Справа № 757/55/23-а
Суддя: Бужак Наталія Петрівна
Дата ухвалення: 2023-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 757/55/23-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Кобаля М.І.

За участю секретаря: Єжелі А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліціїї на рішення Печерського районного суду м. Києва від 30 березня 2023 року, суддя Вовк С.В., у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у м. Києві, третя особа: інспектор Управління патрульної поліції Трощанський Вадим Володимирович про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі,-

У С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у м. Києві, третя особа: інспектор Управління патрульної поліції Трощанський Вадим Володимирович, у якому просив скасувати постанову серії ААД № 367654 від 07 грудня 2022 року інспектора старшого лейтенанта поліції Управління патрульної поліції Трощанського В. В. про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, і закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю у його діях складу правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 30 листопада 2022 року, близько 17:00 год., він прийшов до відділення лікарні «Соціотерапія», щоб отримати медичні документи у порядку самозвернення. Після відвідування лікаря-нарколога у коридорі на позивача звернули увагу працівники патрульної поліції, які звинуватили його у наркотичному сп`янінні, й один з них почав складати протокол про адміністративне правопорушення серії АДД № 367654 за частиною першою статті 130 КУпАП. Після цього патрульний запропонував знову відвідати лікаря-нарколога з метою проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, на що позивач погодився, але пояснив, що був зупинений не під час керування автомобілем або будь-яким іншим транспортним засобом, а був пішим, й не може бути притягнутим до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП як водій.

Після проходження огляду лікарем-наркологом відносно позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 367654, у якому зазначено, що він керував автомобілем по вул. Відпочинку, буд. 18, у м. Києві, близько 19:40 год., з ознаками наркотичного сп`яніння. Більш того, вписаний у протокол автомобіль Chevrolet Volt (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) знаходиться у користуванні брата позивача - ОСОБА_2 , який приїхав за його кермом забрати позивача з лікарні. У протоколі також зазначено, що до нього додається висновок лікаря-нарколога № 007102, але висновок того дня лікар не складав та його копія не надавалася. 02 грудня 2022 року позивач звернувся до Управління патрульної поліції м. Києва з клопотанням про списання з обліку протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 367654 від 30 листопада 2022 року. А вже 28 грудня 2022 року поштою позивач отримав постанову серії ААД № 367654 від 07 грудня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 130 КУпАП, згідно з якою 30 листопада 2022 року по вул. Відпочинку, буд. 18, у м. Києві позивач, керував транспортним засобом Chevrolet Volt (реєстраційний номер НОМЕР_1 ), близько 19:40 год., порушив п. 2.9 «А» Правил дорожнього руху, а саме у стані наркотичного сп`яніння, що знижують увагу та швидкість реакції. Також вказано у постанові, що додається висновок лікаря від 03 грудня 2022 року № 007102, камера не зазначена.

Позивач вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки в інспектора були відсутні повноваження на винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення про притягнення особи до відповідальності за частиною першою ст. 130 КУпАП, по-друге постанова не відповідає вимогам, передбаченим ст. 283 КУпАП, зокрема, не вказано суму штрафу, тощо). Також, вказано час вчинення правопорушення о 19:40 год. 30 листопада 2022 року, а згідно з висновком КНП КМНКЛ «Соціотерапія», огляд на стан сп`яніння закінчився о 19:27 год. того ж дня, тобто до виявлення інкримінованого правопорушення.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 30 березня 2023 року адміністративний позов задоволено.

Скасовано постанову серії ААД № 367654 від 07 грудня 2022 року інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Трощанського Вадима Володимировича про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю події правопорушення.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (код у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 40108646, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3, поштовий індекс 03048; м. Київ, вул. Святослава Хороброго, буд. 9, поштовий індекс 03151) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 992, 40 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Департамент патрульної поліції звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Згідно з частиною 2 статті 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, відповідно до частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З оскаржуваного рішення суду першої інстанції вбачається, що 30 листопада 2022 року інспектор поліції Управління патрульної поліції у м. Києві Трощанський В. В. прийняв постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ААД № 367654 (а.с.7).

Відповідно до зазначеної постанови 30 листопада 2022 року, о 19:40 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chevrolet Volt (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) у стані наркотичного сп`яніння, що знижує увагу та швидкість реакції, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху і скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

Також вказано у постанові, що додається висновок лікаря від 03 грудня 2022 року № 007102, камера не зазначена.

Не погоджуючись із вищезазначеною постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, вважаючи її незаконною, а дії відповідача протипраними, з метою відновлення порушеного права, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За змістом ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб"»кта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просить про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Положення частини першої ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлюють відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року № 580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, вчинених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів. Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями).

Згідно з частиною п`ятої Розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 1395, поліцейські складають протоколи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені частинами четвертою, сьомою - дев`ятою статті 121, частинами п`ятою і сьомою статті 122, частиною першою статті 122-2, статтями 122-4, 122-5, частинами другою і третьою статті 123, статтею 124, частиною третьою статті 126, частиною четвертою статті 127, статтями 127-1, 130, 139, частиною четвертою статті 140, статтею 188-28 КУпАП.

