Справа № 420/6478/23
Суддя: Лебедєва Г.В.
Дата ухвалення: 2023-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6478/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Лебедєвої Г.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження справу за адміністративним позовом Державного підприємства «Одеська залізниця» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Державного підприємства «Одеська залізниця» до Головного управління ДПС в Одеській області, у якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати прийняте Головним управління ДПС в Одеській області податкове повідомлення-рішення від 06.03.2023 року № 3411/15-32-04-07-20/01071315 про застосування до Державного підприємства «Одеська залізниця» штрафних фінансових санкцій (штрафу) у сумі 340 грн. за порушення граничного строку подання податкової декларації з плати за землю за 2022 рік;

- визнати протиправним та скасувати прийняте Головним управління ДПС в Одеській області податкове повідомлення-рішення від 06.03.2023 року № 3412/15-32-04-07-20/01071315 про застосування до Державного підприємства «Одеська залізниця» штрафних фінансових санкцій (штрафу) у сумі 340 грн. за порушення граничного строку подання податкової декларації з плати за землю за 2022 рік;

- визнати протиправним та скасувати прийняте Головним управління ДПС в Одеській області податкове повідомлення-рішення від 06.03.2023 року № 3413/15-32-04-07-20/01071315 про застосування до Державного підприємства «Одеська залізниця» штрафних фінансових санкцій (штрафу) у сумі 340 грн. за порушення граничного строку подання податкової декларації з плати за землю за 2022 рік;

- визнати протиправним та скасувати прийняте Головним управління ДПС в Одеській області податкове повідомлення-рішення від 06.03.2023 року № 3415/15-32-04-07-20/01071315 про застосування до Державного підприємства «Одеська залізниця» штрафних фінансових санкцій (штрафу) у сумі 340 грн. за порушення граничного строку подання податкової декларації з плати за землю за 2022 рік;

- стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області на користь Державного підприємства «Одеська залізниця» судовий збір за подання позову в розмірі 1073,60 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про те, що Головним управлінням ДПС в Одеській області проведено камеральну перевірку з питання своєчасності подання податкової декларації з плати за землю Державним підприємством «Одеська залізниця» за 2022 рік, за результатами якої складено акт від 15.11.2022 № 12530/15- 32-04-07-17/01071315. Відповідно до висновків, зазначених у Акті перевірки, позивач не своєчасно подав податкові декларації з плати за землю за 2022 рік, оскільки при граничному терміні подання 27.05.2022, податкові декларації № 21165140, № 21165139, № 21173579 подані 14.07.2022 року, а податкова декларація № 17.07.2022 року, чим допущене порушення п. 49.1, п. 49.2, (пп. 49. 18. 3 (рік)) п. 49.18 ст.49, п. 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України. Позивач подав відповідачу заперечення до Акту перевірки. Листом від 29.12.2022року № 11712/КПР/15-32-04-07-06 відповідач повідомив про те, що: висновком Комісії Головного управління ДПС в Одеській області з питань розгляду заперечень платників податків та пояснень до актів перевірок від 22.12.2022 № 203/15-32-04-07-18 внесено зміни до Акту перевірки в частині виправлення визначеної на сторінці 2 в розділі «Перевіркою встановлено» в таблиці 1 в колонці «граничний строк подання» дати « 27.05.2022» на дату « 21.02.2022»; залишення висновків Акту перевірки без змін, а заперечень позивача без задоволення. За результатами розгляду матеріалів Акту перевірки відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення від 29.12.2022 № 12590/15-32-04-07-20/01071315, № 12587/15-32-04-07-, № 12586/15-32-04-07-20/01071315, № 12580/15-32-04-07-20/01071315 про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 1020 грн. за порушення граничного строку подання податкової декларації з плати за землю за 2022 рік. 16.01.2023 року позивач звернувся зі скаргою № ДП-08/3 до Державної податкової служби України, про перегляд та скасування податкових повідомлень-рішень від 29.12.2022 № 12590/15-32-04-07-20/01071315, № 12587/15-32-04-07-, № 12586/15-32-04-07-20/01071315 та № 12580/15-32-04-07-20/01071315. Державна податкова служба України розглянула скаргу позивача та прийняла рішення від 03.03.2023 року № 5351/6/99-00-06-03-02-06, яким скаргу позивача задовольнила частково, скасувавши кожну із вищезазначених ППР в частині застосування штрафу у розмірі 680 грн. та залишивши без змін кожну із них в іншій частині (340 грн.). За результатом розгляду Акту перевірки та з урахуванням рішення про результати розгляду скарги Державною податковою службою України від 03.03.2023 № 5351/6/99-00-06-03-02-06 відповідачем прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 06.03.2022 року № 3411/15-32-04-07-20/01071315, № 3412/15-32-04-07-20/01071315, № 3413/15-32-04-07-20/01071315, № 3415/15-32-04-07-20/01071315 про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 340 грн. за порушення граничного строку подання податкової декларації з плати за землю за 2022 рік. Факт порушення строку подання декларацій з плати за землю за 2022 рік позивачем визнається та не оспорюється. Однак, позивач вказує на те, що в порушення пункту 52-1 підрозділу 10 "Інші перехідні положення" розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України відповідач неправомірно прийняв податкові повідомлення-рішення про застосування штрафних санкцій за порушення граничних строків подання декларацій з плати за землю за 2022 рік, так як порушення допущені 22.02.2022 року під час дії карантину. Не погоджуючись із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою від 03.04.2023 року Одеський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі № 420/6478/23 та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання та виклику сторін.

