Справа № 320/9045/21
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2023-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/9045/21 Суддя (судді) першої інстанції: Головенко О.Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року м. Київ

Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В. В.,

суддів Василенка Я. М., Ганечко О. М.,

за участю секретаря Кірієнко Н. Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Державного підприємства обслуговування повітряного руху України до Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), третьої особи Міністерство інфраструктури України про визнання протиправним та скасування рішення, за апеляційною скаргою Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Державне підприємство обслуговування повітряного руху України звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), третьої особи - Міністерство інфраструктури України, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення про відмову в державній реєстрації від 23.10.2021 № 54751836;

- зобов`язати державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту (Центр) надання адміністративних послуг виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) м. Київ провести державну реєстрацію права власності, форма власності: державна на технічну будівлю, що розташована за адресою: м. Київ, вул. Ернста Федора, 1, за суб`єктом: Держава в особі Міністерства інфраструктури України.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати його та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Доводи апелянта обґрунтовані тим, що судом не було враховано, що чинним законодавством не передбачено обов`язку подавати документи, на які вказано державним реєстратором. Відтак, прийняте державним реєстратором рішення про відмову у державній реєстрації прав на нерухоме майно, всупереч ч. 5 ст. 23 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-IV (Закон №1952) підлягає скасуванню.

Представники позивача та третьої особи в судовому засіданні підтримали вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення вимог апеляційної скарги, спірне рішення суду першої інстанції просив залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, сторони, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 315, статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального права або порушено норми процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.09.2020 Державне підприємство обслуговування повітряного руху України звернулося до Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) м. Київ з заявою про реєстрацію об`єкту нерухомого майна: технічної будівлі, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Федора Ернста, 1.

Для здійснення реєстрації вищевказаного об`єкту нерухомого майна, були надані такі документи; технічний паспорт, витяг з Єдиного реєстру об`єктів державної власності, копія державного акта серія ЯЯ № 080621 від 19.11.2004, копія листа Солом`янського РДА у м.Київ від 28.09.2009 № 1.41846, копія витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ - 17, відповідно до картки прийому заяви від 10.09.2020 № 220634281.

25.08.2020 державним реєстратором прийнято рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 53749962 об`єкту нерухомого майна: технічної будівлі, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Федора Ернста, 1, у зв`язку з тим, що документи були подані не в повному обсязі та зобов`язано позивача надати документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінчений будівництвом об`єкт (оскільки, в поданому технічному паспорті наявна примітка дозвільну документацію на будівництво до БТІ не подано), документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси (оскільки в подальшому технічному паспорті від 18.09.20-8 наявна примітка розпорядження про присвоєння поштової адреси в БТІ не подано).

На виконання вказаного рішення № 53749962 позивач звертався до архівного відділу Солом`янської РДА м. Києва та опрацьовано наявні архівні документи які стосуються цього об`єкту нерухомого майна. Однак, в архівному відділі Солом`янської РДА м. Києва документів що підтверджують прийняття об`єкту нерухомого майна в експлуатацію не було знайдено. Тому вищевказані документи позивачем відповідачу не надавались.

23.10.2020 відповідачем прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав № 54751836 щодо об`єкту нерухомого майна, державної форми власності на технічну будівлю, що розташована за адресою: м. Київ, вул. Федора Ернста, 1.

Не погоджуючись з таким рішенням державного реєстратора, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не був поданий документ, що відповідно до вимог законодавства, засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, а також документ підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна. Відтак згідно з ч. 8 ст. 24 Закону № 1952 підставою для відмови в державній реєстрації є якщо після завершення строку, встановленого ч. 3 ст. 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав. Таким чином, державним реєстратором встановлено, що після завершення строку, встановленого ст. 23 Закону № 1952 не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви, що свідчить про правомірність дій відповідача під час розгляду згаданої заяви.

З такими висновками суду першої інстанції судова колегія не може погодитися з огляду на таке.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону № 1952 державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Частиною 8 ст. 18 Закону № 1952 визначено, що державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Пункт 6 Порядку № 1127 передбачає, що державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком.

Згідно п. 12 Порядку № 1127 розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на таке майно, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав.

Пунктами 1, 2 ч. 3 ст. 10 Закону № 1952 встановлено, що державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Нормами ч. 1 ст. 22 Закону № 1952 визначено, що документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Так, під час розгляду заяви представника Міністерства інфраструктури України від 18.08.2020 за реєстраційним номером 41006553 для проведення державної реєстрації права власності на нежитловий будинок, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Федора Ернста, 1 , державним реєстратором Департаменту Волошиною Ж.Д. встановлено відсутність у повному обсязі документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень.

Заявником до заяви, разом з іншими документами подано: технічний паспорт, витяг з Єдиного реєстру об`єктів державної власності, копія державного акта серія ЯЯ № 080621 від 19.11.2004, копія листа Солом`янського РДА у м.Київ від 28.09.2009 № 1.41846, копія витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ - 17, відповідно до картки прийому заяви від 10.09.2020 №220634281.

25.08.2020 державним реєстратором прийнято рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 53749962 об`єкту нерухомого майна: технічної будівлі, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Федора Ернста, 1, у зв`язку з тим, що документи були подані не в повному обсязі та зобов`язано позивача надати документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінчений будівництвом об`єкт (оскільки, в поданому технічному паспорті наявна примітка дозвільну документацію на будівництво до БТІ не подано), документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси (оскільки в подальшому технічному паспорті від 18.09.20-8 наявна примітка розпорядження про присвоєння поштової адреси в БТІ не подано).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не був поданий документ, що відповідно до вимог законодавства, засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, а також документ підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна.

