Справа № 947/20141/23
Суддя: Луняченко В. О.
Дата ухвалення: 2023-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/947/143/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2023 року

Київський районний суд м. Одеси в складі головуючого судді Луняченка В.О.

за участю секретаря Макаренко Г.В.,

представника відповідача Воробйової А.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси 22.06.2023 року звернулась ОСОБА_1 із адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови серії АА №00009161 від 06.06.2023 року складену старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Дорошенко О.В. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 132-1 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке зафіксовано у автоматичному режимі 29.04.2023 року а також скасування постанови серії АА №00009419 від 09.06.2023 року складену старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Сидоренко А.В.. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 132-1 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке зафіксовано у автоматичному режимі 04.05.2023 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що зазначені у вказаних постановах відомості про перевищення загальної маси транспортного засобу не відповідають дійсності так як мають помилковий нормативний показник у 40 тонн, хоча транспортні засоби які проходили вимірювання на автоматичному зважувальному комплексі є контейнеровозами а тому мають більші нормативні ваги ( 44 тонни ), також при винесенні постанов не було враховано що відповідальність за вказане правопорушення повинен нести офіційний перевізник а ні власник, і крім того, враховуючи що події, які відповідач вважає правопорушеннями, відбувались на одному і тому ж самому транспортному засобі та зафіксовано на одному ваговому пункті, на думку позивача, інспекторами помилково не були застосовані вимог ст. 36 КУпАП що призвело до подвійного притягнення до адміністративної відповідальності.

У відзиві та судовому засіданні представником відповідача заперечувалось обґрунтованість позовних вимог та стверджувалось про доведеність саме у діях позивача, як власника транспортного засобу , складу адміністративного правопорушення , враховуючи відсутність доказів того що на розміщеному напівпричепі знаходився контейнер із відповідним маркуванням, тобто що контейнеровозом перевозились сам спеціалізовані е контейнери, згідно із їх призначенням, так як під час огляду відеофайлів автоматичного важення інспектором було встановлено що сідельний тягач з напівпричепом перевозив предмет з ознаками контейнера, до конструкції якого були внесені зміни додано тентова ний верх, що дозволяло при розрахунку ваги в якості нормативної ваги визначати максимальне навантаження у 40 тонн. Також представник відповідача, враховуючи що самі правопорушення, зафіксовані на одному ваговому комплексі та відносно одного транспортного засобу, відбувались у різні дні вважає необґрунтованим твердження про необхідність застосування до цих правопорушень вимог ст. 36 КУпАП.

Судом встановлено, що згідно постанови Державної служби України з безпеки на транспорті серії АА №00009161 від 06.06.2023 року складеною старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Дорошенко О.В. визначено що 29.04.2023 року о 18 годин 29 хвилин , за адресою М-30, км 440+527 Вінницької області автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень, у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб MAN TGA 26.440, р/н НОМЕР_1 , відповідальна особа, власник ОСОБА_1 , який рухався із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п.22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,831% (2.332 тони) при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон. Враховуючи вищевикладене до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн., по ч.2 ст. 132-1 КУпАП притягнута ОСОБА_1 (а/с 16).

Крім того відповідно до постанови Державної служби України з безпеки на транспорті серії АА №00009419 від 09.06.2023 року складеної старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Сидоренко А.В.. визначено що 29.04.2023 року о 18 годин 29 хвилин , за адресою М-30, км 440+527 Вінницької області автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень, у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб MAN TGA 26.440, р/н НОМЕР_1 , відповідальна особа, власник ОСОБА_1 , який рухався із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п.22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,831% (2.332 тони) при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон. Враховуючи вищевикладене до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн., по ч.2 ст. 132-1 КУпАП притягнута ОСОБА_1 (а/с 17).

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 132-1 КУпАП перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306(із змінами та доповненнями, далі -ПДР).

Положеннями пунктів 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно ст.33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.3, п.4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами,затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року №30 (далі - Правила), транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Згідно з абзацом третім пункту 22.5 Правил дорожнього руху в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Аналіз наведених положень свідчить про те, що пунктом 22.5 Правил дорожнього руху встановлено різні нормативи для руху контейнеровозів та для руху інших транспортних засобів та їх составів.

Згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, копія якого наявна в матеріалах справи, MAN TGA 26.440, р/н НОМЕР_1 є трьох вісним тягачем.

Напівпричіп-контейнеровоз SCHWARZMUELLER SPA-3E, р/н НОМЕР_2 спеціалізованим трьох вісним вантажним напівпричепом контейнеровозом, який згідно протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу № 01391-01381-23 від 24.04.2023 року , проведеним випробувальною лабораторією ПП « АЄС Стандарт» визначено технічно справним.

У постановах від 06.06.2023 року та 09.06.2023 року не відображено даних щодо марки, моделі, державного номерного знаку причепу-контейнеровоза, приєднаного до тягача.

Разом з тим, відповідно до Додатка 1 до Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 №512 (далі - Інструкція №512), встановлено вимоги щодо зазначення марки, моделі, державного номерного знаку причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу).

Згідно з абзацом 5 пункту 15 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 №1174 «Деякі питання фіксації порушень законодавства про автомобільний транспорт» (далі - Порядок №1174) метадані повинні містити дані про фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знака транспортного засобу, фотографія державного номерного знака причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знака.