19.04.2023 року до Одеського окружного адміністративного суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що норма, на яку посилається позивач, а саме пункт 52-1 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення термінів нарахування, декларуванням та сплати податків і зборів на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), не застосовуються з 27.05.2022 р. на період дії воєнного стану. Законом України від 12.05.2022 р. № 2260-ІХ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану" (набрав чинності 27.05.2022 р.) внесено зміни у пункт 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, згідно якого у разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок до платників податків застосовується відповідальність згідно з Кодексам, законами, контроль за виконання яких покладено на контролюючі органи, з урахуванням обставин, передбачених підпунктом 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 Кодексу, що звільняють від фінансової відповідальності. При цьому вимоги законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), не застосовуються.

25.04.2023 року до Одеського окружного адміністративного суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що позивач не погоджується із твердженнями відповідача викладеними у відзиві на позовну заяву. В обґрунтування своєї позиції представником позивача зазначено, що позивач дійсно 22.02.2022 року порушив граничні терміни подачі податкових декларацій, за що мав бути притягнутий до фінансової відповідальності. Однак, по 26.05.2022 року включно, нормативно-правові акти передбачали існування мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платника податків, протягом якого відповідач не мав права застосовувати штрафні санкції. Тимчасове скасування дії мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) не обумовлює правомірність нарахування відповідачем штрафів за порушення вчинені під час його дії, оскільки Закон України № 2260-ІХ не має зворотної дії в часі та не може бути застосованим до спірних правовідносин. Внесені до п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України зміни, які набрали чинності 27.05.2022 року, стосуються податкових декларацій, граничний строк подання яких закінчився після 24.02.2022 року (початку уведення воєнного стану).

Ухвалою від 22.06.2023 року суд ухвалив розгляд справи №420/6478/23 проводити за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче судове засідання на 02.08.2023 року.

В судове засідання, призначене на 02.08.2023 року, з`явився представник позивача. Представник відповідача в судове засідання не з`явився про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та завчасно. Суд ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 02.08.2023 року, відклав підготовче засідання на 21.08.2023 року.

В судове засідання, призначене на 21.08.2023 року, з`явилися представники сторін.

Ухвалою від 21.08.2023 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу 420/6478/23 до судового розгляду на 20.09.2023 року.

В судове засідання, призначене на 20.09.2023 року, з`явилися представники сторін.

