Справа № 520/632/23
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2023-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2023 р.Справа № 520/632/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: Любчич Л.В. , Спаскіна О.А. ,

за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.04.2023 р. (ухвалене суддею Волошиним Д.А.) по справі № 520/632/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області

про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області, в якому просив: визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДСНС України у Харківській області (по особовому складу) № 585 о/с від 14.11.2022 в частині звільнення в запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік) за п.п. 10-3 п. 176 (у зв`язку із вчиненням проступку несумісного з подальшим проходженням служби цивільного захисту) начальника караулу 14 державної пожежно-рятувальної частини 8 державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС у Харківській області ОСОБА_1 ; визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДСНС України у Харківській області (по особовому складу) № 555 від 08.11.2022 "Про накладення дисциплінарного стягнення" на начальника караулу 14 державної пожежно-рятувальної частини 8 державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС у Харківській області ОСОБА_1 ; поновити ОСОБА_1 на посаді начальника караулу 14 державної пожежно-рятувальної частини 8 державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС у Харківській області з 14.11.2022; стягнути з Головного управління ДСНС у Харківській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 14.11.2022 по 26.01.2023 в сумі 51006,72 грн., з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.04.2023 позов залишено без задоволення.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.04.2023 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт зазначає, що наказ Головного управління ДСНС України у Харківській області № 555 від 08.11.2022 "Про накладення дисциплінарного стягнення" та наказ № 585 о/с від 14.11.2022 про звільнення ОСОБА_1 зі служби в органах цивільного захисту на підставі п.п. 10-3 п. 176 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, у зв`язку із вчиненням проступку несумісного з подальшим проходженням служби цивільного захисту незаконними, необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню та посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

Відповідачем подано до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначив, що судом першої інстанції зроблено правильний висновок про відмову в задоволенні позовних вимог. Вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

У судовому засіданні апелянт та представник апелянта підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

У судовому засідання представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до витягу із наказу Головного управління ДСНС України у Харківській області № 465 від 02.12.2019, на підставі рапорту ОСОБА_1 продовжено строк дії контракту про проходження служби цивільного захисту з особами рядового і начальницького складу на 3 (три) роки.

Згідно із наказом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області № 57 від 27.09.2022 "Про проведення службового розслідування", на підставі рапорту начальника 14 ДПРЧ 8 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Харківській області від 13.09.2022 та від 27.09.2022 за фактом порушення службової дисципліни, що виразилось у невиході на службу в умовах введення в Україні воєнного стану та оголошення загальної мобілізації начальника, караулу 14 ДПРЧ 8 ДПРЗ ОСОБА_1 , створено комісію для проведення службового розслідування та призначено проведення службового розслідування.

19.10.2022 Начальником 8 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Харківській області ОСОБА_2 , затверджено висновок службового розслідування, яким підтверджено факт невиходу на службу начальника караулу 14 ДПРЧ 8 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Харківській області капітана служби цивільного захисту ОСОБА_1 та запропоновано клопотати перед начальником ГУ ДСНС України у Харківській області про накладення на капітана служби цивільного захисту ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, у зв`язку із вчиненням проступку, не сумісного з подальшим проходженням служби цивільного захисту.

08.11.2022 наказом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області № 555 (по особовому складу), за невихід на службу без поважних причин капітана служби цивільного захисту ОСОБА_1 , начальника караулу 14 ДПРЧ 8 ДПРЗ, притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби, у зв`язку із вчиненням проступку, не сумісного з подальшим проходженням служби цивільного захисту.

14.11.2022 наказом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківські області № 585 о/с (по особовому складу), відповідно до п. 173 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 593 від 11.07.2013 (в подальшому - Положення), капітана служби цивільного захисту ОСОБА_1 , начальника караулу 14 ДПРЧ 8 ДПРЗ, з 14.11.2022, звільнено із служби в запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік) за п.п. 10-3 п. 176, у зв`язку із вчиненням проступку, не сумісного з подальшим проходженням служби цивільного захисту.

