Справа № 200/4912/23
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2023-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

27 вересня 2023 року Справа №200/4912/23

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Голошивець І.О., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення грошових коштів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення грошових коштів.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 12.09.2023 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язати вчинити певні дії та стягнення грошових коштів залишено без руху. Встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання до суду - заяви про поновлення строку звернення до суду з обґрунтуванням та зазначенням у клопотанні наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду з даною позовною заявою.

В частині позовних вимог позивача про зобов`язання Головного управління Національної поліції в Донецькій області внести зміни в наказ №274 о/с від 07.05.2021, зазначивши підстави для звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 за п.2 ч.1 ст.77 (через хворобу за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) та стягнення з Головного управління Національної поліції в Донецькій області на користь ОСОБА_1 , невиплачену йому одноразову грошову допомогу в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби (з врахуванням вже виплаченої суми), станом на 26.09.2022 року позивачем недоліки позовної заяви усунуті не були.

Згідно з частинами 1 та 5 статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до частини 6 статті 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно з частиною 2 статті 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Суд зазначає, що поважними причинами пропуску або продовження строку можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Згідно частини 2 статті 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (ратифіковано Україною 17 липня 1997 року) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Разом з тим, як зазначив Європейський Суд з прав людини в ухвалі щодо прийнятності від 30.08.2006 (справа Каменівська проти України), право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду..., не є абсолютним; воно може бути обмеженим. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності .

Отже, за практикою Європейського Суду з прав людини, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс та інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії).

Оцінюючи доводи позивача, які ним наведені в якості поважних причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом, суд виходить з наступного.

Стосовно позовних вимог щодо зобов`язання відповідача внести зміни в наказ №274о/с від 07.05.2021, зазначивши підстави звільнення зі служби в поліції позивача за п.2 ч.1 ст.77 (через хворобу за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) та як похідна вимога стягнути з відповідача на користь позивача невиплачену йому одноразову грошову допомогу в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби (з врахуванням вже виплаченої суми), суд в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 12.09.2023 зазначив, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ та Національної поліції, та на підставі Наказу ГУ НП в Донецькій області №274 о/с від 07.05.2021 позивача було звільнено з посади начальника сектору публічного порядку відділу превенція Краматорського РУП.

Відповідно до частин 1 та 2 Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин), служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень; час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до п.17 ч.1 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України, публічна служба діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова служба), інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Таким чином, враховуючи приписи ч.5 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Судом було встановлено, що позивача звільнено з 07 травня 2021 року, що підтверджується матеріалами позовної заяви, наявними доказами та не заперечується позивачем по справі та даний адміністративний позов було подано до суду засобами електронного суду 07.09.2023, що підтверджується Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, тобто, відповідно до приписів Кодексу адміністративного судочинства України та вищезазначеного, позивачем був пропущений місячний строк звернення до суду.

Стосовно пропущеного строку звернення за вище зазначеними позовними вимогами, представник позивача адвокат Овчаренко О.О. в заяві про усунення недоліків зазначив наступне, що діючи в інтересах позивача він звернувся до ГУ Національної поліції в Донецькій області із запитом, на який 21.07.2023 року надійшов лист «Укрпошта» з відповіддю на запит № 47аз/12/02-2023, представник позивача звернув увагу суду на те, що відповідь надійшла на його адресу в м. Вінниця. Представник позивача зауважив, що з перших днів збройної агресії рф відносно України позивач як громадянин України для якого захист Батьківщини є найважливішим обов`язком, звернувся до Донецького обласного центру комплектування (військового комісаріату) та був призваний на військову службу. З 15.03.2022 року позивач постійно знаходився в розпорядженні в/ч НОМЕР_1 ЗСУ Міністерства оборони України в зоні проведення бойових дій, де проходить службу і в даний час. Вказані події, а саме відсутність зв`язку із позивачем та іншої можливості зустрічі та обговорення виниклих питань, позбавили представника позивача можливості надати позивачу відомості про те, яка інформація була надана ГУ НП в Донецькій області на адвокатський запит та заяву позивача. Стосовно питання виплати одноразової грошової допомоги в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби (з врахуванням вже виплаченої суми), сторона позивача просить суд звернути увагу, що це питання стосується саме виконання Державою наданих військовослужбовцям (поліцейським) гарантій про виплату грошової компенсації у випадку втрати працездатності та отримання інвалідності. Як зазначено в матеріалах справи, інвалідність позивачу було встановлено після звільнення зі служби в поліції, однак в зв`язку із початком повномасштабної агресії рф відносно України позивач не встиг вирішити питання про отримання належних йому виплат. При цьому в Порядку про призначення виплати одноразової грошової допомоги при втраті працездатності, рішення про виплату приймає начальник Головного управління Національної поліції. Тому без звернення до управління позивач не міг вирішити питання про те, чи будуть йому нараховані та виплачені передбачені законодавством та гарантовані Державою виплати. Представник позивача просив визнати строк звернення до суду із адміністративним позовом до Головного управління НП в Донецькій області пропущеним з поважних причин та поновити позивачу строк звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Суд розглянувши матеріали позовної заяви в частині позовних вимог щодо зобов`язання відповідача внести зміни в наказ №274о/с від 07.05.2021, зазначивши підстави звільнення зі служби в поліції позивача за п.2 ч.1 ст.77 (через хворобу за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) та як похідна вимога стягнути з відповідача на користь позивача невиплачену йому одноразову грошову допомогу в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби (з врахуванням вже виплаченої суми), та надану заяву щодо поновлення строку звернення, зазначає наступне.

Позивач проходив службу в органах внутрішніх справ та Національної поліції, та на підставі Наказу ГУ НП в Донецькій області №274 о/с від 07.05.2021 позивача було звільнено з посади начальника сектору публічного порядку відділу превенція Краматорського РУП.