У вступному слові представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні з підстав викладених у позові та відповіді на відзив.

Представник відповідача у вступному слові заперечував проти заявлених позовних вимог у повному обсязі, з підстав викладених у відзиву на позовну заяву та запереченнях.

Суд в судовому засіданні з`ясував думку представників учасників справи щодо продовження розгляду справи в порядку письмового провадження.

Суд ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 20.09.2023 року, клопотання представників учасників справи задовольнив та на підставі ч. 3 ст. 194 КАС України здійснив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Державне підприємство «Одеська залізниця» зареєстроване та перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС в Одеській області як платник податків.

Головне управління ДПС в Одеській області 15.11.2022 року провело камеральну перевірку податкової з питання своєчасності надання податкової звітності з плати за землю за 2022 рік платника земельного податку Державного підприємства «Одеська залізниця», за результатами якої складений акт від 15.11.2022 року № 12530/15- 32-04-07-17/01071315.

Зазначеною перевіркою встановлено порушення позивачем граничних термінів подання податкової звітності з плати за землю за 2022 рік, а саме:

- податкова декларація з плати за землю № 21165139, податковий період 2022 рік, граничний строк подання 27.05.2022 року, дата фактичного подання 14.07.2022 року;

- податкова декларація з плати за землю № 21165140, податковий період 2022 рік, граничний строк подання 27.05.2022 року, дата фактичного подання 14.07.2022 року;

- податкова декларація з плати за землю № , податковий період 2022 рік, граничний строк подання 27.05.2022 року, дата фактичного подання 17.07.2022 року;

- податкова декларація з плати за землю № 21173579, податковий період 2022 рік, граничний строк подання 27.05.2022 року, дата фактичного подання 14.07.2022 року.

Позивач не погодився з висновками акту перевірки № 12530/15- 32-04-07-17/01071315 від 15.11.2022 року та подав на них заперечення № ДП-08/10 від 08.12.2022 року.

Листом від 29.12.2022 року № 11712/КПР/15-32-04-07-06 відповідач повідомив позивача про те, що: висновком Комісії Головного управління ДПС в Одеській області з питань розгляду заперечень платників податків та пояснень до актів перевірок від 22.12.2022 року № 203/15-32-04-07-18 внесено зміни до Акту перевірки в частині виправлення визначеної на сторінці 2 в розділі «Перевіркою встановлено» в таблиці 1 в колонці «граничний строк подання» дати «27.05.2022» на дату «21.02.2022», залишення висновків Акту перевірки без змін, а заперечень позивача без задоволення.

На підставі акту перевірки № 12530/15-32-04-07-17/01071315 від 15.11.2022 року контролюючим органом винесено податкові повідомлення-рішення від 29.12.2022 року:

- № 12590/15-32-04-07-20/01071315 про застосування до Позивача штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 1020 грн. за порушення граничного строку подання податкової декларації з плати за землю за 2022 рік;

- № 12587/15-32-04-07- про застосування до Позивача штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 1020 грн. за порушення граничного строку подання податкової декларації з плати за землю за 2022 рік;

- № 12586/15-32-04-07-20/01071315 про застосування до Позивача штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 1020 грн. за порушення граничного строку подання податкової декларації з плати за землю за 2022 рік;

- № 12580/15-32-04-07-20/01071315 про застосування до Позивача штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 1020 грн. за порушення граничного строку подання податкової декларації з плати за землю за 2022 рік.

16.01.2023 року позивач звернувся зі скаргою № ДП-08/3 до Державної податкової служби України, як контролюючого органу вищого рівня, про перегляд та скасування податкових повідомлень-рішень від 29.12.2022 року № 12590/15-32-04-07-20/01071315, № 12587/15-32-04-07-, № 12586/15-32-04-07-20/01071315 та № 12580/15-32-04-07-20/01071315 у рамках процедури адміністративного оскарження, передбаченого ст.ст. 55, 56 Податкового кодексу України.

