Справа № 547/686/23
Суддя: Самойленко Л. М.
Дата ухвалення: 2023-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/686/23
Провадження №2-а/547/11/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2023 року смт Семенівка

Семенівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Самойленко Л.М.,

при секретарі судового засідання Вареник К.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача інспектор ВБДР БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області Роговий Роман Григорович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 209360 від 31.07.2023,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача інспектор ВБДР БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області Роговий Роман Григорович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 209360 від 31.07.2023.

В позовній заяві посилався на те, що постановою інспектора ВБДР БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП капітана поліції Рогового Р.Г. серії БАВ № 209360 від 31.07.2023 його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП за те, що керуючи транспортним засобом Renault N460, реєстраційний номер НОМЕР_1 з н/п TRNEKA N3KA/110/1 реєстраційний номер НОМЕР_2 , належить ТОВ «Магістраль Групп» 31.07.2020 о 10:50 год в Кременчуцькому районі на А/д 01711371/М-22/-Соснівка-Кременчук-Горішні Плавні на 1 км водій керував вантажем ТЗ, в якого на напівпричепі був відсутній задній захисний пристрій, чим порушив п.п. 31.4.7 е ПДР України.

Вважає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення є незаконною, оскільки в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Зазначив, що він офіційно працює водієм на ТОВ «Магістраль Групп», яке є юридичною особою та надає послуги вантажних перевезень власним автомобільним транспортом з метою отримання прибутку. Він не являється відповідальною особою за технічний стан, обладнання та експлуатацією транспортних засобів належних ТОВ «Магістраль Групп». Відповідальною особою є механік ТОВ «Магістраль Групп» ОСОБА_2 , який згідно наказу № К-54 від 14.12.2020 прийнятий на посаду механіка автомобільної колони (гаража) та наказом № В 74/3 від 16.12.2020 визначений посадовою особою, яка відповідає за експлуатацією і технічний стан транспортних засобів.

31.07.2023 механік ТОВ «Магістраль Групп» ОСОБА_2 здійснив випуск на лінію транспортні засоби Renault N460, реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом TRNEKA N3KA/110/1 з д.н.з. НОМЕР_2 , як такі, що є справними. Згідно подорожнього листа № 31-07/6 від 31.06.2023 виїзд водію був дозволений. Згідно ТТН № 3 від 31.07.2023 автомобільним перевізником є ТОВ «Магістраль Групп». При зупинці поліцією позивач надав для перевірки посвідчення водія, документи про реєстрацію т/з, товарно-транспортну накладну на перевезення вантажу, подорожній лист та повідомив, що працює водієм на даному підприємстві.

З документів інспектор встановив, що автомобіль належить ТОВ «Магістраль Групп», що вбачається зі змісту оскаржуваної постанови. Однак, повідомив останньому, що задній захисний пристрій на напівпричепі є переробленим, а не «заводським», за що застосував до нього штраф. Усні заперечення позивача інспектор до уваги не прийняв.

Вказав, що інспектор прийняв постанову із застосуванням формалізму, та як зазначено в постанові провів відеозйомку, але позивачу для ознайомлення відеозапис 476455 не надав. При цьому технічний засіб, яким здійснено фото та відеозапис у постанові не вказаний. Також жодних посилань на технічні характеристики напівпричепу, вимог до нього та порушення конкретних норм і стандартів інспектор не вказав. У постанові не конкретизовано: яке саме порушення вчинено, а саме чи захисний пристрій напівпричепу був взагалі відсутній чи він був переобладнаний. Тобто не конкретизовано суть правопорушення, за яке настає відповідальність згідно ч. 1 ст. 121 КУпАП. Всупереч вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи інспектор не з`ясувавши чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Інспектором Роговим Р.Г. не було прийнято до уваги, що за випуск на лінію транспортних засобів, технічний стан, обладнання або комплексність яких не відповідає вимогам правил і стандартів, що стосуються убезпечення дорожнього руху, технічної експлуатації, переобладнаних без відповідного погодження, відповідальність несуть посадові особи, які відповідають за експлуатацію і технічний стан транспортних засобів. Відповідальність за дане правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 128 КУпАП і несе посадова особа власника транспортного засобу.