Не погодившись з вищевказаними наказами відповідача про застосування дисциплінарного стягнення та звільнення зі служби, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач при винесенні оскаржуваних наказів про застосування дисциплінарного стягнення та наказу про звільнення позивача зі служби діяв у порядку та в межах чинного законодавства України, з урахуванням введенням в Україні воєнного стану.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу затверджено відповідною Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу" № 593 від 11.07.2013 (в подальшому - Положення), відповідно до якого, служба цивільного захисту є державною службою особливого характеру, яка забезпечує пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, вживає заходів до запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідації їх наслідків у мирний час та в особливий період.

Особами рядового і начальницького складу служби цивільного захисту (далі-особи рядового і начальницького складу) є громадяни, які у добровільному порядку прийняті на службу цивільного захисту за контрактом і яким присвоєно відповідно до цього Положення спеціальні звання. Для осіб рядового і начальницького складу встановлюється п`ятиденний 40-годинний робочий тиждень з двома вихідними днями, а для осіб рядового і начальницького складу, курсантів (слухачів) закладів освіти цивільного захисту - шестиденний робочий тиждень з одним днем відпочинку. Несення внутрішньої, гарнізонної та караульної служби особами рядового і начальницького складу може здійснюватися понад установлену тривалість робочого часу.

Особи рядового і начальницького складу користуються правами і виконують службові обов`язки відповідно до законодавства та цього Положення. Особи рядового і начальницького складу можуть бути заохочені або притягнуті до дисциплінарної відповідальності у порядку, передбаченому Дисциплінарним статутом служби цивільного захисту. Звільнення осіб рядового і начальницького складу із служби цивільного захисту здійснюється: у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік) - якщо звільнені особи не досягли граничного віку перебування в запасі, встановленого Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу", і за станом здоров`я придатні до військової служби.

Відповідно до п. 176 Положення, контракт про проходження служби цивільного захисту припиняється (розривається), а особи рядового і начальницького складу звільняються із служби цивільного захисту: 1) у зв`язку із закінченням строку контракту, про що особи рядового і начальницького складу попереджаються за два тижні; 2) за віком - у разі досягнення граничного віку перебування на службі, про що особи рядового і начальницького складу попереджаються за два тижні; 3) за станом здоров`я - на підставі висновку центральної лікарсько-експертної комісії ДСНС про непридатність або обмежену придатність до служби; 4) у зв`язку із скороченням штатів - у разі неможливості використання на службі у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційно-штатних заходів, про що особи рядового і начальницького складу попереджаються за два місяці; 5) відповідно до заяви особи, яка звільняється у зв`язку із сімейними обставинами або з інших поважних причин, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України; 6) у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту особою рядового і начальницького складу; 7) у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту керівництвом відповідного органу чи підрозділу цивільного захисту; 8) у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду; 10) у разі неможливості переведення на іншу посаду у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі; 10-1) у разі наявності реального чи потенційного конфлікту інтересів, який має постійний характер і не може бути врегульований в інший спосіб; 10-2) через службову невідповідність; 10-3) у зв`язку із вчиненням проступку, не сумісного з подальшим проходженням служби цивільного захисту; 10-4) за згодою сторін; 10-5) у зв`язку з переведенням у встановленому порядку на роботу (службу) до іншого органу державної влади; 11) у зв`язку з набуттям громадянства іноземної держави; 12) в інших випадках, передбачених законом.

Згідно із п. 182 Положення, контракт про проходження служби цивільного захисту може бути розірвано достроково з ініціативи ДСНС, яку представляє керівництво органу чи підрозділу цивільного захисту, і особу рядового чи начальницького складу може бути звільнено із служби цивільного захисту у випадках, передбачених підпунктами 2-4, 6 і 8, 10-10-4, 11 пункту 176 і абзацом першим пункту 178 цього Положення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 101 Кодексу цивільного захисту України, (в подальшому - КЦС України), служба цивільного захисту - це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період.