Державна податкова служба України розглянула скаргу позивача та прийняла рішення від 03.03.2023 року № 5351/6/99-00-06-03-02-06, яким скаргу позивача задовольнила частково, скасовано податкові повідомлення-рішення від 29.12.2022 року № 12590/15-32-04-07-20/01071315, № 12587/15-32-04-07-, № 12586/15-32-04-07-20/01071315 та № 12580/15-32-04-07-20/01071315 в частині застосування штрафу у розмірі 680 грн., в іншій частині залишено без змін.

За результатом розгляду Акту перевірки № 12530/15- 32-04-07-17/01071315 від 15.11.2022 року та з урахуванням рішення про результати розгляду скарги Державною податковою службою України від 03.03.2023 № 5351/6/99-00-06-03-02-06 відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення від 06.03.2022 року:

- № 3411/15-32-04-07-20/01071315 про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 340 грн. за порушення граничного строку подання податкової декларації з плати за землю за 2022 рік;

- № 3412/15-32-04-07-20/01071315 про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 340 грн. за порушення граничного строку подання податкової декларації з плати за землю за 2022 рік;

- № 3413/15-32-04-07-20/01071315 про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 340 грн. за порушення граничного строку подання податкової декларації з плати за землю за 2022 рік;

- № 3415/15-32-04-07-20/01071315 про застосування до Позивача штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 340 грн. за порушення граничного строку подання податкової декларації з плати за землю за 2022 рік.

Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся до суду з позовною заявою про їх скасування.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755-VI.

Відповідно до положень п.285.1 ст.285, п.286.2 ст.286 ПК України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.

Платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму плати за землю щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають до відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, а надалі такий витяг подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Згідно з п.120.1 ст.120 ПК України неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, платежі, контроль за сплатою яких покладено на контролюючі органи, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 340 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання. Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

З акту перевірки вбачається, що контролюючим органом зроблено висновок щодо допущення позивачем порушення норм податкового законодавства, оскільки податкові декларації № 21165140, № 21165139, № 21173579 з плати за землю за 2022 рік подано 14.07.2022 року, податкова декларація з плати за землю за 2022 рік № 17.07.2022 року, тобто з порушення граничних термінів подання податкової звітності після набрання чинності 27.05.2022 року. Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану" від 12.05.2022 р. № 2260-IX.

Відповідно до п.52-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за: порушення вимог до договорів довгострокового страхування життя чи договорів страхування в межах недержавного пенсійного забезпечення, зокрема страхування додаткової пенсії; відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, без згоди контролюючого органу; порушення вимог законодавства в частині: обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального, спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального; здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку; порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку, рентної плати.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 р. № 1236 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 року до 30 червня 2023 року на території України карантин.

Відповідно до п.69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України зі змінами внесеними Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану" від 12.05.2022 р. № 2260-IX установлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24.02.2022 р. в Україні введено воєнний стан, який на підставі Указів Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжувався та станом на час розгляду справи триває.

Згідно з абз.18 п.69.2 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України (в редакції, чинній на момент винесення спірних податкових повідомлень-рішень) у разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок до платників податків застосовується відповідальність згідно з цим Кодексом, законами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, з урахуванням обставин, передбачених підпунктом 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 цього Кодексу, що звільняють від фінансової відповідальності. При цьому вимоги законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), не застосовуються.