З наявної в матеріалах позовної заяви відповіді відповідача від 12.07.2023 №47аз/12/02-2023 щодо вищезазначених позовних вимог зазначається: з питання внесення змін до пункту наказу про звільнення ОСОБА_1 , проведеною перевіркою встановлено, що на підставі власноруч складених рапортів від 27.04.2021 наказом ГУНП в Донецькій області від 07.05.2021 №274 о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п.7 ч.1 ст.77 (за власним бажанням) відповідно до ЗУ «Про національну поліцію» з 07 травня 2021 року. Відповідач в даній відповіді звернув увагу, що у рапорті від 27.04.2021 щодо звільнення позивача за власним бажанням він зазначив, що відмовляється від проходження військово-лікарської комісії, у зв`язку з тим, що вважав себе здоровим, а також, що наслідки відмови від проходження військово-лікарської комісії йому роз`ясненні і він з ними згоден. Також під час з`ясування причин звільнення позивача зі служби за власним бажанням позивач повідомив керівництву ГУНП в Донецькій області, що бажає звільнитись зі служби в поліції за власним бажанням та наполягає на своєму звільненні з 07 травня 2021 року у зв`язку з тим, що його не влаштовував графік роботи та заробітна плата, про що також було зазначено в рапорті позивача від 27.04.2021. Відповідач також зауважив у даній відповіді, що на день звільнення позивача зі служби в поліції рішення медичної (військово-лікарської) комісії про непридатність його до служби в поліції було відсутнє.

Суд також не бере до уваги зазначене представником позивача щодо поважних причин стосовно знаходження позивача на службі в ЗСУ з 15.03.2022.

Як встановлено судом, після звільнення позивача відповідно до постанови медичної військово-лікарської комісії ДУ «ТМО МВС України по Донецькій області» від 27.05.2021 №13 його було визнано непридатним до служби в поліції.

В той же час, відповідно до наявної в матеріалах позовної заяви довідки військової частини НОМЕР_1 від 16.04.2022 №1/501, з якої вбачається, що позивач перебуває на військовій службі в військовій частині НОМЕР_1 з 15.03.2022.

Отже з моменту звільнення позивача зі служби в поліції, до моменту його зарахування до ВЧ НОМЕР_1 минуло майже 9 місяців.

Отримавши постанову медичної військово-лікарської комісії ДУ «ТМО МВС України по Донецькій області» від 27.05.2021 №13, відповідно до якої позивача було визнано непридатним до служби в поліції, у позивача до періоду зарахування його до списків особового складу ВЧ НОМЕР_1 був час для звернення з даними позовними вимогами до суду щодо оскарження спірного наказу №274 о/с.

Суд звертає увагу на те, що скорочені строки оскарження, передбачені частиною п`ятою статті 122 КАС, слугують засобом унеможливлення порушення трудових прав працівників, які можуть бути прийняті на посаду звільненої особи, та функціональної діяльності органу, з якого така особа була звільнена, оскільки вважається, що учасники трудових відносин у даному випадку безпосередньо обізнані з рішеннями, діями чи бездіяльністю роботодавця, крім цього, за законом вони мають право на таку «обізнаність», що також надає їм можливість оперативно звернутися за судовим захистом.

Водночас, слід зазначити, що пропуск строку передбаченого частиною п`ятою статті 122 КАС не є безумовною підставою для повернення позовної заяви або залишення адміністративного позову без розгляду, оскільки, за наявності поважних причин його пропуску, такий строк може бути поновлено.

Зокрема, причини пропуску строку звернення до адміністративного суду можуть бути визнані судом поважними лише якщо відповідні обставини виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, безпосередньо унеможливлюють або ускладнюють можливість подання позову у визначений законом строк, виникли протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими доказами.

Також необхідно зауважити, що відповідно до змісту положень статті 122 КАС особа, яка вважає, що рішенням, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи законні інтереси, повинна подати відповідну позовну заяву у визначений законодавством строк, а у випадку його пропуску з поважних причин в найкоротший час після того, як відпали обставини, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду.

Позивачем до суду не додано доказів, які б підтверджували неможливість звернутися до суду з позовом у визначений КАС України строк з поважних причин.

Суд наголошує, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, не реалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Інших належних доказів на підтвердження існування обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду, позивач та його представник до суду не надав та не зазначив.

Згідно частини другої статті 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно пункту 9 частини 4 статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що з позовними вимогами позивач звернувся до суду поза межами встановленого статтею 122 КАС України строком, позовну заяву в цій частині необхідно повернути позивачу.

На підставі вищевикладеного, керуючись 122, 123, 169, 256, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника позивача про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду та поновлення цього строку відмовити.

Визнати неповажними причини пропуску строку звернення до суду ОСОБА_1 у частині позовних вимог про зобов`язання Головного управління Національної поліції в Донецькій області внести зміни в наказ №274 о/с від 07.05.2021, зазначивши підстави для звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 за п.2 ч.1 ст.77 (через хворобу за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) та стягнення з Головного управління Національної поліції в Донецькій області на користь ОСОБА_1 , невиплачену йому одноразову грошову допомогу в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби (з врахуванням вже виплаченої суми).

Повернути ОСОБА_1 позовну заяву в частині позовних вимог про зобов`язання Головного управління Національної поліції в Донецькій області внести зміни в наказ №274 о/с від 07.05.2021, зазначивши підстави для звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 за п.2 ч.1 ст.77 (через хворобу за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) та стягнення з Головного управління Національної поліції в Донецькій області на користь ОСОБА_1 , невиплачену йому одноразову грошову допомогу в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби (з врахуванням вже виплаченої суми).

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 256 КАС України, і може бути оскаржена до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Суддя І.О. Голошивець