Справа № 537/2531/23
Суддя: ХІНЕВИЧ В. І.
Дата ухвалення: 2023-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження: 2-а/537/31/2023
Справа № 537/2531/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.09.2023 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді - Хіневича В.І., за участі секретаря судового засідання Бакай М.С., позивача ОСОБА_1 , представника позивача Пінчук М.А., представник відповідача Запорожець Б.Є., відповідача Клименко А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці, адміністративну справу за позовом фізичної особи ОСОБА_1 до суб`єкта владних повноважень поліцейського БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області Клименко Ангеліни Олександрівни, Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області з позовом до відповідачів, відповідно до якого просить суд визнати протиправною та скасувати винесену поліцейським БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області Клименко Ангеліною Олександрівною постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАС №7181409 від 17.06.2023 року про притягнення його, ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Закрити щодо нього, ОСОБА_1 справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору.

В обґрунтуванні позову вказав, що поліцейським БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області Клименко Ангеліною Олександрівною була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАС № 7181409, згідно якої його, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Вважає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню за таких підстав.

Згідно п. 15.4 ПДР України транспортні засоби не дозволяється ставити на проїзній частині в два і більше ряди. Велосипеди, мопеди і мотоцикли без бокового причепа дозволяється ставити на проїзній частині не більше ніж у два ряди.

Зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі (п. 15.1 ПДР України). За відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливі, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху) (п. 15.2 ПДР України).

У свою чергу за визначенням, яке міститься у п. 1.10 ПДР України зупинка - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо); стоянка - припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу.

При цьому, хоча ПДР України не містять визначення поняття «ставити», яким оперує п. 15.4 вказаних Правил, за своїм змістом така дефініція найбільш наближена до поняття «стоянка», позаяк саме така створює перешкоди у русі транспортних засобів відповідною смугою руху.

Аналогічна думка висловлена в постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.05.2023 р. у справі № 750/3975/23.

Відповідно постанови № 7181409 суть правопорушення полягає в тому, що «водій здійснив зупинку (стоянку) ТЗ на проїжджій частині в другому ряду». Тобто, виходячи зі змісту оскаржуваної постанови, поліцейськими не було чітко встановлено, що саме інкримінується водію: зупинка чи стоянка, так як ці поняття відповідно ПДР мають різне значення.

Цей факт також спростовується тим, що керуючи транспортним засобом водій ОСОБА_1 здійснював маневр, пов`язаний з наданні можливості припаркованому транспортному закінчити розпочатий маневр виїзду з парковочного місця та після цього здійснити паркування відповідно ПДР. Про це свідчить зокрема ввімкнутий правий покажчик повороту. Дії водія ОСОБА_1 повністю узгоджуються з пунктами 2.3 (б, д, є), 9.2, 10.1, 11.2, 12.3 та 15.1.

Постанова не містить будь-яких доказів того, що знаходження транспортного засобу на другій полосі руху (при зайнятій першій полосі припаркованими транспортними засобами) була пов`язана саме із зупинкою, яка тривала більше 5 хвилин та була пов`язана з висадкою/посадкою пасажирів.

Викладене свідчить про відсутність факту вчинення ним, ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч. 1 ст. 122 КпАП України.

Ухвалою суду від 03.07.2023 року позовну заяву було залишено без руху та надано строк на усунення виявлених порушень.

Позивачем усунуто виявлені недоліки та 11.07.2023 року за даним адміністративним позовом було відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

28.07.2023 року до суду надійшо відзив інспектора роти №4 БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області Клименко Ангеліни Олександрівни, де остання прохала відмовити у задоволенні позову виходячи з наступного.

Так, 17.06.2023 року нею, інспектором роти № 4 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Клименко Ангеліною Олександрівною винесено постанову серії ЕАС № 7181409 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., за те, що водій ОСОБА_1 цього дня близько 11 год. 55 хв., керуючи транспортним засобом марки MERCEDES- BENZ GLE 53 AMG, номерний знак НОМЕР_1 в м. Кременчук по вул. Небесної Сотні, 8/3 здійснив зупинку (стоянку) ТЗ на проїжджій частині в другому ряду, чим порушив п.п. 15.4 ПДР України. Камера 476196.

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП настає в разі перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п.п. 15.4 ПДР України транспортні засоби не дозволяється ставити на проїзній частині в два і більше ряди. З метою збільшення пропускної здатності проїзної частини, а також з метою забезпечення безпечного виконання маневрів транспортних засобів, які здійснили зупинку або стоянку біля правого краю проїзної частини. Правилами дорожнього руху заборонено ставити на проїзній частині в два і більше ряди транспортні засоби.