Відповідно до ст. 23 Закону № 1952 розгляд заяви про державну реєстрацію прав може бути зупинено державним реєстратором виключно у таких випадках:

1) подання документів для державної реєстрації прав не в повному обсязі, передбаченому законодавством;

2) неподання заявником чи неотримання державним реєстратором у порядку, визначеному цим Законом, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем в електронній формі чи документів із паперових носіїв інформації, що містять відомості про зареєстровані речові права до 1 січня 2013 року.

Державний реєстратор у строк, встановлений для державної реєстрації прав, приймає рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та невідкладно повідомляє про це заявника.

Якщо заявник протягом 30 робочих днів з моменту отримання рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав виконав вимоги державного реєстратора, зазначені у відповідному рішенні, розгляд заяви відновлюється на підставі рішення державного реєстратора про відновлення розгляду заяви.

Перебіг строку державної реєстрації прав продовжується з моменту усунення обставин, що стали підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду, з урахуванням часу, що минув до його зупинення.

Колегія суддів акцентує увагу на положення ч. 4 ст. 23 Закону № 1952, якими зокрема передбачено, що державний реєстратор не має права вимагати від заявника надання інших документів, крім тих, відсутність яких стала підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви, якщо інше не випливає з документів, що надані додатково.

Водночас, при розгляді апеляційної скарги суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідно до пункту 3 частини 3 статті 10 Закону № 1952 під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав, похідних від права власності, здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії.

Пунктом 4 частини 3 цієї ж статті Закону № 1952 передбачено, що під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, а також відомості інших реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором) яких є державні органи, шляхом безпосереднього доступу до них чи у порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром прав, у тому числі відомості, що містять персональні дані особи;

Отже, державний реєстратор при виявленні відмітки в технічному паспорті об`єкту про те, що «дозвільну документацію на будівництво до БТІ не подано», міг звернутися до відповідних державних органів, із запитом щодо копії документа, який підтверджує введення об`єкта в експлуатацію, засвідченого в установленому порядку законом України.

Відповідно до пункту 2 статті 4 Закону України № 1952 - IV, державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, похідні від права власності: право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншою капітальною спорудою (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки; право довірчої власності (крім права довірчої власності як способу забезпечення виконання зобов`язань); інші речові права відповідно до закону;

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 затверджений Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - Порядок № 1127).

Пунктом 1 Порядку № 1127, визначено, що цей Порядок визначає умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

В пункті 26 Порядку № 1127, зазначено, що, державна реєстрація прав може проводитися за заявою заявника шляхом звернення до центрів надання адміністративних послуг, що забезпечують прийняття та видачу відповідно до цього Порядку документів під час державної реєстрації прав.

Відповідно до пункту 40 Порядку № 1127, визначено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", іншими законами України та цим Порядком.

Судова колегія звертає увагу на те, що згідно з п. 44 Порядку № 1127 для державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна державної або комунальної власності, будівництво якого завершено та право власності на який не зареєстровано до 1 січня 2013 року, за відсутності документа, що посвідчує набуття права державної або комунальної власності на такий об`єкт, подаються:

- технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна;

- витяг з Єдиного реєстру об`єктів державної власності щодо такого об`єкта (у разі державної реєстрації права державної власності).

Отже, на виконання вимог Порядку № 1127 та Закону № 1952 позивачем з метою реєстрації прав на нерухоме майно, державному реєстратору разом з заявою про реєстрацію прав та їх обтяжень були надані такі документи: технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; витяг з Єдиного реєстру об`єктів державної власності щодо такого об`єкта.

У статті 26 Закону № 1952 вказано, за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав.

Таким чином, Державним підприємством обслуговування повітряного руху України було надані достатні для реєстрації документи, а вимога державного реєстратора про подання документа про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, а також документа, який підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна суперечить положенням Закону № 1952 та п. 44 Порядку № 1127, що не спростовано відповідачем під час апеляційного розгляду справи.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що належним та ефективним способом захисту прав Державного підприємства обслуговування повітряного руху України є визнання протиправним та скасування рішення Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про відмову в державній реєстрації, та зобов`язання державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту провести державну реєстрацію права власності на технічну будівлю, що розташована за адресою: м. Київ, вул. Ернста Федора, 1, за державою в особі Міністерства інфраструктури України.

Отже, доводи апеляційної скарги Державного підприємства обслуговування повітряного руху України спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні Київського окружного адміністративного суду від 26.04.2023, що є підставою для його скасування і прийняття нового рішення про задоволення позову.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити, а спірне рішення скасувати та прийняти постанову про задоволення позовних вимог.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом апеляційної інстанції у даній справі.

Відповідно до частини шостої статті 139 КАС України якщо суд апеляційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, за рахунок Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь Державного підприємства обслуговування повітряного руху України слід стягнути витрати зі сплати судового збору в розмірі 5675,00 грн.

Керуючись ст. ст. 139, 242, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2023 року - задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2023 року - скасувати та прийняти постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) () про відмову в державній реєстрації № 54751836 від 23.10.2020.

Зобов`язати державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) () провести державну реєстрацію права власності, форма власності державна, на технічну будівлю, що розташована за адресою: м. Київ, вул. Ернста Федора, 1, за суб`єктом: Держава в особі Міністерства інфраструктури України ().

Стягнути за рахунок Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) () на користь Державного підприємства обслуговування повітряного руху України () витрати зі сплати судового збору в розмірі 5675,00 грн (п`ять тисяч шістсот сімдесят п`ять грн нуль коп.).

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач В.В. Кузьменко

Судді: Я.М. Василенко

О.М. Ганечко

Повний текст постанови складено 25.09.2023.