Справа № 140/18943/23
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2023-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 рокуСправа № 140/18943/23 пров. № А/857/12860/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді-доповідача Качмара В.Я.,

суддів Довгополова О.М., Затолочного В.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Міністерства оборони України та Військово-медичного клінічного центру Західного регіону про визнання протиправними дій та бездіяльності, рішення, висновку та зобов`язання вчинити дії, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 7 липня 2023 року (суддя Дмитрук В.В., м.Луцьк), -

ВСТАНОВИВ :

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі в/ч НОМЕР_1 ), Міністерства оборони України (далі МОУ) та Військово-медичного клінічного центру Західного регіону (далі ВМКЦ) в якому просив:

визнати протиправною бездіяльністю не проведення відповідачем в/ч НОМЕР_1 - дослідження через службове розслідування чи через проведення й незалежного експертного дослідження дійсного встановлення причини захворювання позивача, в результаті чого позивачу не видано довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) позивача, форму якої визначено додатком 5 до «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800; далі Положення №402), що має видаватися командиром військової частини, де проходив службу позивач;

визнати протиправним рішення щодо встановлення ВМКЦ (його ВЛК) у висновку про придатність позивача до військової служби, що хвороба позивача не набута під час виконання обов`язків військової служби та не пов`язана з військовою службою узагалі, без заключного висновку по службовому розслідуванню в/ч НОМЕР_1 - про обставини дійсного встановлення причини захворювання позивача;

скасувати в частині прийнятого висновку ВМКЦ що позивача «Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби»;

визнати протиправною бездіяльністю відповідача не вжиття відповідачем в/ч НОМЕР_1 заходів щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги, яка призначається і виплачується у розмірі 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи;

визнати протиправною бездіяльністю не вжиття відповідачем заходів щодо призначення позивачу військової пенсії як особі, яка зазнала інвалідності І групи за час проходження військової служби по мобілізації в умовах воєнного стану в Україні;

зобов`язати в/ч НОМЕР_1 або у випадку не знайдення названого відповідача замінити його на належного відповідача: МОУ, яке зобов`язати провести дослідження через службове розслідування та через проведення відповідної судової експертизи, призначення якої погодити з позивачем, дійсні причини захворювання позивача, об`єктивні дані якого невідкладно передати ВМКЦ (його ВЛК) для правильного зазначення у висновку ВЛК даних про причину захворювання позивача;

після встановлення усіх дійсних обставин стосовно позивача, зобов`язати відповідача в/ч НОМЕР_1 , або у випадку не знайдення названого відповідача замінити його на належного відповідача: МОУ, видати позивачу довідку про обставини його травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402;

8) вжити заходів щодо призначення та виплати позивачу (членам сім`ї позивача)

додаткової винагороди в розмірі 100000 грн за кожний місяць лікування позивача (перебування позивача на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних)), набутого пораненням (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, - з дня отримання такого поранення (контузії, травми, каліцтва), включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення (контузії, травми, каліцтва), що відповідачу зробити згідно нового висновку (нової постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії ВМКЦ (його ВЛК);

одноразової грошової допомоги, яка призначається і виплачується у розмірі 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи;

військової пенсії позивачу як особі, яка зазнала інвалідності І групи за час проходження військової служби по мобілізації в умовах воєнного стану в Україні.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 7 липня 2023 року позовну заяву повернуто позивачеві.

Не погодившись із постановленою ухвалою її оскаржив позивач, який із покликанням на порушенням норм процесуального права, просить: скасувати вказану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, проте іншому складу суду; стосовно судді Волинського окружного адміністративного суду Дмитрук В.В., постановити окрему ухвалу, в якій вказати, що він ухвалою від 07 липня 2023 року у справі №140/18973/23 здійснив замах на недопущення правосуддя з підстав не передбачених законом, що являє собою істотний дисциплінарний проступок судді, а тому окрему ухвалу разом з копіями відповідних процесуальних документів зі справи направити в орган, що здійснює дисциплінарне провадження щодо діянь суддів з вимогою відреагувати на виявлене у межах закону та виходячи з наявних підстав.

В апеляційній скарзі вказує, що позовна заява підписана та подана до суду від імені ОСОБА_1 представником Котиком Р.В. засобами системи «Електронний суд», до якої долучено відсканований оригінал нотаріально посвідченої довіреності на представництво інтересів позивача від 26.06.2023, яка містить конкретний обсяг прав, наданих представнику, в тому числі і на подання позовної заяви. Тому висновки суду першої інстанції в оскаржуваній ухвалі є безпідставними.

Відповідачі відзиву на апеляційну скаргу не подав.

Відповідно до частини другої статті 312 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Переглянувши справу за наявними у ній матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що довіреність не є юридично значимим документом на підтвердження повноважень представника, а відтак повноваження представника діяти від імені позивача у даній справі, зокрема подавати до суду позовну заяву, не підтверджені в установленому законом порядку.

Такі висновки суду першої інстанції є помилковими, з таких міркувань.

З матеріалів справи видно, що позовна заява подана та підписана в інтересах позивача до суду першої інстанції 05.07.2023 через підсистему «Електронний суд» його представником Котиком Р.В.