Крім цього фактичні обставини справи, викладені в оскаржуваній постанові, не знайшли свого відображення у належній юридичній кваліфікації правопорушення.

Отже зазначив, що власником транспортного засобу є ТОВ «Магістраль Групп», відповідальною особою є механік ОСОБА_2 , який здійснював випуск транспортних засобів, що також підтверджується подорожнім листом, а позивач працює водієм та не являється відповідальною посадовою особою за технічний стан, обладнання та експлуатацію транспортних засобів належних ТОВ «Магістраль Групп».

Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 18.08.2023 позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу 10-денний строк для усунення недоліків по справі.

07.09.2023 позивачем ОСОБА_1 усунено недоліки по справі.

Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 08.09.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився.

Відповідач Департамент патрульної поліції, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився. Відзиву чи інших клопотань до суду не направлено.

Відповідач - Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - інспектор ВБДР БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області Роговий Роман Григорович, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився.

Відзивом від 25.09.2023 представник Батальйону патрульної поліції в місті Кременчук в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Запорожець Б.Є. просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Зазначив, що 13.07.2023 старшим інспектором відділення безпеки дорожнього руху батальйону патрульної поліції капітаном поліції Роговим Р.Г. ухвалено постанову серії БАВ № 209360 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн за те, що водій ОСОБА_1 цього дня, близько 10 год. 50 хв. (Кременчуцький район) на автомобільній дорозі 01711371 М-22 «Соснівка-Кременчук-Горішні Плавні» на 1 км, керуючи вантажним транспортним засобом Renault T460, номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом TRNEKA N3KA110/1, номерний знак НОМЕР_3 , в якого на напівпричепі був відсутній задній захисний пристрій, передбачений конструкцією даного ТЗ порушив п.п. 31.4.7 «е» ПДР України.

Згідно п.п. 31.4.7 «е» ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів за відсутності передбаченого конструкцією заднього захисного пристрою, брудозахисних фартухів і бризковиків.

Дана вимога правил введена з метою пом`якшення ударів у разі зіткнення транспортних засобів, а також з метою недопущення заїзду легкових автомобілів від причепи та напівпричепи у разі попутних зіткнень, тому експлуатація транспортних засобів заборонена за відсутності хоча б одного з перелічених елементів.

Як під час розгляду справи так і в адміністративному позові позивач не заперечує, що на транспортному засобі Renault T460, номерний знак НОМЕР_1 (рік випуску 2017) з напівпричепом TRNEKA N3KA110/1, номерний знак НОМЕР_3 (рік випуску 2022, категорія ТЗ 04) рух на якому він здійснював в місці, час і дату, вказані в оскаржуваній постанові, був відсутній задній захисний пристрій, який передбачений конструкцією даного транспортного засобу, що є порушенням п.п. 31.4.7 «е» ПДР України та підтверджується відеозаписом з нагрудної камери інспектора поліції.

Звернув увагу суду, що відповідно до протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу TRNEKA N3KA110/1, номерний знак НОМЕР_3 від 10.07.2023 задній захисний пристрій присутній на ТЗ.

Позивач в порушення вимог ч. 4 ст. 161 КАС України не додає належних та допустимих доказів, в підтвердження доводів наведених в адміністративному позові.

Таким чином, доводи позивача мають оцінюватись судом критично, як єдиний спосіб водія уникнути адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

Крім цього, з метою всебічного та об`єктивного дослідження обставин у справі за допомогою службової нагрудної відеокамери, яка розміщена на одязі поліцейських зафіксовано розгляд справи про адміністративне правопорушення, який записаний на dvd-диск та доданий до відзиву на адміністративний позов. Під час розгляду справи на місці зупинки транспортного засобу, в порядку ст. 279 КУпАП поліцейський представився, повідомив водія про порушення ним ПДР України. Під час з`ясування фактичних обставин водій не заперечував факту відсутності на керованому ним транспортному засобі заднього захисного пристрою, який передбачений конструкцією даного ТЗ, повідомив що цей пристрій було знято з вказаного ТЗ, що підтверджується відеозаписом.

В ході встановлення всіх обставин справи, водієві було повідомлено про розгляд справи, роз`яснено вимоги ст.. 63 Конституції України, ст.. 268 КУпАП, право знайомитися з матеріалами справи, надавати докази, клопотання, пояснення, користуватися юридичною допомогою, порядок оскарження постанови про адміністративне правопорушення, строки та порядок сплати адміністративного штрафу.