В той же час, відповідно до абз.1, 3 пп.69.1 п.69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент винесення спірних податкових повідомлень-рішень) у разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності та/або документів (повідомлень), у тому числі передбачених статтями 39 і 39-2, пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати обов`язки, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків щодо: реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування, дата складання яких припадає на період з 1 лютого по 31 травня 2022 року, за умови забезпечення їх реєстрації не пізніше 15 липня 2022 року; реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних зведених податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких зведених податкових накладних, дата складання яких припадає на період з 1 лютого по 31 травня 2022 року, складених за операціями, визначеними пунктом 198.5 статті 198 та пунктом 199.1 статті 199 цього Кодексу, за умови забезпечення їх реєстрації не пізніше 20 липня 2022 року; подання звітності, у тому числі передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, за звітні (податкові) періоди - 2021 рік (для звітності, що подається за річний звітний (податковий) період), граничний термін подання якої припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до 1 червня 2022 року, I квартал 2022 року (для звітності, що подається за квартальний звітний (податковий) період) та звітності за лютий - травень 2022 року (для звітності, що подається за місячний звітний (податковий) період), за умови подання такої звітності до контролюючого органу не пізніше 20 липня 2022 року; строків сплати податків та зборів за звітні (податкові) періоди - 2021 рік (для річного звітного (податкового) періоду), I квартал 2022 року (для квартального звітного (податкового) періоду), січень - травень 2022 року (для місячного звітного (податкового) періоду), за умови їх сплати не пізніше 1 серпня 2022 року (для сплати податку на доходи фізичних осіб та/або військового збору - не пізніше 31 грудня 2022 року); строків сплати грошових зобов`язань, визначених контролюючими органами, граничний строк сплати яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до 1 червня 2022 року, за умови їх сплати не пізніше 1 серпня 2022 року.

Суд звертає увагу, що при здійсненні правозастосування, суд має комплексно та системно застосовувати законодавства, враховуючи при цьому мету (ціль) та завдання того чи іншого нормативно-правового акту.

У спірних правовідносинах має місце темпоральна (часова) колізія норм, яка підлягає вирішенню шляхом застосування правила "Lex posterior derogat priori" - "наступний закон скасовує попередній".

Конституційний Суд України у рішенні від 03.10.1997 р. № 4-зп та у рішенні від 09.02.1999 р. № 1-7/99 дійшов висновку, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному.

Дію нормативно-правового акта в часі слід розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою чинності. За загальновизнаним правилом нормативно-правовий акт (в цілому або в окремій частині) втрачає чинність у зв`язку з прийняттям нового акта вищої або однакової юридичної сили з того ж предмета регулювання, без формального скасування старого акта. При виникненні темпоральної колізії наступний акт одного рівня з того ж самого питання скасовує дію актів попередніх.

Аналогічний висновок наведений в рішеннях Конституційного Суду України від 05.04.2001 р. № 3-рп/2001 та від 13.03.2012 р. № 6-рп/2012.

Конституційним Судом України у рішенні від 05.04.2001 р. № 3-рп/2001 зазначено, що Конституція України в частині першій статті 58 закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів. Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до ст.147 Конституції України Конституційний Суд України здійснює офіційне тлумачення Конституції України.

Діяльність Конституційного Суду України ґрунтується на принципах верховенства права, незалежності, колегіальності, гласності, обґрунтованості та обов`язковості ухвалених ним рішень і висновків.

Таким чином, Конституційний Суд України, надаючи тлумачення ст.58 Конституції України, передбачив порядок подолання темпоральної колізії.

Отже, до спірних правовідносин необхідно застосувати принцип подолання темпоральної колізії норм права, відповідно до якого має застосовуватися норма, яка прийнята пізніше - пп.69.2 п.69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України, яким скасовано дію мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

В даному випадку норми п.69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України визначають спеціальне (пріоритетне) застосування податкового законодавства на період дії воєнного часу по відношенню до інших положень ПК України, в тому числі й щодо п.52-1 цього підрозділу.

Як вже було зазначено, податкові декларації з плати за землю за 2022 рік була подана 14.07.2022 року та 17.07.2023 року, тобто вже у період дії Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану" від 12.05.2022 р. № 2260-IX, який набрав чинності 27.05.2022 р., та яким поновлено відповідальність платників податків у разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок, у тому числі щодо порушення граничних термінів подання податкової звітності, за виключенням тих випадків, коли граничний термін подання податкової звітності припадає на період з 24.02.2022 р. по 27.05.2022 р.