Нормами статті 169 КАС передбачені дії судді після одержання позовної заяви. Так, зокрема, частиною першою зазначеної статті визначено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи:

1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність;

2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником);

3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу;

4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності;

5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними);

6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини другої статті 171 КАС суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Відповідно до частини першої статті 55 КАС сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно частини першої статті 57 КАС представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно частин першої, другої статті 59 КАС повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: 1) довіреністю фізичної або юридичної особи; 2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.

Частиною шостою статті 59 КАС передбачено, що оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

Відповідно до частини восьмої статті 59 КАС у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідності заяви, скарги, клопотання.

Згідно частин першої, другої статті 60 КАС представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

Таким чином, сторона у справі має право на звернення до суду із позовною заявою через представника на підставі документу, що посвідчує його повноваження у визначеному законом порядку.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 02.06.2016 (далі - Закон №1401-VIII), що набрав чинності 30.09.2016, Конституцію України доповнено статтею 131-2, у якій визначено, що виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Вказаним Законом розділ XV «Перехідні положення» Конституції України було доповнено пунктом 16-1, у підпункті 11 якого визначено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 01 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 01 січня 2019 року.

Згідно з частиною четвертою статті 131-2 Конституції України законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена

Відповідно до частини другої статті 57 КАС у справах незначної складності та в інших випадках, визначених цим Кодексом, представником може бути фізична особа, яка відповідно до частини другої статті 43 цього Кодексу має адміністративну процесуальну дієздатність.

Пунктом 1 частини першої статті 59 КАС передбачено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи можуть бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.

Отже, з 01.01.2019 представництво інтересів осіб в судах усіх інстанцій у справах, у яких не відкриті провадження до 30.09.2016 (дати набуття чинності Закону №1401-III) здійснюється адвокатами.

Однак, винятком з цього правила є окремі категорії справ, до яких віднесені трудові спори, спори щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, малозначні справи, а також, стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Згідно пункту 20 частини першої статті 4 КАС адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - це адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Відповідно до частин другої, третьої статті 12 КАС спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Положеннями частини четвертої статті 257 КАС передбачено, що за правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ці ж категорії справ зазначено і в частині четвертій статті 12 КАС згідно з якою вони розглядаються виключно за правилами загального позовного провадження.

Враховуючи вказане, а також з огляду на те, що характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин, зазначену категорію адміністративної справи можна віднести до малозначних або справ незначної складності.

Крім того, зазначена справа не входить до переліку справ, які можуть бути розглянуті виключно за правилами загального позовного провадження відповідно до переліку, визначеного частиною четвертою статті 12 та частиною четвертою статті 257 КАС.

Отже, дана справа в розумінні КАС є справою незначної складності, а тому з урахуванням викладеного, представництво позивача у ній може здійснюватися або адвокатом, або іншою фізичною особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність.

Такі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 28.04.2020 у справі № 640/22160/19, від 22.09.2020 у справі № 200/14511/19-а та від 18.02.2021 у справі №524/5890/19.

Із матеріалів справи видно, що позовна заява була подана через систему «Електронний суд», яка підписана представником позивача Котиком Р.В. На підтвердження повноважень Котика Р.В. на представлення інтересів ОСОБА_1 до позовної заяви була додана засвідчена приватним нотаріусом Зубенко Т.І., копія довіреності від 26.06.2023 (електронна копія). Вказана довіреність дійсна до 26.06.2026.

Зі змісту зазначеної довіреності видно, що ОСОБА_2 уповноважений представляти інтереси ОСОБА_1 , зокрема і …в судах загальної юрисдикції, адміністративних, господарських та третейських судах, апеляційних та касаційних судах загальної та спеціальної юрисдикції….За цією довіреністю представнику надано право введення від імені позивача переговорів та попереднього узгодження всіх процедурних питань, подання та підпису всіх документів, необхідних для виконання повноважень, включаючи позовні та інші заяви, скарги, сплачувати платежі, розписуватися за позивача, а також виконувати всі інші дії, пов`язані з наданими повноваженнями.

За таких обставин, у суду першої інстанції були відсутні підстави для повернення позовної заяви, оскільки позовна заява на момент її подання до суду першої інстанції, підписана особою, яка має відповідні повноваження та необхідну адміністративну процесуальну дієздатність.

Отже, висновки суду першої інстанції про те, що позов підписано особою, яка не мала права його підписувати, є передчасним та таким, що ґрунтується на формальному підході.

Інші недоліки позовної заяви, про які вказував суд в оскаржуваній ухвалі, не були підставою для її повернення та можуть бути усуненні позивачем при поновлені провадження у цій справі у визначений згідно КАС спосіб.

Відносно вимоги представника ОСОБА_2 про постановлення окремої ухвали щодо судді Дмитрук В.В., то апеляційний суд не вбачає підстав для її задоволення, так як повернення позовної заяви не позбавляє сторону повторно звернутися з такою позовною заявою до суду першої інстанції, право позивача на звернення до суду відновлено в процесі апеляційного перегляду судового рішення.

Відповідно до статті 320 КАС підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Підсумовуючи, суд апеляційної інстанції приходить до переконання про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання. Відтак, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а справа направленню до цього ж суду для продовження її розгляду по суті.

Керуючись статтями 308, 311, 312, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 7 липня 2023 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді О. М. Довгополов
В. С. Затолочний