17.06.2023 року під час патрулювання по вул. Небесної Сотні, 8/3 в м. Кременчук було виявлено транспортній засіб марки MERCEDES-BENZ GLE 53 AMG, номерний знак НОМЕР_1 , водій якого здійснив зупинку на проїзній частині в другому ряду, що є порушенням п.п. 15.4 ПДР України.

Відеозаписом з нагрудної відеокамери поліцейського підтверджується, що на місці зупинки транспортного засобу, в порядку ст. 279 КУпАП вона представилась, повідомила водію про порушення ним Правил дорожнього руху. Під час з`ясування фактичних обставин справи посилання водія на те, що він здійснив зупинку транспортного засобу за для того, щоб надати можливість іншому автомобілю закінчити маневр пов`язаний з виїздом з паркувального місця були сприйняті критично, як намагання водія уникнути адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення та не знайшли свого підтвердження, оскільки за кермом транспортного засобу на яке вказав позивач був відсутній водій та двигун не працював. Водночас, поведінка водія свідчила про неусвідомлення ним протиправності своїх дій в сфері безпеки дорожнього руху під час керування ТЗ, що в свою чергу, створює підвищену суспільну небезпеку таких дій як для самого себе, так і інших учасників дорожнього руху. Таким чином, усні пояснення та доводи позивача факту вчиненого правопорушення не спростовували, тому йому було повідомлено, що за вказане правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Водієві було повідомлено про розгляд справи, роз`яснено вимоги ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, право знайомитися з матеріалами справи, надавати докази, клопотання, пояснення, користуватися юридичною допомогою, порядок оскарження постанови про адміністративне правопорушення, строки та порядок сплати адміністративного штрафу, що підтверджується відеозаписом з нагрудної відеокамери інспектора поліції (фаж_17.06.2023, ч. 1 ст. 122, Котляр (Клименко), час 11:56:20).

Письмові пояснення під час розгляду справи водій не надавав, клопотань не заявляв. Будь-яких доказів, в порядку ст. 268 КУпАП, на підтвердження дотримання Правил дорожнього руху позивач на місці розгляду справи не надав.

Таким чином, було прийнято до уваги усні пояснення водія, що відповідно до ст. 251 КУпАП є належними, допустимими доказами у справі про адміністративне правопорушення, факт порушення водієм правил дорожнього руху, а саме зупинка транспортного засобу на проїзній частині в другому ряді, з`ясовано фактичні обставини справи, дотримано порядок розгляду справи та прийнято правомірне рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Постанову оголошено в присутності водія негайно після розгляду справи про адміністративне правопорушення та надано її копію (час 12:01:15). Постанова про накладення адміністративного стягнення серія ЕАС № 7181409 від 17.06.2023 року містить відомості, встановлені ч. 3 ст. 283 КУпАП.

Прохає суд прийняти до уваги, що в адміністративному позові позивач підтверджує, що в місці, дату та час, зазначені в оскаржуваній постанові він керував транспортним засобом MERCEDES-BENZ GLE 53 AMG, номерний знак НОМЕР_1 та здійснив його зупинку на проїзній частині другим рядом.

28.07.2023 року до суду надійшов відзив відповідача - Департаменту патрульної поліції, згідно якого відповідач прохає відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, аналогічних підставам вказаним у відзиві відповідача інспектора Клименко А.О., також додали диск з відеозаписом вчиненого порушення.

