Справа № 623/583/22
Суддя: Теслікова І. І.
Дата ухвалення: 2023-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 623/583/22
Провадження № 2-а/638/94/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого судді - Теслікової І.І.,

за участю секретаря - Цицори К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дзержинського районного суду м.Харкова в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського Ізюмського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Харківській області старшого сержанта поліції Шевченко Михайла Валерійовича, Головного управління Національної поліції в Харківській області, про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Ізюмського міськрайонного суду Харківської області з адміністративним позовом у якому просить суд поновити йому строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА №597559 від 30.01.2022 пропущеним з поважних причин, скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серія ЕГА № 597559 від 30.01.2022, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП, винесену поліцейським Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області Шевченко М.В. про накладення штрафу у розмірі 3400 грн. та закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ст.183 КУпАП.

Позовна заява обґрунтована тим, що 30 січня 2022 року біля 17-05 год. прибувши додому з лікарні, де знаходився з дружиною та сином з 11-16 год. до 16-45 год., так як син зламав руку і йому надавали необхідну допомогу, він встановив, що у його будинку відсутні речі, зокрема немає двох диванів, шафи, холодильнику, кухонних меблів, телевізору та інше.

Розуміючи, що він з дружиною знаходилися у лікарні і жодний із них цього зробити не міг, він зателефонував до поліції, та повідомив, що з його будинку зникли речі. Це він зробив з метою захисту свого права власності, так як зниклі речі були придбані ним за власні кошти, та знаходилися у будинку, який знаходиться у його особистій власності, жодного дозволу на вивезення речей він нікому не надавав.

При цьому зазначив, що перед тим, як викликати поліцію він спитав у дружини чи знає вона де зникли речі, та вона відповіла, що нічого не знає, так як була разом із ним і жодного відношення до цього не має.

Таким чином йому нічого не залишається, як викликати працівників поліції, для того щоб розібратися у даній ситуації, та захистити його право власності на зазначені речі.

Прибувши за викликом, працівники поліції спочатку з`ясували його особу, записавши паспортні дані, та перевірили, чи не має він судимості. Потім почали з`ясовувати, де зникли речі, та хто ще мав можливість потрапити до будинку без власника та його згоди. Через деякий час, його дружина розуміючи, що під відповідальність потрапляє її мати та сестра повідомила йому та працівникам поліції, що це вона підмовила свою мати та сестру організувати вивезення речей, поки його з нею не буде вдома. При цьому зазначив, що жодних розмов про перевезення речей у них з дружиною не було і дане питання між ними не погоджувалося.

З`ясувавши куди зникли речі, працівники поліції рекомендували йому питання поділу спільно набутого майна вирішувати у судовому порядку та поїхали.

Жодних протоколів відносно нього не складали, нічого йому не пояснювали. Однак 11 лютого 2022 року отримав копію постанови по справі про адміністративне правопорушення серія ЕГА № 597559 від 30.01.2022, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП.

Крім того, зазначає, що в постанові по справі про адміністративне правопорушення зазначено, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння, разом з тим він взагалі не вживає алкогольні напої і жодних тестів на перебування у стані алкогольного сп`яніння не здавав.

У справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП, окрім оскаржуваної постанови, не міститься жодного доказу на підтвердження вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення.

Таким чином, стверджує, що оскільки відповідальність за ст. 183 КУпАП настає в разі завідомо неправдивого виклику поліції, а позивач здійснила такий виклик з приводу неправомірних дій невідомих осіб щодо його майна, зателефонувавши 30.01.2022 на спецлінію «102», будучи впевненим, що такі дії відносно нього вчиняються, то в даному випадку відсутня подія адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.

Вважає протиправною постанову поліцейського Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області Шевченко М.В. серії ЕГА № 597559 від 30.01.2022, якою позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 гривень.

Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 23 лютого 2023 року вказану адміністративну позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя № 399/0/15-23 від 20.04.2023 «Про зміну територіальної підсудності судових справ окремих судів Харківської області» змінено з 01 травня 2023 року територіальну підсудність судових справ Ізюмського міськрайонного суду Харківської області - Дзержинському районному суду міста Харкова.

05 червня 2023 року вищевказана справа надійшла до Дзержинського районного суду м.Харкова.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 червня 2023 року, вищевказана справа надійшла у провадження судді Дзержинського районного суду м.Харкова Теслікової І.І.

Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова Теслікової І.І. від 20 червня 2023 року вищевказану справу прийнято до свого провадження за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін.

Ухвалою суду від 11 серпня 2023 року залучено до участі у справі у якості співвідповідача Головне управління Національної поліції в Харківській області.

В судове засідання позивач не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Згідно позовної заяви позивач просить справу проводити за його відсутності, вимоги задовольнити.

