огляд) території за адресою вул.Привокзальна, 24, під час якого встановив розміщені рекламні конструкції, а саме: окремо стояча рекламна конструкція «Нотаріус» поруч буд. 24 на вул. Привокзальна та рекламний щит на фасаді буд. 24 на вул. Привокзальна.

За результатами проведення обстеження (огляду) території складено Акт №408 від 17.01.2022 відповідно до висновків якого встановлено порушення пункту 13.2 Правил благоустрою (а.с.31).

17.01.2022 заступником завідувача сектора вивісок та реклами Савчуком О.С. винесено припис № 290 з вимогою усунути порушення Правил благоустрою м. Івано-Франківська пункту 13.2 Розділу 13, а саме окремо стояча рекламна конструкція «Нотаріус» поруч буд. 24 на вул. Привокзальна та рекламний щит на фасаді буд. 24 на вул. Привокзальна до 27.01.2022 шляхом надання дозвільних документів на розміщення рекламних конструкцій або їх демонтажу (а.с.30).

Припис розміщений на вхідних дверях приміщення, що підтверджується сканкопією фотофіксації в матеріалах справи (а.с.33).

В подальшому, пунктом 1.10 рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 15.09.2022 № 882 «Про демонтаж рекламних конструкцій та вивісок» на підставі матеріалів, складених КП «Муніципальна інспекція «Добродій», вирішено КП «Муніципальна інспекція «Добродій» демонтувати об`єкти зовнішньої реклами та вивісок, власників, яких встановити не можливо, а саме окремо стоячу рекламну конструкцію «Нотаріус» біля будинку № 24 на вул. Привокзальній та щит на фасаді будинку № 24 на вул. Привокзальній.

Не погоджуючись із вимогою пункту 1.10 рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 15.09.2022 № 882, ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з таких підстав.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами регулює Закон України «Про рекламу» від 03.07.1996 № 270/96-ВР, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон №270/96-ВР).

Положеннями статті 1 Закону №270/96-ВР визначено, що: зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг; реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару.

Відповідно до статті 2 Закону 270/96-ВР дія цього Закону не поширюється на відносини, пов`язані з розповсюдженням інформації, обов`язковість розміщення та оприлюднення якої визначено іншими законами України. Дія цього Закону не поширюється на оголошення фізичних осіб, не пов`язані з підприємницькою діяльністю.

Згідно з частиною 6 статті 9 Закону 270/96-ВР вивіска чи табличка з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать цій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщена на внутрішній поверхні власного чи наданого у користування особі приміщення, на зовнішній поверхні будинку чи споруди не вище першого поверху або на поверсі, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення, біля входу в таке приміщення, не вважається рекламою.

Частиною 1 статті 16 Закону 270/96-ВР встановлено, що розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23.12.2003 № 2067, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі - Типові правила) встановлено, що спеціальні конструкції - тимчасові та стаціонарні рекламні засоби (світлові та несвітлові, наземні та неназемні (повітряні), плоскі та об`ємні стенди, щити, панно, транспаранти, троли, таблички, короби, механічні, динамічні, електронні табло, екрани, панелі, тумби, складні просторові конструкції, аеростати, повітряні кулі тощо), які використовуються для розміщення реклами; вивіска чи табличка - елемент на будинку, будівлі або споруді з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать такій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщений на зовнішній поверхні будинку, будівлі або споруди не вище першого поверху або на поверсі, де розташовується власне чи надане у користування особі приміщення (крім, випадків, коли суб`єкту господарювання належить на праві власності або користування вся будівля або споруда), біля входу у таке приміщення, який не є рекламою.

Відповідно до пункту 3 Типових правил зовнішня реклама розміщується на підставі дозволів та у порядку, встановленому виконавчими органами сільських, селищних, міських рад відповідно до цих Правил.

Правила благоустрою м.Івано-Франківська затвердженні рішенням Івано-Франківської міської ради (19 сесія) від 02.05.2018 №106-19, чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі - Правила благоустрою) установлювали вимоги щодо благоустрою території Івано-Франківська та утримання об`єктів благоустрою на території міста Івано-Франківська.

Розділом 13 «Реклама» Правил благоустрою визначено, що розміщення зовнішньої реклами в місті Івано-Франківську здійснюється відповідно до Порядку розміщення зовнішньої реклами в м. Івано-Франківську, затвердженого рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 29.12.2009 р. №657 (зі змінами та доповненнями), Закону України «Про рекламу» від 03.07.1996 № 270/96-ВР, Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2003 р. №2067, а також вимог даних Правил. Розміщення зовнішньої реклами без дозволу на території міста Івано-Франківська заборонене.

Водночас, відповідно до частини 1 статті 3 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 № 3425-XII (далі - Закон № № 3425-XII), в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Згідно з частиною 4 статті 3 Закону № 3425-XII нотаріус не може займатися підприємницькою, адвокатською діяльністю, бути засновником адвокатських об`єднань, перебувати на державній службі або службі в органах місцевого самоврядування, у штаті інших юридичних осіб, а також виконувати іншу оплачувану роботу, крім виконання функції медіатора, викладацької, наукової і творчої діяльності, а також діяльності у професійному самоврядуванні нотаріусів.