04.08.2023 року до суду надійшла відповідь на відзив згідно якої позивач свої позовні вимоги підтримує та прохає задовольнити з підстав аналогічним вказаних у позові. Додатково вказує, що 17.06.2023 була неділля, і рух в обідній час на ділянці дороги по вул. Небесної Сотні в районі центрального ринку є вкрай інтенсивний. Враховуючи дорожню обстановку (сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом) ОСОБА_1 з врахуванням вимог п. 2.3 б (бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі), п. 2.3 д (не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху), п. 2.3 є (не вчиняти дій, внаслідок яких може бути пошкоджено автомобільні дороги та їх складові, а також завдано шкоди користувачам) та вимог п. 12.1 (під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним) рухався зі швидкістю близько 15-25 км/год. Побачивши перед собою перешкоду для руху (нерухомий об`єкт у межах смуги руху транспортного засобу або об`єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги (за винятком транспортного засобу, що рухається назустріч загальному потоку транспортних засобів) і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу), автомобіль ВАЗ 2107 днз. НОМЕР_2 здійснює виїзд заднім ходом, ОСОБА_1 відповідно до вимог п. 2.3 (б, д, є) та 12.3 (у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди) здійснив зупинку ТЗ, надаючи автомобілю ВАЗ можливість завершити розпочатий маневр. Маневр автомобіля ВАЗ було ускладнено через обмежений для водія припаркованого (здійснював стоянку) автомобіля Фіат д.н.з. НОМЕР_3 із врахуванням його габаритних розмірів (кузов типу мінівен). З метою зайняти звільнене автомобілем ВАЗ місце для стоянки ОСОБА_1 на виконання вимог п. 9.2 (водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: а) перед початком руху і зупинкою,- б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом) увімкнув правий покажчик повороту. З незрозумілих для ОСОБА_1 причин, водій автомобіля ВАЗ припинив маневр виїзду з місця стоянки та зайняв початкове положення. Ці події відбувались близько 10-15 секунд. Маючи не меті безпечно продовжити рух ОСОБА_1 на виконання п. 10.1 (перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху) здійснив аналіз дорожньої обстановки. Враховуючи те, що в порушення правил дорожнього руху керований ним автомобіль обїзджали маршрутне таксі Мерседес д.н.з. НОМЕР_4 та автомобіль Рено д.н.з. НОМЕР_5 , а в подальшому на полосу руху вийшли працівники поліції з велосипедами, ОСОБА_1 не зміг безпечно, не створюючи перешкод та небезпеки для інших учасників руху розпочати рух.

Як в позовній заяві, так і при особистому спілкуванні з поліцейськими ОСОБА_1 наполягав, що ним була здійснена саме вимушена зупинка транспортного засобу. Ця вимушена зупинка була здійснена не через власну ініціативу, а саме через наявну на полосі руху перешкоди (постанова ВС від 04.06.2020 р. у справі № 524/10050/16-а). Подальший рух після зупинки не був розпочатий, так як міг створити перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Звертає увагу на час вчинення правопорушення, вказаний в оскаржуваній постанові - 11:55:04. Вчинити в цей час правопорушення не міг, так як вже майже 3 хвилини спілкувався з працівниками поліції, які велосипедами заблокували рух автомобіля. Крім того, фактично поліцейським розгляд справи не проводився, лише було зазначено, що ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху, було оголошено права, при цьому не було встановлено чи має бажання особа яка притягується до адміністративної відповідальності скористатися своїми првами.

Поліцейським жодних доказів не досліджувалося про що свідчить відсутність будь яких дописів у графі «до постанови додається», яка є незаповнена.

В судовому засіданні представник позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав та прохав задовольнити з підстав викладених у позові та відповіді на відзив.

Відповідач інспектор роти №4 БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області старший лейтенант поліції Клименко А.О. в судовому засіданні прохала відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав зазначених у поданому раніше відзиві. Також вказала, що на відео зафіксовані всі обставини виявлення порушення, вчиненого позивачем та подальше спілкування з останнім. При спілкуванні з позивачем останній фактично продовжував вчинювати правопорушення при цьому категорично заперечуючи даний факт, хоча своїми діями на проїжджій частині дороги він створив затор, так як тролейбус позаду не мав можливості проїхати авто позивача. Стосовно вказання в постанові щодо стоянки (зупинки) авто позивача вказала, що згідно п.п.15.4 ПДР України транспортні засоби не дозволяється ставити на проїзній частині в два і більше ряди, де і перебувало авто позивача. Враховуючи те, що невідомо скільки до їх прибуття авто позивача перебувало на даному місці не можна вказати чи це була зупинка чи стоянка, тому так і було вказано в постанові, звернувши увагу на порушення позивачем п.п.15.4 ПДР України, а саме що авто позивача стояло на проїзній частині в два і більше ряди. Вона провели розгляд справи, представившись позивачу та вказавши, яке саме порушення ним вчинено та продовжувалось вчинятися фактично. Позивач не наполягав на перегляді відеозапису свого порушення, неодноразово вказуючи, що він поспішає забрати дитину, а патрульні йому заважають це зробити.