Тобто, Державним підприємством «Одеська залізниця» порушено строк подання податкової звітності, за що починаючи з 27.05.2022 р. передбачено відповідальність відповідно до п.120.1 ст.120 ПК України.

Разом з цим, до 27.05.2022 р. до платників податків, які своєчасно не подали податкові декларації з плати за землю, не застосовувались штрафні санкції в силу положень п.52-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, а після 27.05.2022 р. відсутній механізм, який визначає строки подання податкових декларацій за поточний (2022) рік, які не були своєчасно подані до запровадження воєнного стану (24.02.2022 р.).

Виходячи з наведеного, нормами Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану" від 12.05.2022 р. № 2260-IX, який набрав чинності 27.05.2022 р., платникам податків не було надано перехідного періоду, достатнього для подання податкової звітності з плати за землю за поточний (2022) рік, граничний термін подання якої припадав на період до 24 лютого 2022 року (21.02.2022 р.), яка не була подана своєчасно, відповідальність за що до 27.05.2022 р. не застосовувалася у зв`язку з дією мораторію, встановленого на період дії карантину.

Суд враховує, що відповідно до абз.1-4 пп.69.1 п.69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України (в редакції, чинній на час подання декларацій - 18.07.2022 р.) застосування відповідальності та строків виконання податкових зобов`язань ставиться у залежність від можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок, зокрема, щодо подання податкових декларацій.

Згідно абз.8 пп.69.1 п.69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України визначено, що порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у цьому підпункті, та перелік документів на підтвердження затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Суд зазначає, що законодавством станом на час подання декларації позивачем, яка була предметом перевірки, не було врегульовано питання щодо можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, оскільки "Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у пп.69.1 п.69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України" та "Переліків документів, що підтверджують неможливість платника податків - юридичної особи, зокрема щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента" були затверджені наказом Міністерства фінансів від 29.07.2022 р. № 225 та набрали чинності 06.09.2022 р., тобто вже після подання декларацій, що були предметом перевірки.

Таким чином, вказане правове регулювання позбавило позивача права, у разі необхідності, довести неможливість виконання платником податків обов`язків, визначених у пп.69.1 п.69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України станом на дату подання податкових декларацій.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що в умовах дії карантинних обмежень та введення воєнного стану, з огляду на діюче станом на час подання декларації законодавство, позивач опинився в ситуації правової невизначеності.

Відповідно до п.109.1 ст.109 ПК України податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.

Суд зазначає, що незважаючи на умови дії карантинних обмежень та введення воєнного стану позивачем було виконано податковий обов`язок щодо подання податкової декларацій з плати за землю за 2022 рік.

Таким чином, в межах спірних правовідносин неналежне виконання вимог податкового законодавства стосовно своєчасного подання податкової декларації позивачем відбулося не з вини останнього, а ним вживались відповідні заходи щодо їх подання, що виключає протиправність діянь платника податку, та як наслідок, притягнення його до відповідальності.

Відсутність вини платника податків, як необхідної складової податкового правопорушення, обумовила протиправність застосування штрафних (фінансових) санкцій спірними податковими повідомленнями-рішеннями.

Суд також враховує принципи податкового законодавства, а саме презумпцію правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу (пп.4.1.4 п.4.1 ст.4 ПК України).

Згідно з п.56.21 ст.56 ПК України у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Отже, юридична конструкція норми п.56.21 ст.56 ПК України дає підстави стверджувати, що презумпція застосовна не лише у ситуації прямої суперечності норм, але й у будь-якій іншій ситуації невизначеності в процесі правозастосування. Для її застосування необхідно і достатньо виявлення двох або більше альтернативних варіантів правомірної поведінки, обравши найвигідніший для себе з яких платник має почуватися захищеним від можливих негативних наслідків як з боку контролюючого органу, так і суду.