Підпунктом 14.1.226 статті 14 Податкового кодексу України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності. Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем (за виключенням випадку, передбаченого пунктом 65.9 статті 65 цього Кодексу) та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Таким чином, приватний нотаріус є уповноваженою державою фізичною самозайнятою особою, яка не має і не може мати статусу фізичної особи-підприємця, і на якого не може поширюватися дія Закону № 270/96-ВР та Типових правил.

Відповідно до статті 25 Закону № 270/96-ВР приватний нотаріус може здійснювати нотаріальну діяльність лише за наявності акта про сертифікацію відповідності робочого місця (контори) приватного нотаріуса або рішення суду, яке набрало законної сили, яким визнано незаконним акт про відмову у сертифікації відповідності робочого місця (контори) приватного нотаріуса.

З цією нормою кореспондується обов`язок визначений пунктом 8 Положення про вимоги до робочого місця (контори) приватного нотаріуса та здійснення контролю за організацією нотаріальної діяльності, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 23 березня 2001 року № 888/5, відповідно до якого біля входу у приміщення повинна знаходитись інформаційна вивіска, що ідентифікує робоче місце (контору) приватного нотаріуса. Вивіска має містити інформацію про найменування нотаріального округу, напис «НОТАРІАЛЬНА КОНТОРА», якщо приватний нотаріус має контору (працюють два та більше приватних нотаріусів), або «НОТАРІУС», якщо нотаріус працює одноособово.

Отже, за вимогами Закону № 3425-XII та Положення 888/5 нотаріуси зобов`язанні обладнувати свої робочі місця (нотаріальні контори) інформаційними вивісками, а органи місцевого самоврядування не мають права обмежувати чи ускладнювати виконання нотаріусами обов`язку, який випливає і з вимог чинного законодавства.

До матеріалів справи позивач долучив копію акта про сертифікацію робочого місця приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_1, відповідно до даних якого приміщення за адресою вул. Привокзальна, 24/41, м. Івано-Франківськ відповідає вимогам ст. 24 Закону України «Про нотаріат» та Положення про вимоги до робочого місця (контори) приватного нотаріуса та здійснення контролю за їх дотриманням, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 885/5 від 23.03.2011 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 406/19144 від 28.03.2011, та може використовуватись для розташування в ньому робочого місця приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_1.

Пунктом IV вказаного Акта зафіксовано, що на фасаді приміщення розміщено інформаційну вивіску про наявність робочого місця нотаріуса та інформація з відображенням графіку прийому громадян (а.с.8-9).

З долучених до матеріалів справи фотознімків вбачається, що розміщена на фасаді будинку №24 на вул.Привокзальній, де здійснює приватну нотаріальну діяльність позивача, вивіска, як і окремо стояча конструкція біля цього ж будинку із розміщеним написом «Нотаріус» не містить індивідуалізації, не містить закликів до придбання конкретного товару чи отримання послуг, інформація не формує та не підтримує обізнаність споживачів реклами та їх інтересу щодо юридичної особи чи конкретного товару (послуг), що поставляється/надається, а тому не є рекламою і не потребує спеціального дозволу на розміщення зовнішньої реклами. Такі лише ідентифікують робоче місце (контору) приватного нотаріуса.

Зазначене узгоджується з позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 24 листопада 2020 року у справі № 640/20482/18, від 06 жовтня 2021 року у справі №1.380.2019.000656, від 02 травня 2023 року у справі №380/11494/20.

Згідно з статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За встановлених обставин, надаючи правову оцінку аргументам сторін, в обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, враховуючи їхній зміст та юридичну природу, зважаючи на висловлену Верховним Судом правову позицію у такій категорії справ, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що табличка з написом «Нотаріус» на фасаді та табличка (конструкція) «Нотаріус» біля приміщення по вул. Привокзальній, 24, м. Івано-Франківськ, де позивач здійснює нотаріальну діяльність не є рекламою і не потребують спеціального дозволу на розміщення зовнішньої реклами, а тому оскаржуваний підпункт 1.10 рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 15.09.2022 № 882 «Про демонтаж рекламних конструкцій та вивісок», як це правильно зазначив суд першої інстанції, є протиправним та підлягає скасуванню.

Частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на викладене, враховуючи положення статті 316 КАС України, прецедентну практику ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що судом першої інстанції у рішенні викладено мотиви протиправності оскаржуваного рішення відповідача в частині демонтажу вивісок позивача, на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи, правильно застосовано норми матеріального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Керуючись статтями 241, 272, 286, 308, 311, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 травня 2023 року у справі №300/953/23 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач Т. І. Шинкар
судді О. Б. Заверуха
С. П. Нос