Письмових пояснень на місці розгляду справи позивач не надав, клопотань не заявляв.

Таким чином, було прийнято до уваги порушення водієм ПДР України, враховано усні пояснення водія, які відповідно до ст.. 251 КУпАП є належними та допустимими доказами у справі про адміністративне правопорушення, з`ясовано всі фактичні обставини справи та прийнято правомірне рішення про накладення на останнього адміністративного стягнення за вчинені правопорушення. Постанову оголошено в присутності позивача одразу після завершення розгляду справи та надано її копію.

Постанову про накладення адміністративного стягнення серії БАВ №209360 містять відомості, встановлені ч. 3 ст. 283 КУпАП.

Отже, в даному випадку позивачем не надано жодного доказу на спростування обставин, які викладені в оскаржуваній постанові відповідача, а також доказів факту відсутності вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП. Сама по собі незгода позивача з його притягненням до адміністративної відповідальності не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності.

Суд, дослідивши матеріали справи та письмові докази, приходить до наступних висновків.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до вимог ст.2 КАС України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно ст.19 ч.2 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ст.7 КУпАП).

Відповідно до ст. 287 ч.1 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Згідно зі ст. 6 Закону України "Про Національну поліцію" поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Національну поліцію» під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Отже, доказами є які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію", поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання Правил дорожнього руху.

Так, положення зазначеного Закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

У силу п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

У Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року, у справі № 357/10134/17 Верховний Суд звернув увагу на приписи статті 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Як встановлено судом, позивач свою провину у вчиненні інкримінованого правопорушення, яке кваліфіковане за ч. 1 ст. 121 КУпАП не визнає та стверджує, що постановою інспектора ВБДР БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП капітана поліції Рогового Р.Г. серії БАВ № 209360 від 31.07.2023 його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП за те, що він керував транспортним засобом Renault N460, реєстраційний номер НОМЕР_1 з н/п TRNEKA N3KA/110/1 реєстраційний номер НОМЕР_2 , належить ТОВ «Магістраль Групп» 31.07.2020 о 10:50 год в Кременчуцькому районі на А/д 01711371/М-22/-Соснівка-Кременчук-Горішні Плавні на 1 км вантажним ТЗ, в якого на напівпричепі був відсутній задній захисний пристрій, чим порушив п.п. 31.4.7. е ПДР України.

Позивач офіційно працює водієм на ТОВ «Магістраль Групп», яке є юридичною особою та надає послуги вантажних перевезень власним автомобільним транспортом з метою отримання прибутку. Він не являється відповідальною особою за технічний стан, обладнання та експлуатацією транспортних засобів належних ТОВ «Магістраль Групп». Відповідальною особою є механік ТОВ «Магістраль Групп» ОСОБА_2 , який згідно наказу № К-54 від 14.12.2020 прийнятий на посаду механіка автомобільної колони (гаража) та наказом № В 74/3 від 16.12.2020 визначений посадовою особою, яка відповідає за експлуатацією і технічний стан транспортних засобів.

31.07.2023 механік ТОВ «Магістраль Групп» ОСОБА_2 здійснив випуск на лінію транспортні засоби Renault N460, реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом TRNEKA N3KA/110/1 з д.н.з. НОМЕР_2 , як такі, що є справними. Згідно подорожнього листа № 31-07/6 від 31.06.2023 виїзд водію був дозволений. Згідно ТТН № 3 від 31.07.2023 автомобільним перевізником є ТОВ «Магістраль Групп». При зупинці поліцією позивач надав для перевірки посвідчення водія, документи про реєстрацію т/з, товарно-транспортну накладну на перевезення вантажу, подорожній лист та повідомив, що працює водієм на даному підприємстві.

Однак, з такими доводами позивача погодитися неможливо з огляду на наступне.

Із наведеного слідує, що факт керування водієм транспортним засобом у якому відсутній задній захисний пристрій утворює подію та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Пунктом 31.4.7 «е» ПДР України передбачено, що у разі відсутності передбаченого конструкцією бампера або задніх захисних пристроїв, брудозахисних фартухів і бризковиків, експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством забороняється.