Положення статті 221 КУпАП визначають, що судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, статтею 130.

Отже, у разі виявлення особи, у діях якої вбачаються дії, котрі можна кваліфікувати працівникам поліції як такі, що передбачені частиною першою статті 130 КУпАП, то поліцейський має скласти протокол про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та зібрати матеріали про адміністративне правопорушення, які у сукупності передають до місцевого суду для розгляду судом.

Таким чином, судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, статтею 130 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що інспектором взводу 2 роти 7 батальйону УПП м Київ було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №367654, відповідно до якого 30.11.2022 р. о 19:10 у м. Києві по вул. Відпочинку, 18, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Chevrolet Voltд.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, огляд проводився у встановленому законом порядку зі згоди водія у лікаря-нарколога, чим порушив вимоги пп. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (далі - ПДР), за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с.9)

Згідно постанови Святошинського районного суду м. Києва від 14 лютого 2023 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. ст. 130 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративногно правопорушення.

Отже питання щодо розгляду адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. ст. 130 КУпАП було вирішено та прийнято відповідне рішення судом відповідно до вимог ст. 221 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 221 КУпАП судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративне правопорушення, передбачені, у т.ч. ст. 130 КУпАП.

За приписами ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи про накладення адміністративних стягнень, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Як вже зазначено колегією суддів вище, розгляд справ щодо накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, віднесено до компетенції районних, районних у місті, міських чи міськрайонних.

Зазначену обставину суд першої інстанції до уваги не прийняв, не надав правової оцінки та ухвалив відповідне рішення.

Окрім того, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 року № 18-рп/2004 щодо поняття «порушення права», за захистом якого особа може звертатися до суду, то це поняття, яке вживається у низці законів України, має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес». Щодо останнього, то в тому ж Рішенні Конституційний Суд України зазначив, що «поняття «охоронюваний законом інтерес» означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним».

ЄСПЛ у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України»).

За приписами пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Індивідуальний акт - це акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (пункт 19 частин першої статті 4 КАС).

Стаття 283 КУпАП встановлює вимоги до змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Так, постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам статті 283 КУпАП, не є актом індивідуальної дії в розумінні закону та не несе правових наслідків для позивача, оскільки в ній не зазначено, яке саме рішення прийнято інспектором у справі про адміністративне правопорушення, розмір штрафу та порядок його сплати, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, містить лише описову частину.

Судова колегія зауважує, що правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП не відноситься до адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автиматичному режимі, що розглядаються одноособового відповідальною особою патрульної поліції.

Окрім того, згідно довідки Департаменту патрульної поліції від 08.05.2023 №2279ви/41/11/4-2023 (а.с. 69) відповідно до наявних даних ІПНП, постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 працівниками патрульної поліції не складалися.

30.11.2022 відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, серії ААД №367654 за порушення п.2.9.а ПДР України, відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Протокол було направлено до Святошинського районного суду м. Києва для прийняття рішення.

За фактом вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП України, інспектором було складено протокол та відповідно до вимог ст. 221 КУпАП матеріли розглянуто Святошинським районним сулдом м Києва з прийняттям відповідного судового рішення.

Таким чином, враховуючи, що оскаржувана постанова не має правових наслідків для позивача, а також те, що лише судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, статтею 130 КУпАП, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про скасування постанови серії ААД № 367654 від 07 грудня 2022 року та закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю у його діях складу правопорушення.

З урахуванням вищевикладених доводів та встановлених у справі обставин, колегія суддів приходить до висновку про помилковість висновків суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , а тому рішення Печерського районного суду м. Києва від 30 березня 2023 року підлягає скасуванню з ухваленням постанови про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Позивач не навів належних доказів та обгрунтувать, які б свідчили, що оскаржувана постанвоа порушує його права та інтереси та тягне за собою певні правові наслідки.

Щодо вимог апеляційної скарги стосовно не притягнення Департаменту патрульної поліції до участі у розгляді справи, то колегія суддів звертає увагу, що відповідачем у справі є Департамент патрульної поліції та фактично Управління патрульної поліції. В матеріалах справи є відзив на адміністративний позов Департаменту патрульної поліції, який поданий до суду першої інстанції та в якому скаржник назвав себе відповідачем та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Стаття 317 КАС України визначає, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 271 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-289 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення.

Копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 272 КАС України судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст. ст. 229, 241, 242, 243, 271, 272, 308, 310, 313, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 30 березня 2023 року скасувати та ухвали у справі нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у м. Києві, третя особа: інспектор Управління патрульної поліції Трощанський Вадим Володимирович про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі відмовити в повному обсязі.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Кобаль М.І.

Постанову виготовлено: 26 вересня 2023 року.