Представник відповідача - Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Запорожець Б.Є. в судовому засіданні прохав відмовити у задоволення позову з підстав вказаних у поданому раніше відзиві. Пояснив, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення повністю доведена матеріалами справи та наданими доказами, в тому числі відеозаписами з камер патрульних, і саме номер бодікамери відповідача ОСОБА_3 вказаний в постанові відносно позивача. Дане відео засвідчене електронним підписом, на якому зафіксовано всі обставини повідомлення патрульних громадянами щодо вчинюваного позивачем порушення ПДР України, обставини спілкування з позивачем, роз`яснення останньому прав і обов`язків, розгляду матеріалу та складання постанови. При цьому позивач спочатку взагалі не бажав спілкуватися з патрульними, висловлював намір без дозволу патрульних покинути місце порушення, оглядати відео свого порушення, тощо.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні 19.09.2023 року пояснила, що позивач ОСОБА_1 є її цивільним чоловіком, стосунки родинні. В день винесення позивачу постанови перед подією вона перебувала в магазині у матері, який знаходиться по АДРЕСА_1 . До неї на мобільний телефон зателефонував позивач, якому вона повідомила де вона знаходиться на що останній сказав, що може її забрати і що він рухається по цій вулиці та щоб вона виходила, а він її набере на телефон. Коли вона вийшла з магазину то автомобіль позивача вже був на дорозі і намагався припаркуватися з правої сторони на місце автомобіля, який від`їджав з місця стоянки, хоча в подальшому на уточнене питання відповіла, що самого руху авто позивача вона не бачила. Коли вона підійшла до авто позивача до авто вже підійшли працівники патрульної поліції і спілкувались з позивачем.

На питання представника позивача свідок відповів, що автомобіль позивача був зупинений десь 10-15 сек., хтось об`їжджав авто позивача, а велосипеди патрульних стояли перед його авто. Позивач не міг рухатись, так як попереду стояли велосипеди патрульних та позаду його авто був жвавий рух інших транспортних засобів. Зупинка авто позивача не була пов`язана з тим, щоб її забрати. Також на питання чи був розгляд справи патрульними відповіла, що здається ні, вона чула розмову щодо ввімкненої відеокамери патрульних, однак перегляд відеозапису порушення перед складанням постанови не було. Також свідок, щодо руху синього легкового авто вказала, що даний транспортний засіб стояв заведений, але не рухався та їй здалося, що він збирається від`їджати, але не пояснила, на якій підставі чи з яких дій їй так здалося. Також, на уточнене питання відповіла, що самого руху авто позивача вона не бачила.

На питання представника відповідача, що робив транспортний засіб синього кольору, який пропускав позивач відповіла, що чи рухався той автомобіль чи ні, вона не бачила.

Суд, заслухавши учасників справи, свідка, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог та заперечень, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 17.06.2023 року інспектором роти № 4 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Клименко Ангеліною Олександрівною винесено постанову серії ЕАС № 7181409 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., за те, що водій ОСОБА_1 17.06.2023 року, близько 11 год. 55 хв., керуючи транспортним засобом марки MERCEDES- BENZ GLE 53 AMG, номерний знак НОМЕР_1 в м. Кременчук по вул. Небесної Сотні, 8/3 здійснив зупинку (стоянку) ТЗ на проїжджій частині в другому ряду, чим порушив п.п. 15.4 ПДР України. Камера 476196.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року N 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року N 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України (ст.53 Закону України «Про дорожній рух»).

Статтею 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені частиною першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП). Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі (ст. 283 КУпАП).

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено (ст. 287 КУпАП).

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам, як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно постанови про адміністративне правопорушення від 17.06.2023 року серії ЕАС № 7181409 серії, водій ОСОБА_1 17.06.2023 року близько 11 год. 55 хв., керуючи транспортним засобом марки MERCEDES- BENZ GLE 53 AMG, номерний знак НОМЕР_1 в м. Кременчук по вул. Небесної Сотні, 8/3 здійснив зупинку (стоянку) ТЗ на проїжджій частині в другому ряду, чим порушив п.п. 15.4 ПДР України.

Пункт 15.4. ПДР України передбачає заборону ставити транспортні засоби на проїзній частині в два і більше ряди. Велосипеди, мопеди і мотоцикли без бокового причепа дозволяється ставити на проїзній частині не більше ніж у два ряди.

Відповідно до 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.1.10 ПДР України:

стоянка - припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу; тротуар - елемент дороги, призначений для руху пішоходів, який прилягає до проїзної частини або відокремлений від неї газоном;

вимушена зупинка - припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху;

зупинка - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо).

Заслухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача, свідка, дослідивши матеріали адміністративного позову, відеозаписи з камер патрульної поліції, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити з наступних підстав.