Частиною 1 ст. 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Так, в матеріалах справи наявні відеозаписи із фіксацією обставин, що мали місце 31.07.2023, де ОСОБА_1 , керує транспортним засобом Renault T460, номерний знак НОМЕР_1 (рік випуску 2017) з напівпричепом TRNEKA N3KA110/1, номерний знак НОМЕР_3 (рік випуску 2022, категорія ТЗ 04), на якому відсутній задній захисний пристрій, який передбачений конструкцією даного транспортного засобу, що є порушенням п.п. 31.4.7 «е» ПДР України та підтверджується відеозаписом з нагрудної камери інспектора поліції.

Відповідно до протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу TRNEKA N3KA110/1, номерний знак НОМЕР_3 від 10.07.2023 задній захисний пристрій був присутній на ТЗ.

Позивач посилається на ст. 10 Закону України «Про дорожній рух», згідно з якою до компетенції власників транспортних засобів належить:

здійснення заходів щодо розвитку, експлуатації та утримання у справному технічному стані транспортних засобів;

та ч.2 ст.12 цього ж закону, відповідно до якої посадові особи, які відповідають за експлуатацію і технічний стан транспортних засобів, зобов`язані:

забезпечувати добір, підвищення кваліфікації та професійного рівня водіїв, здійснювати контроль за станом їх здоров`я і дотриманням режиму праці та відпочинку;

забезпечувати належний технічний стан транспортних засобів та дотримання екологічних вимог їх експлуатації;

не допускати до керування транспортними засобами осіб, які не мають права на керування транспортним засобом відповідної категорії, не пройшли у встановлений строк медичного огляду, перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;

не випускати на лінію транспортні засоби, технічний стан яких не відповідає нормативам з безпеки дорожнього руху та вимогам правил дорожнього руху, а також якщо вони не зареєстровані у встановленому порядку, переобладнані з порушенням вимог законодавства або не пройшли обов`язкового технічного контролю.

Посилання позивача на те, що згідно подорожного листа його автомобіль було випущено в рейс механіком підприємства, який відповідає за технічний стан транспортних засобів підприємства, не спростовує його вини як водія, який знав про відсутність даного захисного пристрою та виїхав у рейс на технічно несправному автомобілі, адже водій в силу положень ч.2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» зобов`язаний перевірити перед вирушенням у дорогу технічний стан транспортного засобу та стежити за ним у дорозі.

Відповідно до пп.а,б п.2.3 Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

a)перед виїздом перевірити та забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу;
б)бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до відеозапису з нагрудної камери інспектора, який записаний на dvd-диск та доданий до відзиву на адміністративний позов, на місці зупинки транспортного засобу в порядку ст. 279 КУпАП поліцейський представився, повідомив водія про порушення ним ПДР України. Під час з`ясування фактичних обставин водій не заперечував факту відсутності на керованому ним транспортному засобі заднього захисного пристрою, який передбачений конструкцією даного ТЗ, повідомив, що цей пристрій було знято з вказаного ТЗ, тобто йому було відомо, що він вирушає в рейс на технічно несправному автомобілі.

В ході встановлення всіх обставин справи, водієві було повідомлено про розгляд справи, роз`яснено вимоги ст. 63 Конституції України, ст.. 268 КУпАП.

Письмових пояснень на місці розгляду справи позивач не надав, клопотань не заявляв.

Отже, в даному випадку позивачем не надано жодного доказу на спростування обставин, які викладені в оскаржуваній постанові відповідача, а також доказів факту відсутності вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП. Сама по собі незгода позивача з його притягненням до адміністративної відповідальності не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача інспектор ВБДР БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області Роговий Роман Григорович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 209360 від 31.07.2023.

Керуючись ст.ст. 246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача інспектор ВБДР БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області Роговий Роман Григорович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 209360 від 31.07.2023, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач Департамент патрульної поліції, м. Київ, вул.. Федора Ернста, буд. 3; .

Відповідач Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, Полтавська обл., с. Розсошенці, вул. Кременчуцька, 2 В.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача інспектор ВБДР БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області Роговий Роман Григорович, Полтавська обл., м. Кременчук, проїзд Захисників Азовсталі, 3.

Суддя Л.М.Самойленко