Порядок проходження громадянами України служби цивільного захисту визначається цим Кодексом та положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

На рядовий і начальницький склад служби цивільного захисту поширюється дія Дисциплінарного статуту, затвердженого Законом.

Згідно із ч. 1 ст. 102 КЦС України, на службу цивільного захисту приймаються на конкурсній та контрактній основі громадяни України з повною загальною середньою освітою, які відповідають кваліфікаційним вимогам і здатні за своїми особистими, діловими та моральними якостями, освітнім і професійним рівнем, станом здоров`я виконувати свій службовий обов`язок.

Пунктом 1 частини 1 статті 103 КЦС України визначено, що про проходження служби цивільного захисту може бути укладено контракт про проходження служби цивільного захисту - з особою, яка призначається на посаду рядового або начальницького складу служби цивільного захисту.

Згідно із ч. 4 ст.103 КЦЗ України, форма, порядок і правила укладання контракту, припинення (розірвання) контракту, а також наслідки припинення (розірвання) контракту визначаються положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 106 КЦЗ України, контракт припиняється (розривається), а особи рядового і начальницького складу звільняються із служби цивільного захисту у зв`язку із вчиненням проступку, не сумісного з подальшим проходженням служби цивільного захисту.

Законом України "Про Дисциплінарний статут служби цивільного захисту" від 05.03.2009 № 1068-V затверджено Дисциплінарний статут служби цивільного захисту (в подальшому- Дисциплінарний статут).

Згідно із п. 29 Положення, особи рядового і начальницького складу можуть бути заохочені або притягнуті до дисциплінарної відповідальності у порядку, передбаченому Дисциплінарним статутом.

Пунктом 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - бездоганне та неухильне виконання особами рядового і начальницького складу службових обов`язків, установлених Кодексом цивільного захисту України, цим Статутом, іншими нормативно-правовими актами та контрактом про проходження служби в органах і підрозділах цивільного захисту (далі - контракт).

Службова дисципліна ґрунтується на усвідомленні особами рядового і начальницького складу своїх службових обов`язків та вірності Присязі, що складається особами рядового і начальницького складу відповідно до закону (в подальшому - Присяга) (п. 2 Дисциплінарного статуту).

Службова дисципліна в органах і підрозділах цивільного захисту зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу під час проходження служби: виконувати вимоги Присяги, контракту, накази начальників, додержуватися цього Статуту та інших нормативно-правових актів; захищати життя, здоров`я, права та власність громадян, територію, інтереси суспільства і держави у разі виникнення надзвичайних ситуацій; бути чесним, сумлінним і дисциплінованим; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов`язані із службою, не шкодувати сил під час виконання поставлених завдань; постійно вдосконалювати професійну майстерність, підвищувати свій професійний рівень; додержуватися норм професійної та службової етики, не вчиняти дій, що можуть призвести до неналежного виконання службових обов`язків, бути вільним від впливу політичних партій і громадських організацій; поважати людську гідність і бути готовим у будь-який час надати допомогу людям; сприяти зміцненню службової дисципліни, виявляти повагу до начальників та старших за званням, бути ввічливим, додержуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; зберігати державну таємницю та іншу охоронювану законом інформацію; берегти та підтримувати в належному стані передані їй у користування майно і техніку (п. 3 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до п. 57 Дисциплінарного статуту, дисциплінарні стягнення накладаються на осіб рядового і начальницького складу за порушення ними службової дисципліни.

Згідно із п. 8 Дисциплінарного статуту, порушення службової дисципліни - протиправне, винне (умисне чи необережне) діяння або бездіяльність особи рядового чи начальницького складу, спрямоване на недодержання вимог Присяги, зокрема на невиконання або неналежне виконання службових обов`язків, перевищення прав, порушення обмежень і заборон, установлених законодавством з питань проходження служби в органах і підрозділах цивільного захисту, чи вчинення інших дій, що ганьблять або дискредитують особу як представника служби цивільного захисту.