В судове засідання поліцейський Ізюмського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Харківській області старшого сержанта поліції Шевченко М.В. не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду справи повідомлений належним чином, що стверджується зворотнім повідомленням про отримання поштової кореспонденції суду, своїм правом на подання відзиву відповідач не скористався.

Представником відповідача Головного управління Національної поліції у Харківській області подано відзив на позовну заяву у якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що згідно відповіді начальника Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області від 14.09.2023 № 9637/119-54/01-10-2023 із пояснень поліцейського ВРПП Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області старшого сержанта поліції Шевченка М.В. вбачається, що 30.01.2022 року о 17:05 год., під час несення служби в складі ГРПП, було отримано повідомлення від оператора 102, про звернення гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який повідомив, що за адресою: АДРЕСА_1 , з будинку зникли деякі речі, а саме: диван, особисті речі. Вдома, нібито була донька. Хто вкрав ніхто не знає. Прибувши на місце виклику, було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Також на території домоволодіння було виявлено речі, які, зі слів, ОСОБА_1 , нібито були вкрадені. На місці виклику старшим сержантом поліції Шевченко М.В., за допомогою планшетного пристрою, було складено електронну постанову у відношенні ОСОБА_1 .. Під час складання якої ОСОБА_1 був присутній. Йому було роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП. Зміст постанови ОСОБА_1 було доведено. Від підпису та тримання копії постанови ОСОБА_1 відмовився. Крім того, просив суд розглядати справу за його відсутності.

Суд, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності усі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість прийнятої постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності з прийняттям постанови про адміністративне правопорушення з визнанням його вини у вчиненні адміністративного правопорушення та накладення стягнення.

Підставами для визнання протиправними дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є невідповідність їх вимогам чинного законодавства. При цьому, обов`язковою умовою для визнання таких дій/бездіяльності протиправними є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені в порядку адміністративного судочинства. Це право передбачено ч. 2 ст. 55 Конституції України та статтею 6 КАС України.

Правовідносини між сторонами по справі є адміністративно-правовими та урегульовані положеннями КАС України та КУпАП України.

З матеріалів справи вбачається, що постановою серії ЕГА № 597559 від 30.01.2022, винесеною поліцейським Ізюмського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Харківській області старшого сержанта поліції Шевченко М.В., ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень за те, що він 30.01.2022 о 17-05 знаходячись у стані алкогольного сп`яніння здійснив завідомо хибний виклик екстрених служб, а саме поліції повідомив про подію якої насправді не було.

Як вбачається з вимог ст. 183 КУпАП, завідомо неправдивий виклик пожежної охорони, міліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб - тягне за собою накладення штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, полягає у завідомо неправдивому виклику пожежної охорони, міліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб. Дії правопорушника спрямовані на зрив роботи таких служб, як пожежна охорона, міліція, швидка медична допомога, аварійні бригади, що обслуговують газову, водопровідну, опалювальну, електричну та інші системи житлово-комунального господарства. Правопорушник викликає представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

У відповідності до ст. 222 КУпАП України розгляд справ про правопорушення, передбачені ст. 183 цього Кодексу, покладено на органи Національної поліції.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Винність діяння є обов`язковою ознакою адміністративного правопорушення (проступку), викладеного у ст.9 КУпАП.

В адміністративному позові позивач категорично заперечив свою вину у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для справи.

Згідно до ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

У відповідності до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова про адміністративне правопорушення не може оцінюватися судом в розумінні ст. 73 КАС України у якості належних і допустимих доказів, що підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 183 КУпАП, оскільки заперечується позивачем, а інші докази, які б її обґрунтовували в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Але, в порушення зазначених вимог закону, матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, що є порушенням вимог ст. 251 КУпАП.

Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, жодного іншого доказу вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, відповідачем по справі не надано.

Суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до п. п. 1, 3 8 ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Враховуючи, що відповідачем не надано суду достовірних доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, суд приходить до висновку про невиконання обов`язку щодо доказування правомірності свого рішення, що покладений на нього ст. 77 КАС України, у зв`язку із чим дана постанова підлягає скасуванню.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження по справі.

Що стосується поновлення пропущеного позивачем строку на подання адміністративного позову, суд зазначає, що позивачем доведено поважність його пропуску, а тому задовольняє клопотання позивача про його поновлення.

Керуючись ст. 33, ст. 183, 258, 268, 276, 278, 283 КУпАП, ст. 72-73, 77, 79, 269, 272, 286 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з відповідним адміністративним позовом.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського Ізюмського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Харківській області старшого сержанта поліції Шевченко Михайла Валерійовича, Головного управління Національної поліції в Харківській області, про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову серія ЕГА № 597559 від 30 січня 2022 року, винесену поліцейським Ізюмського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Харківській області старшого сержанта поліції Шевченко Михайла Валерійовича про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 183 КУпАП, закрити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя: І.І.Теслікова