Справа № 620/8616/22
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2023-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/8616/22 Головуючий у І інстанції - Житняк Л.О.
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.,

суддів: Кузьменка В.В., Оксененка О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 січня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернулася до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області від 28.10.2022 № 55 про відмову у здійсненні переведення Позивача з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію за віком державного службовця, відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області призначити та здійснити нарахування та виплату Позивачу 24.10.2022, пенсії державного службовця, відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, у розмірі 60% від заробітної плати, зазначеної в довідках від 06.10.2022 № 01-21/2592, та від 06.10.2022 № 01-21/2593, виданих Ніжинською районною державною адміністрацією.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Позивачка має право на переведення її на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», проте Відповідачем протиправно відмовлено у переведенні на вказаний вид пенсії.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 січня 2023 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області від 28.10.2022 № 55 про відмову у переведені ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію за віком державного службовця, відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області призначити та здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 з 24.10.2022, пенсії державного службовця, відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу», у розмірі 60% від заробітної плати, зазначеної в довідках від 06.10.2022 № 01-21/2592, та від 06.10.2022 № 01-21/2593, виданих Ніжинською районною державною адміністрацією.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Апеляційна скарга мотивована також тим, відсутні правові підстави для переведення Позивачки на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 № 3723-ХІІ.

Позивачкою подано відзив на апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому вона просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, яким передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Позивачка перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Чернігівській області та отримує пенсію за віком, призначену згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивачка з 02.02.2010 по 30.04.2020 отримувала пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу».

З 01.05.2020 Позивачку автоматично переведено на пенсію за віком відповідно до п. 4-7 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із збільшенням розміру пенсії.

24.10.2022 Позивачка звернулася до ГУ ПФУ в Чернігівській області із заявою про переведення, призначення та здійснення нарахування і виплати їй з 24.10.2022 пенсії державного службовця згідно Закону України «Про державну службу» додавши до заяви копії документів, які зазначенні у розписці-повідомленні (а.с.14), а саме: Довідку від 06.10.2022 № 01-21/2592 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), видану Ніжинською районною державною адміністрацією; Довідку від 06.10.2022 № 01-21/2593 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), видану Ніжинською районною державною адміністрацією.

Листом від 04.11.2022 № 2500-0212-8/39099 (а.с. 15) Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повідомило Позивачку, що 28.10.2022 прийнято рішення № 55, яким їй відмовлено у проведенні перерахунку пенсії, а саме в переведенні з пенсії за віком на пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» у зв`язку з відсутністю правових підстав.

До вказаного листа було додано оскаржуване рішення від 28 жовтня 2022 року № 55 (а.с. 16-17), прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Вважаючи рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 28 жовтня 2022 року № 55 протиправним, Позивачка звернулася з даним адміністративним позовом до адміністративного суду.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що Відповідачами не доведено, що при перерахунку пенсії з урахуванням зазначених вище довідок, пенсія Позивачки буде меншою, ані ж та, яку вона отримує відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV, а також те, що зазначені довідки бралися до уваги при зверненні Позивачки 24.10.2022.

Отже, рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області про відмову від 28.10.2022 № 55 у проведенні перерахунку пенсії, а саме в переведенні з пенсії за віком на пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» належить скасувати.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Положеннями частини 1 ст. 9 Закону № 1058-IV встановлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з частиною 1 статті 10 Закону № 1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду (частина 3 статті 45 Закону № 1058-IV).

До 01 травня 2016 року діяло законодавство у сфері державної служби, яке передбачало право державного службовця на призначення пенсії на умовах, визначених статтею 37 Закону України «Про державну службу» від 19 грудня 1993 року № 3723-VIII.

У силу вимог статті 37 Закону № 3723-VIII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Проте, з 01 травня 2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» № 889-VІІІ від 10 грудня 2015 року (далі - Закон № 889-VІІІ).

У зв`язку з набранням чинності Закону № 889-VІІІ, з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон № 3723-VIII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону № 889-VIII.

Відповідно до пунктів 10, 12 розділу XI Закону № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Як зазначено Верховним Судом у постанові від 15 серпня 2019 року у справі № 676/6166/17, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII, проте за наступної умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Проте, для осіб, які мають не менш 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, статтею 37 Закону № 3723-ХІІ від 19 грудня 1993 року передбачено додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства, Верховний Суд дійшов до висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» після 01 травня 2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених частиною 1 стаття 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» № 889-VIII, а саме: щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Крім того, Верховним Судом зазначено, що відповідно до п. 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283 (діяв до набрання чинності Законом України «Про державну службу» № 889-VIII), робота на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у ст. 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування зараховується до стажу державної служби.

Аналогічна правова позиція узгоджується з висновками, викладеним у постанові Верховного Суду від 16 червня 2022 року у справі № 399/473/17, від 29 вересня 2022 року у справі № 234/6967/17.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Позивачка має право на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу», про що свідчить отримання Позивачкою зазначеного виду пенсії з 02.02.2010 по 30.04.2020, та вказано у оскаржуваному рішенні.

Щодо підстав повторного переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» та відсутності підстав для перерахунку, колегією суддів зазначено наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» від 14.09.2016 № 622 затверджено Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб (далі - Порядок № 622).

Пунктом 4 Порядку № 622 встановлено, що пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Так, згідно з пунктом 5 Порядку № 622 форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.

Відповідно до пунктів 2, 10, 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу», пунктів 9, 10 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року № 280, та пункту 5 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року № 622, правління Пенсійного фонду України прийняло постанову «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям» від 17.01.2017 № 1-3 (далі - Постанова № 1-3), зареєстровану в Міністерстві юстиції України 08 лютого 2017 року за № 180/30048, якою затверджено форми довідок про заробітну плату для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу» пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII «Про державну службу».