Відповідно до п. 58 Дисциплінарного статуту, грубим дисциплінарним проступком служби цивільного захисту вважається: факт грубого порушення службової дисципліни, а саме: невихід на службу без поважних причин; порушення встановленого керівником органу чи підрозділу цивільного захисту розпорядку дня; вживання алкогольних напоїв чи наркотичних засобів у службовий час, прибуття на службу в нетверезому стані чи стані наркотичного сп`яніння; порушення статутних правил несення служби; втрата службового посвідчення, службових документів; невиконання наказів та розпоряджень начальників, що призвело до неготовності до дій за призначенням та зриву виконання покладених на орган чи підрозділ цивільного захисту завдань; порушення вимог законів та інших нормативно-правових актів, що призвело до псування або втрати закріпленого майна, обладнання та техніки, інших матеріальних збитків, а також завдало шкоди здоров`ю особовому складу органу чи підрозділу цивільного захисту або іншим особам; самовільне відлучення курсантів (слухачів) з розташування навчального закладу; невиконання індивідуальних планів роботи науковим, науково-педагогічним, педагогічним складом, ад`юнктами, докторантами; вчинення інших дій чи бездіяльність, що полягає в порушенні службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні службових обов`язків, які підривають авторитет органів та підрозділів цивільного захисту, а також не сумісні з подальшим проходженням служби цивільного захисту.

Статтями 68, 69 Дисциплінарного статуту передбачено, що на осіб рядового і начальницького складу за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; звільнення зі служби, у зв`язку із вчиненням проступку, не сумісного з подальшим проходженням служби цивільного захисту, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту чи через службову невідповідність.

На осіб начальницького складу за порушення службової дисципліни, крім зазначених у пункті 68 цього Статуту, можуть накладатися дисциплінарні стягнення у вигляді: звільнення з посади; пониження у спеціальному званні на один ступінь.

Відповідно до п. 83 Дисциплінарного статуту, прийняттю начальником рішення про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення за суттєвий грубий дисциплінарний проступок може передувати службове розслідування, яке призначається виданим наказом начальника з метою з`ясування всіх обставин, а також уточнення причин і умов, що призвели до вчинення дисциплінарного правопорушення, встановлення ступеня тяжкості правопорушення та розміру заподіяної шкоди.

Порядок проведення службових розслідувань щодо порушень службової дисципліни, у тому числі вчинення дій, за які передбачено адміністративну чи кримінальну відповідальність (в подальшому - порушення службової дисципліни), скоєних особою (особами) рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, у тому числі слухачами і курсантами навчальних закладів сфери управління ДСНС України (далі-особи рядового і начальницького складу), права й обов`язки посадових осіб при проведенні службового розслідування, оформлення його результатів та прийняття за ним рішення визначає Інструкція про порядок проведення службових розслідувань в органах і підрозділах цивільного захисту, затверджена наказом МВС України № 515 від 05.05.2015 (в подальшому - Інструкція).

Згідно із п. 2 розд. І Інструкції, метою проведення службового розслідування є встановлення: обставин (часу, місця) і наслідків порушення службової дисципліни; осіб, винних у вчиненні порушення службової дисципліни, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли негативним наслідкам або створювали передумови для їх спричинення; наявності причинного зв`язку між порушенням службової дисципліни особи (осіб), щодо якої (яких) було призначено службове розслідування, та його наслідками; причин порушення службової дисципліни та умов, що йому сприяли; вимог чинного законодавства, які було порушено; ступеня провини кожної з осіб, причетних до порушення службової дисципліни, та мотивів протиправної поведінки особи (осіб) рядового чи начальницького складу, її (їх) ставлення до скоєного.

Відповідно до п. 1 розд. VІІ Інструкції, підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин.

Якщо вину особи рядового або начальницького складу повністю доведено, за результатами службового розслідування начальник, який призначив службове розслідування, визначає вид дисциплінарного стягнення щодо порушника та доручає підготувати проект відповідного наказу щодо його накладення (пункту 2 розділу VІІІ Інструкції).