Більше того, наведеною нормою охоплюються не лише очікування платника, запровадженням у податковому законодавстві цієї презумпції як принципу (основної засади) накладається відповідний таким очікуванням обов`язок вибору визначеного нею варіанту поведінки і контролюючим органом, і судом.

При цьому, тягар доведення хибності (відсутності правових підстав) обраного платником варіанту поведінки покладається законом на контролюючий орган.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 10.02.2021 р. у справі № 380/671/20.

З огляду на встановлені обставини справи та їх нормативне регулювання в сукупності, суд дійшов висновку про те, що застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) за несвоєчасність подання податкової звітності з плати за землю за 2022 рік в умовах правової невизначеності покладає на позивача додатковий надмірний тягар, який в умовах діючого на території України воєнного стану є недопустимим.

Відповідач при прийнятті спірного податкового повідомлення-рішення вказані обставини не врахував, що стало підставою для застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) з порушенням принципу стабільності, що передбачений пп.4.1.9 п.4.1 ст.4 ПК України.

Враховуючи викладені обставини, податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 06.03.2022 року № 3411/15-32-04-07-20/01071315, № 3412/15-32-04-07-20/01071315, № 3413/15-32-04-07-20/01071315, № 3415/15-32-04-07-20/01071315 про застосування до Позивача штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 340 грн. за порушення граничного строку подання податкової декларації з плати за землю за 2022 рік, є протиправними та підлягають скасуванню.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до основних засад адміністративного судочинства, вимог законодавства України, що регулює спірні правовідносини, суд вважає, що позивач навів законні й обґрунтовані підстави, а тому наявні правові підстави для задоволення позову.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що ДП «Одеська залізниця» заявлено позовні вимоги майнового характеру, сума судового збору за подачу даної позовної заяви складає 2147,20 грн., відповідно вказана сума підлягає стягненню на користь позивача.

Щодо сплаченої суми 8588,80 грн. позивач має право на звернення до суду із заявою про повернення надмірно сплаченого судового збору у відповідності до ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 2, 9, 72, 76, 77, 78, 80, 120, 139, 262, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Державного підприємства «Одеська залізниця» (вул. Пантелеймонівська, 19, м. Одеса, 65012, ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати прийняте Головним управління ДПС в Одеській області податкове повідомлення-рішення від 06.03.2023 року № 3411/15-32-04-07-20/01071315 про застосування до Державного підприємства «Одеська залізниця» штрафних фінансових санкцій (штрафу) у сумі 340 грн. за порушення граничного строку подання податкової декларації з плати за землю за 2022 рік.

Визнати протиправним та скасувати прийняте Головним управління ДПС в Одеській області податкове повідомлення-рішення від 06.03.2023 року № 3412/15-32-04-07-20/01071315 про застосування до Державного підприємства «Одеська залізниця» штрафних фінансових санкцій (штрафу) у сумі 340 грн. за порушення граничного строку подання податкової декларації з плати за землю за 2022 рік.

Визнати протиправним та скасувати прийняте Головним управління ДПС в Одеській області податкове повідомлення-рішення від 06.03.2023 року № 3413/15-32-04-07-20/01071315 про застосування до Державного підприємства «Одеська залізниця» штрафних фінансових санкцій (штрафу) у сумі 340 грн. за порушення граничного строку подання податкової декларації з плати за землю за 2022 рік.

Визнати протиправним та скасувати прийняте Головним управління ДПС в Одеській області податкове повідомлення-рішення від 06.03.2023 року № 3415/15-32-04-07-20/01071315 про застосування до Державного підприємства «Одеська залізниця» штрафних фінансових санкцій (штрафу) у сумі 340 грн. за порушення граничного строку подання податкової декларації з плати за землю за 2022 рік.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Державного підприємства «Одеська залізниця» (вул. Пантелеймонівська, 19, м. Одеса, 65012, ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2147,20 грн. (дві тисячі сто сорок сім гривень 20 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 26.09.2023 року.

Суддя Г.В. Лебедєва