З огляду на встановлення пунктом 22.5 Правил дорожнього руху різного значення нормативів параметрів допустимої загальної маси та допустимого навантаження на осі для контейнеровозів та для інших транспортних засобів та їх составів, зазначення в постанові по справі про адміністративне правопорушення повних даних щодо составу транспортного засобу, рух якого зафіксовано із перевищенням встановлених нормативів, у тому числі щодо марки, моделі та державного номерного знаку як тягачу, так і напівпричепу-контейнеровоза, є визначальним для висновку про наявність чи відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена частиною другою статті 132-1 КУпАП.

Вимогами статті 283 КУпАП встановлено, що постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності обов`язково повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень відповідно до норм КАС України обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому такі кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд зазначає, що в силу приписів статті 77 КАС України у справах за позовом фізичної особи щодо оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, на суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок доказування правомірності своїх дій у разі, якщо останній заперечує проти позову.

Частина перша статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція ) передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

Таким чином судом визнається обов`язкова відповідність судового процесу у справах про притягнення особи до адміністративної відповідальності таким засадам, як верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, безпосередність дослідження доказів.

Таким чином судом встановлено, що під час розгляду адміністративної справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності як 06.06.2023 року так і 09.06.2023 року інспекторами не були досліджені обставини яки мають суттєво значення для визначення наявності або відсутності в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Всі обґрунтування наявності правопорушення які були подані у вигляді відзиву на позов та додаткових поясненнях містять посилання на докази зовнішній вигляд напівпричепу, накладна щодо вантажу який перевозив даний напівпричіп, відсутність на ньому певних маркувань або пломб, які не досліджувались інспекторами під час розгляду адміністративних справ а тому не можуть бути прийняти судом.

Що стосується обґрунтування позовних вимог у вигляді притягнення до відповідальності неналежну особу, суд вважає що вказані вимоги є необґрунтованими з огляду на наступне.

Так механізм фіксації адміністративних правопорушень в сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 27.12.2019 року №1174.

Адміністративну відповідальність за правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, несе відповідальна особа:

фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб;

належний користувач відповідного транспортного засобу, якщо відповідні дані внесено до Єдиного державного реєстру транспортних засобів;

особа, яка ввезла такий транспортний засіб на територію України (авто з іноземною реєстрацією).

Згідно ст. 14-2 КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), у випадках, передбачених статтею 279-3 цього Кодексу.

У даному випадку, як встановлено під час судового засідання та не спростовано стороною позивача на момент розгляду вказаних адміністративних справ не було внесено до Єдиного державного реєстру транспортних засобів відомостей щодо іншої відповідальної особи окрім власника транспортного засобу, відносно якої і були розглянуті адміністративні справи, а особа, яка вважала що само вона є дійсною відповідальною особою із відповідною заявою не зверталась.

Крім того суд критично відноситься до твердження позивача щодо не застосування у даному випадку інспекторами ст. 36 КУпАП, так як обставини, яки інспекторами були визначені як правопорушення відбувались у різний час ( дні ) тому відсутні підстави визначати що правопорушення були здійснені одночасно або по тривалому правопорушенні.

Також судом не приймаються посилання сторін та інших учасників справи на судову практику з розгляду подібних справ у шостому та п`ятому апеляційних адміністративних судах України, так як не підлягають доказуванню обставини, встановлені рішенням суду у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, що не відповідає вказаним обставинам, крім того судом, відповідно до положення ч.5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин повинні враховуватись лише висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно частини 1 ст. 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні докази, з врахуванням встановленого КАС України обов`язку відповідача доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, а тому постанову серії АА №00009161 від 06.06.2023 року та постанову серії АА №00009419 від 09.06.2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення яке зафіксовано у автоматичному режимі 04.05.2023 року та яке зафіксовані у автоматичному режимі 04.05.2023 року із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафів в розмірі 17 000 гривень слід скасувати у зв`язку із відсутності складу адміністративного правопорушення, а справи щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності до зазначеним обставинам закрити.

За змістом ч.1-3, ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа ( ч.1 ст. 139 КАС України).

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду ч.7 ст. 139 КАС України).

З матеріалів справи вбачається сплата позивачем одночасно із поданням позову та поданням заяви про забезпечення позову судового збору у розмірі 536 гривень, які підлягають стягненню на користь позивача.

Згідно ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Керуючись ст. ст. 241-243,245,246,250,295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (, місцезнаходження: 01135, м. Київ, вул. Антоновича, буд 51,) про скасування постанов у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті серії АА №00009161 від 06.06.2023 року складену старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Дорошенко О.В. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 132-1 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке зафіксовано у автоматичному режимі 29.04.2023 року.

Скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті серії АА №00009419 від 09.06.2023 року складену старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Сидоренко А.В.. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 132-1 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке зафіксовано у автоматичному режимі 04.05.2023 року.

Закрити провадження по адміністративній справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч.2 ст. 132-1 КУпАП, по обставинам які зафіксовані у автоматичному режимі 29.04.2023 року.

Закрити провадження по адміністративній справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч.2 ст. 132-1 КУпАП, по обставинам які зафіксовані у автоматичному режимі 04.05.2023 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Державної служби України з безпеки на транспорті (, місцезнаходження: 01135, м. Київ, вул. Антоновича, буд 51) на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) понесені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 536,80 гривень.

Повний текст рішення буде складено протягом п`яти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини.

Рішення може бути оскаржено, шляхом подання до П`ятого апеляційного адміністративного суду, апеляційної скарги, протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено судом 25.09.2023 року.

Суддя Луняченко В. О.