Недотримання працівником ДСНС службової дисципліни, неналежне виконання обов`язків, є наслідком вчинення ним дисциплінарного проступку та можливості подальшого притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності. При цьому, обставини дисциплінарного проступку мають встановлюватись під час службового розслідування. В той же час, вирішення питання про застосування того чи іншого виду дисциплінарного стягнення, необхідно виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку завдано ним (могло бути завдано) шкоду.

Складовими дисциплінарного проступку, що характеризують його об`єктивну та суб`єктивну сторони, є: дії (бездіяльність) працівника; невиконання або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між його діями (бездіяльністю) та невиконанням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність роботодавцем наявності будь-якої з цих складових виключає наявність дисциплінарного проступку

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений у постановах Верховного Суду 16.05.2018 у справі № 712/6576/17; від 04.12.2019 у справі № 825/1203/17 та від 22.04.2020 у справі № 826/23872/15.

Судовим розглядом встановлено, що наказом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області № 57 від 27.09.2022 призначено службове розслідування за фактом порушення службової дисципліни, що виразилось у невиході на службу в умовах введення в Україні воєнного стану та оголошення загальної мобілізації начальника, караулу 14 ДПРЧ 8 ДПРЗ ОСОБА_1 .

Висновками службового розслідування, затвердженого начальником 8 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Харківській області 19.10.2022, встановлено, що в період з 14.09.2022 по 14.10.2022 начальник караулу 14 ДПРЧ 8 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Харківській області ОСОБА_1 не виходив на службу до 14 ДПРЧ 8 ДПРЗ та не приступав до виконання службових завдань за призначенням, чим допустив порушення вимог Закону України "Про правовий режим воєнного стану в Україні" (в редакції від 19.02.2022 №389-VIII), Указів Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" та від 24.02.2022 № 69/2022 "Про загальну мобілізацію", Присяги служби цивільного захисту та умов контракту про проходження служби цивільного захисту. Відповідно до ст. 6 Кодексу цивільного захисту України цивільний захист забезпечується з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про основи національної безпеки України", суб`єктами, уповноваженими захищати населення, території, навколишнє природне середовище і майно, згідно з вимогами цього Кодексу - у мирний час, а також в особливий період - у межах реалізації заходів держави щодо оборони України.

13.09.2022 з метою з`ясування обставин не виходу на службу в умовах введення воєнного стану в Україні начальника караулу 14 ДПРЧ 8 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Харківській області ОСОБА_1 , заступником начальника 14 ДПРЧ 8 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Харківській області Азізовим А. у складі комісії здійснено виїзд за місцем проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

За вищезазначеною адресою комісією встановлено, що вхідні двері зачинені, на дзвінок ніхто двері не відчиняє. Під час розмови з сусідами встановлено, що 13.09.2022 ОСОБА_1 разом з родиною та речами виїхав з будинку, після чого сусіди його не бачили.

Починаючи з 12:00 год. 28.09.2022, заступник начальника 14 ДПРЧ 8 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Харківській області Азізов А. неодноразово телефонував ОСОБА_1 на його особистий мобільний телефон ( НОМЕР_1 ), але телефон позивача знаходився поза зоною досяжності.

Крім того, комісією підрозділу 28.09.2022, 10.10.2022 та 14.10.2022 здійснювалися виїзди за місцем проживання начальника караулу 14 ДПРЧ 8 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Харківській області ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно повідомлення сусідів, після 13.09.2022 вони ОСОБА_1 більше не бачили.

Станом на 14.10.2022 начальник караулу 14 ДПРЧ 8 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Харківській області ОСОБА_1 до Головного управління ДСНС України у Харківській області не з`явився, на зв`язок не виходив, інформація про його повернення на територію України відсутня.

