Справа № 240/24335/23
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

27 вересня 2023 року м. Житомир справа № 240/24335/23

категорія 112010201

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Майстренко Н.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, який ухвалою суду від 23.08.2023 року було залишено без руху.

На виконання вимог ухвали суду від позивача надійшла заява, в якій позивач зазначає, що ним не пропущено строк звернення до суду. Йому лише в червні 2023 року стало відомо про порушення його прав, тобто після його звільнення. Вважає, що він не обмежений у строках звернення з цим позовом до суду.

Суд повторно зазначає, що відповідно до частини 2 статті 233 Кодексу законів про працю України, у редакції чинній до 19.07.2022, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник мав право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Право позивача на звернення з позовом до суду про стягнення належної йому заробітної плати існує та гарантоване чинним законодавством і після внесення змін до положень ст. 233 Кодексу законів про працю України, але законодавець після 19.07.2022 року врегулював порядок реалізації такого права. Тобто, законодавець ввів процесуальні зміни і визначив порядок такого звернення та визначив строки такого звернення.

Безумовно, що суб`єктивне право на отримання грошового забезпечення у повному розмірі є аналогічним праву працівника, який перебуває у трудових відносинах з роботодавцем, на отримання усієї належної заробітної плати при звільненні. У цьому аспекті обсяг прав військовослужбовця та найманого працівника не може відрізнятись. Проте реалізація військовослужбовцем такого права врегульована законодавцем спеціальною процесуальною нормою, яка обумовлена характером публічної служби. Зокрема, частина 5 ст. 122 КАС України визначає, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

З матеріалів позову встановлено, що позивач проходив військову службу, що відноситься до публічної служби, у Харківському обласному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки. Позивач звільнений з військової служби з 18.05.2023 року.

Однак, з даним позовом про оскарження дій Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо перерахунку та виплати основних та додаткових видів грошового забезпечення за період з 29.01.2020 року по 18.05.2023 року позивач звернувся до суду лише 18.08.2023 року.

Разом з тим, при прийнятті на військову службу та в ході щомісячного отримання грошового забезпечення позивач мав можливість протягом всього спірного періоду дізнатися про розміри основних та додаткових видів його грошового забезпечення.

В розумінні вимог ст. 122 КАС України строк звернення позивача з даним позовом обчислюється з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав.

Всупереч вказаним вимогам позивачем у позові не наведено жодних обґрунтувань того, що робило для нього неможливим дізнатися про розміри його грошового забезпечення протягом усього спірного періоду .

Таким чином, на виконання ухвали суду позивачем не наведено жодних доказів в підтвердження існування непереборних та не залежних від його волі обставин, які б унеможливлювали для нього своєчасне звернення з позовом до суду протягом всього спірного періоду, а також не подано заяву про поновлення строку звернення з цим позовом до суду із зазначенням обґрунтувань пропуску строку. Суд позбавлений можливості з власної ініціативи поновити позивачу строк звернення з позовом до суду.

Тобто, вимоги ухвали про залишення позову без руху не виконано.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Враховуючи, що позивач у встановлений судом строк вимоги ухвали судді від 23.08.2023 не виконав, недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не усунув, така позовна заява підлягає поверненню позивачу.

Керуючись статтями 169, 243, 248, 256, 294, 295 КАС України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Н.М. Майстренко