З матеріалів справи вбачається, що Позивачці видано довідки від 06.10.2022 № 01-21/2592 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років та від 06.10.2022 № 01-21/2593 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією).

Форма вказаних довідок відповідає формам довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям, затверджених Постановою № 1-3 та містять відображення складових заробітної плати: посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років, надбавка за інтенсивність праці та щомісячна премія, за останнім місцем роботи на державній службі за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією.

На всі види оплати праці, включені у вказані довідки, нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Отже, всі відображені в довідках види оплати праці є складовими частинами заробітної плати Позивачки, з якої сплачені внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, тому довідки, видані Позивачці мають братися Пенсійним фондом до уваги при призначенні та розрахунку розміру пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII «Про державну службу».

Відповідачами не доведено, що при перерахунку пенсії з урахуванням зазначених вище довідок, пенсія Позивачки буде меншою, ніж та, яку вона отримує відповідно до Закону № 1058-IV, а також те, що зазначені довідки бралися до уваги при зверненні Позивачки 24.10.2022.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Полтавській області безпідставно відмовлено у проведенні перерахунку пенсії, а саме в переведенні з пенсії за віком на пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу», у зв`язку з чим оскаржуване рішення від 28.10.2022 № 55 є протиправним та підлягає скасуванню, з чим погоджується і колегія суддів.

Щодо адміністративного позову в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області призначити та здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 з 24.10.2022, пенсії державного службовця, відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу», у розмірі 60% від заробітної плати, зазначеної в довідках від 06.10.2022 № 01-21/2592, та від 06.10.2022 № 01-21/2593, виданих Ніжинською районною державною адміністрацією, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з паспорта громадянина України ОСОБА_1 , зареєстрованим місцем проживання Позивачки є: АДРЕСА_1 .

Як вже було зазначено раніше, 24 жовтня 2022 року Позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області із заявою про переведення, призначення та здійснення нарахування і виплати їй з 24.10.2022 пенсії державного службовця згідно Закону України «Про державну службу».

Листом від 04.11.2022 № 2500-0212-8/39099 (а.с. 15) Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повідомило Позивачку, що 28.10.2022 прийнято рішення № 55, яким їй відмовлено у проведенні перерахунку пенсії, а саме в переведенні з пенсії за віком на пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» у зв`язку з відсутністю правових підстав.

До вказаного листа було додано оскаржуване рішення від 28 жовтня 2022 року № 55 (а.с. 16-17), прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Відповідно до п. 1.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1), заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України.

Згідно з п.п. 4.2, 4.3 Порядку № 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій.

Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Відповідно до п. 4.10 Порядку № 22-1 після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації, фактичного проживання) особи, за місцезнаходженням установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений до позбавлення (обмеження) волі, для здійснення виплати пенсії.

Отже, чинним законодавством України встановлена можливість подання відповідної заяви про призначення (перерахунок) пенсії до територіального органу Пенсійного фонду України та визначено екстериторіальний принцип обробки заяв.

Позивачка 24.10.2022 звернулася із заявою про переведення, призначення та здійснення нарахування і виплати їй з 24.10.2022 пенсії державного службовця згідно Закону України «Про державну службу» до територіального органу Пенсійного фонду України за місцем її проживання - Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області.

Після реєстрації заяви Позивачки та сканування копій документів засобами програмного забезпечення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області за принципом екстериторіальності розглянуто заяву Позивачки та за результатами розгляду вказаної заяви прийнято оскаржуване рішення від 28 жовтня 2022 року № 55 про відмову у проведенні перерахунку пенсії, а саме в переведенні з пенсії за віком на пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу».

Таким чином, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області лише прийнято від Позивачки документи та направлено останній копію оскаржуваного рішення.

Враховуючи вищевикладене та наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів вважає, що оскільки відповідальним за прийняття оскаржуваного рішення є Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, судом першої інстанції протиправно зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області призначити ОСОБА_1 з 24.10.2022, пенсії державного службовця, відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу», у розмірі 60% від заробітної плати, зазначеної в довідках від 06.10.2022 № 01-21/2592, та від 06.10.2022 № 01-21/2593, виданих Ніжинською районною державною адміністрацією.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що належним способом захисту порушеного права Позивачки є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити ОСОБА_1 з 24.10.2022, пенсії державного службовця, відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу», у розмірі 60% від заробітної плати, зазначеної в довідках від 06.10.2022 № 01-21/2592, та від 06.10.2022 № 01-21/2593, виданих Ніжинською районною державною адміністрацією.

Оцінюючи інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 317 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи.

Приписи п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України визначають, що підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Розглянувши доводи Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції постановлено за неповного з`ясування обставин справи та порушенням норм матеріального права, тому наявні підстави для його скасування в частині задоволення позовних вимог щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області призначити Позивачці пенсію, ухвалення в цій частині нового рішення про задоволення позовних вимог в даній частині шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити Позивачці пенсію, а в іншій частині рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області - задовольнити частково.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 січня 2023 року - скасувати в частині задоволення позовних вимог щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області призначити ОСОБА_1 з 24.10.2022, пенсії державного службовця, відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу», у розмірі 60% від заробітної плати, зазначеної в довідках від 06.10.2022 № 01-21/2592, та від 06.10.2022 № 01-21/2593, виданих Ніжинською районною державною адміністрацією та прийняти в цій частині нову постанову, якою позовні вимоги в даній частині задовольнити шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити ОСОБА_1 з 24.10.2022, пенсії державного службовця, відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу», у розмірі 60% від заробітної плати, зазначеної в довідках від 06.10.2022 № 01-21/2592, та від 06.10.2022 № 01-21/2593, виданих Ніжинською районною державною адміністрацією.

В іншій частині рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 січня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: В.В. Кузьменко

О.М. Оксененко