Таким чином, комісією зафіксовано ухилення капітана служби цивільного захисту ОСОБА_1 від проходження служби цивільного захисту в умовах введення в Україні воєнного стану."

Вищезазначений висновок службового розслідування зроблений на підставі наступних документів: актів про невихід на службу ОСОБА_1 від 28.09.2022, від 02.10.2022, від 06.10.2022, від 10.10.2022, від 14.10.2022; рапорта заступника начальника 14 ДПРЧ 8 ДПРЗ Азізова А. від 13.09.2022 та від 27.09.2022; актів про виїзд на місце проживання позивача від 13.09.2022, від 28.09.2022, від 02.10.2022, від 14.10.2022, фотокопій листів книги служби за 28.09.2022, 02.10.2022, 06.10.2022, 10.10.2022, 14.10.2022.

Судовим розглядом встановлено та підтверджено позивачем і його представником в судовому засіданні, що ОСОБА_1 до 13.09.2022 перебував на службі в черговій частині 14 ДПРЧ 6 ДПРЗ, покинув місце несення служби в м. Куп`янську та вирушив до Троїцького району Луганської області, яке перебуває в тимчасовій окупації військами РФ, про що не сповістив керівника ГУ ДСНС України у Харківській області. Також позивачем не зазначено, що спричинило затримку його повернення на територію України до грудня 2022 року, про що також не сповістив керівника ГУ ДСНС України у Харківській області.

Суд апеляційної інстанції, зазначає, що в умовах військового стану, позивач, займаючи посаду в органах ДСНС, повинен усвідомлювати підвищену відповідальність за свої дії, в разі неможливості виходу за місцем несення служби повідомити будь-яким чином в найкоротші строки керівництво про причини неприбуття, вжити заходів щодо якнайшвидшого повернення до місця служби, повідомити про це своє керівництво. Однак жодних заходів, які б свідчили про добросовісну поведінку, позивач не вчинив, на місці служби був відсутній майже три місяці, проте своє керівництво про підстави відсутності на службі не повідомляв, на зв`язок не виходив, що свідчить про безвідповідальне ставлення позивача до виконання своїх службових обов`язків.

Із урахуванням вищевикладених обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про скасування наказів відповідача № 555 від 08.11.2022 та № 585 о/с від 14.11.2022, оскільки в ході службового розслідування відповідачем проведено всі необхідні та достатні заходи для підтвердження всебічного з`ясування обставин вчинення позивачем порушення службової дисципліни, у зв`язку з чим у відповідача були наявні правові підстави для звільнення позивача, на підставі п.п. 10-3 п. 176 Положення, у зв`язку із вчиненням проступку, не сумісного з подальшим проходженням служби цивільного захисту, а відповідач при прийнятті оскаржуваних наказів про застосування дисциплінарного стягнення та наказу про звільнення зі служби діяв у порядку та в межах чинного законодавства України, з урахуванням введеного в Україні воєнного стану.

Також, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог про поновлення позивача на посаді та про стягнення з відповідача на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки останні є похідними від попередніх позовних вимог.

Доводи апелянта, що рапорт заступника начальника 8 ДПРЗ Головного управління ДСНС України у Харківській області не містить встановлених обставин систематичного невиконанням ОСОБА_1 умов контракту під час служби або застосування до позивача по справі інших заходів дисциплінарного впливу під час служби, суд апеляційної інстанції вважає не обґрунтованими, оскільки позивача звільнено на підставі п.п. 10-3 п. 176 Положення №593 (у зв`язку із вчиненням проступку, не сумісного з подальшим проходженням служби цивільного захисту), а не на підставі п.п. 6 п. 176 Положення №593 (у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту особою рядового і начальницького складу), а відсутність позивача на робочому місці з 13.09.2022 підтверджується належними доказами та не заперечується самим позивачем, яким підтверджено, що у вказаний період він службові обов`язки не виконував.