Так, з відео бодікамери патрульного видно, що до патрульного біля будинку підходить чоловік, який вказує патрульним, що невідомий автомобіль зупинився на проїжджій частині вул. Н. Сотні перед пішохідним переходом, перегородивши рух транспортних засобів і щоб вони з цим розібралися (11:52:43) , після чого патрульні пішки рухаються до дороги та підходять до даного транспортного засобу (11:53:00) та починають спілкуватися з водієм ( позивачем).

При цьому, суд звертає увагу, що патрульні після зауваження пішохода рухались в бік авто позивача 15 с, що враховуючи час руху пішохода від місця пішохідного переходу біля зупинки близько 15 с до зустрічі з патрульними вказує на те, що авто позивача здійснило зупинку транспортного засобу, як мінімум, за 30 секунд до підходу до авто патрульних та деякий час вже стояло до цього на дорозі, заважаючи руху транспортних засобів.

Суд звертає увагу, що при підході до авто позивача чітко видно, що водійське сидіння синього авто, від`їзд якого буцім то чекав позивач, за поясненнями останнього, порожнє та даний транспортний засіб стоїть не заведений (11: 53:00), про що патрульний вказував позивачу.

При цьому, свідок ОСОБА_4 вказувала, що бачила як авто позивача під`їхало та стояло всього близько 10-15 с до підходу патрульних, що очевидно протирічить відео, згідно якого свідок підходить та сідає в авто в (11:53:33), а пішохід вказував патрульним на зупинку авто ще в (11:52:43), тобто пояснення свідка не відповідають дійсності та протирічить обставинам справи.

Свідок на питання представника позивача чи могло авто позивача продовжити рух після зупинки відповіла, що не могло, так як рух по проїжджій частині вулиці був жвавий та перед авто позивача та позаду нього були інші транспортні засоби, тобто дана відповідь може вказувати лише на ту обставину, що зупинка авто позивача на даній ділянці проїжджої частини вул. Н. Сотні в м. Кременчук дійсно перешкоджала руху інших транспортних засобів та руху громадського транспорту, яка була пов`язана з виїздом на смугу зустрічного руху, по якому здійснюється рух громадського транспорту.

Також свідок на питання представника відповідача щодо руху синього легкового авто вказала, що даний транспортний засіб стояв заведений, але не рухався та їй здалося , що він збирається від`їджати, але не пояснила, на якій підставі чи з яких дій їй так здалося, враховуючи що, суд критично відноситься до даних пояснень свідка, при тому, що доведено, що водійське сидіння темного легкового авто при підході патрульних порожнє та даний транспортний засіб стояв не заведений (11: 53:00).

З пояснень свідка вбачається, що позивач по телефону сказав, що забере її від магазину, тобто під`їхав з метою забрати свідка та зупинився, чекаючи її більше хвилини.

Враховуючи встановлене та беручи до уваги, що позивач є цивільним чоловіком свідка, суд вважає, що своїми поясненнями, які не відповідають дійсності, свідок намагається створити умови для уникнення позивачем адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

Суд звертає увагу, що згідно відео (11:54:14) позивач вказує патрульним, що сине авто попереду, на місце якого він хотів заїхати та яке він пропускав, намагалось від`їхати зі стоянки, але потім знову заїхало та стверджує, що водій кудись відійшов перед патрульними, однак на відео чітко видно, що синє авто перед підходом патрульних до авто позивача стоїть без заведеного двигуна та водій в авто відсутній.

При цьому, суд звертає увагу, що згідно відео (11:53:00) чітко вбачається, що передні колеса авто позивача вивернуті під кутом близько 45 градусів в сторону осьової розмітки проїжджої частини дороги, а саме авто знаходиться під невеликим кутом до правого краю проїжджої частини, що підтверджує ту обставину, що авто позивача по напрямку свого руху взагалі не мало наміру та технічної можливості здійснити заїзд на місце стоянки синього авто, а скоріше за все мало намір, забравши пасажира (свідка), здійснити подальший прямолінійний рух з місця зупинки, враховуючи місце розташування та габарити, стоячого попереду авто позивача, автомобіля білого кольору, розташування якого та положення передніх коліс авто позивача не давало технічної можливості авто позивача здійснити вказаний ним маневр з місця зупинки (стоянки). Дане положення передніх коліс авто позивача зберігалося під час зупинки (11:53:00) та подальшого спілкування з патрульними ( 11:54:21) ( 11:54:31) до (11:54:42), а саме, коли позивач намагався почати рух авто з місця зупинки.