Щодо доводів апелянта, що під час розгляду справи судом першої інстанції не з`ясовано дійсних причин відсутності позивача на службі у період з 13.09.2022 по 05.12.2022, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Службова дисципліна ґрунтується на усвідомленні особами рядового і начальницького складу своїх службових обов`язків та вірності Присязі, що складається особами рядового і начальницького складу відповідно до закону (п. 2 Дисциплінарного статуту).

Службова дисципліна в органах і підрозділах цивільного захисту зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу під час проходження служби: виконувати вимоги Присяги, контракту, накази начальників, додержуватися цього Статуту та інших нормативно-правових актів; захищати життя, здоров`я, права та власність громадян, територію, інтереси суспільства і держави у разі виникнення надзвичайних ситуацій; бути чесним, сумлінним і дисциплінованим; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов`язані із службою, не шкодувати сил під час виконання поставлених завдань; постійно вдосконалювати професійну майстерність, підвищувати свій професійний рівень; додержуватися норм професійної та службової етики, не вчиняти дій, що можуть призвести до неналежного виконання службових обов`язків, бути вільним від впливу політичних партій і громадських організацій; поважати людську гідність і бути готовим у будь-який час надати допомогу людям; сприяти зміцненню службової дисципліни, виявляти повагу до начальників та старших за званням, бути ввічливим, додержуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; зберігати державну таємницю та іншу охоронювану законом інформацію; берегти та підтримувати в належному стані передані їй у користування майно і техніку (п. 3 Дисциплінарного статуту).

Позивачем не заперечувалось складання Присяги, передбаченої ст. 108 Кодексом цивільного захисту України та Дисциплінарним статутом, відповідно до якої позивач, усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягав завжди залишатися відданим Українському народові, неухильно дотримуватися Конституції та законів України, бути чесним, сумлінним і дисциплінованим, з високою відповідальністю виконувати свій службовий обов`язок, вимоги статутів і наказів, постійно вдосконалювати професійну майстерність та всіляко сприяти зміцненню авторитету служби цивільного захисту, мужньо і рішуче захищати життя та здоров`я громадян, майно України, її навколишнє природне середовище від надзвичайних ситуацій.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що вчинений дисциплінарний проступок є суттєвим, оскільки він полягає не лише у не виконанні, а і у самоусуненні від виконання службових обов`язків, не виході на службу, неможливості використання позивача на службі в умовах воєнного стану, коли існує велика потреба у службовцях цивільного захисту.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що з 09.09.2022 по 05.12.2022 він виїхав разом із сім`єю до Луганської області з метою забезпечення безпеки життю і здоров`ю своїй сім`ї під час напруженої військової обстановки в межах м. Куп`янська. Проте, ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції позивачем не надано будь-яких доказів, що в період з 14.09.2022 по 14.10.2022 він був відсутній на службі з поважних причин, а також доказів того, що він з поважних причин не міг повідомити відповідача про його відсутність на службі.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що дійсно запровадження воєнного стану, наявність бойових дій на території України, створює загрозу для життя та здоров`я людей, які перебувають на території України, проте позивач погодившись проходити службу в органах і підрозділах цивільного захисту добровільно погодився на усі ризики пов`язані з проходженням такої служби, як і взяла на себе зобов`язання мужньо і вправно служити народу України, але фактично взяті на себе обов`язки не виконував, у зв`язку із чим вищезазначені доводи апелянта є не обґрунтованими.

Інші доводи апеляційної скарги позивача зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, наданою судом першої інстанції інстанцій та апеляційна скарга не містить інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені в позовній заяві, з урахуванням яких суд першої інстанцій вже надав оцінку встановленим обставинам справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Інші доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

При прийнятті рішення у даній справі суд врахував позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Із врахуванням такого підходу Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд апеляційної інстанції вважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку.

Інші доводи і заперечення сторін на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.

Таким чином, суд переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення із дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.04.2023 - без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 308, 316, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -.

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.04.2023 по справі № 520/632/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді Л.В. Любчич О.А. Спаскін
Повний текст постанови складено 26.09.2023 року