Суд критично відноситься до посилань сторони позивача щодо не роз`яснення останньому бажання скористатися своїми правами, тощо, враховуючи, що згідно відеозапису з камери патрульна ОСОБА_3 (відповідач) роз`яснила позивачу його права та обов`язки і відповідно позивач мав можливість висловити своє бажання скористатися будь яким своїм правом, однак останній такого бажання взагалі не висловлював.

Суд також критично відноситься до посилань сторони позивача щодо неналежності та недопустимості доказу відео з камер патрульного, так як не всі номери камер внесені в постанову, враховуючи, що дане відео з записами з двох камер патрульних, додані до матеріалів справи, а саме до відзиву відповідача, в якому є посилання на дане відео при тому, що про проведення відеозапису відповідачем на бодікамеру повідомлялось позивачу безпосередньо за час всього спілкування з останнім.

Про вказаний доказ вказується в постанові, а саме номер камери відповідача ОСОБА_3 , даний відеозапис містить електронний підпис представника відповідача, дані відеозаписи з камер обох патрульних ідентичні по зафіксованим подіям та часу, тому суд визнає дане відео належним і допустимим доказом.

Також, суд критично оцінює посилання сторони позивача щодо ненадання позивачу відео порушення ПДР перед складанням постанови, при тому, що з відео та пояснень відповідача вбачається, що позивач взагалі не бажав спілкуватися з патрульними, в тому числі не мав наміру переглядати дане відео.

Так, з відео вбачається, що відповідач ОСОБА_3 вказувала на неможливість з її технічного приладу переглянути відео порушення та пропонувала переглянути відео з планшету напарника, однак позивач ніяким чином не це не відреагував (11:54:52). В подальшому, після роз`яснення позивачу прав і обов`язків відповідачем (11:56:24), позивач через кілька секунд вказав, що він поспішає за дитиною, а патрульні його затримують (11:56:45), таким чином не маючи наміру щось дивитись, тому відео правопорушення позивачу не надавалось та було вказано останньому про завершення розгляду справи.

Суд критично оцінює посилання сторони позивача щодо недотримання відповідачем ОСОБА_3 порядку розгляду справи, враховуючи відео, згідно якого остання, представившись, пояснила позивачу в чому полягає його порушення, яке фактично продовжувалось і під час спілкування з позивачем, роз`яснила позивачу його права та обов`язки, вчинювала всі дії щодо належного розгляду справи, враховуючи поведінку позивача.

Також, суд критично відноситься до посилань сторони позивача щодо блокування патрульними авто позивача, що не дало змогу останньому своєчасно залишити місце зупинки після посадки пасажира з тих підстав, що позивач ще до початку спілкування з патрульними тривалий час стояв на проїжджій частині дороги, під час спілкування з патрульними та роз`яснення останньому про вчинюване ним правопорушення висловлював намір без дозволу патрульних покинути місце порушення, при тому, що залишення місця зупинки в даному випадку після посадки пасажира ніяким чином не може вказувати на відсутність факту правопорушення чи перешкод в діях патрульних залишити позивачу місце зупинки (стоянки).

Тож, доводи позивача щодо того, що він керуючи транспортним засобом здійснював маневр, пов`язаний з наданням можливості припаркованому транспортному засобу закінчити розпочатий маневр виїзду з парковочного місця та після цього здійснити паркування відповідно ПДР, про що свідчить зокрема ввімкнутий правий покажчик повороту, спростовується наявним відеозаписом.

При цьому ввімкнення покажчика правого повороту, суд сприймає як завуальовування порушення з метою уникнення можливої відповідальності.

Частиною 2 ст. 77 КАС України, визначено що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідачами свій обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, виконано. На підставі зібраних та оцінених доказів, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова є обґрунтованою та такою, що прийнята з урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, оскільки факт порушення ним вимог п. 15.4 ПДР України підтверджується належними та зібраними у справі доказами, які відповідач прийняв до уваги під час прийняття оскаржуваної постанови та відомості про наявність яких внесені до змісту такої постанови.

Згідно положень ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний, має право, зокрема, залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Тож, за вказаних обставин, суд дійшов висновку, що позовну заяву слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 5-9, 13,72-77, 90, 134, 139, 241-246 КАС України, ст.ст. 122, 268, 280, 287, 288, 293 КУпАП, суд -

ухвалив:

Позовну заяву фізичної особи ОСОБА_1 до суб`єкта владних повноважень поліцейського БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області Клименко Ангеліни Олександрівни, Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В.І. Хіневич