Справа № 280/6269/20
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2023-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

21 вересня 2023 року
справа №280/6269/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді: Губської О.А.,
суддів: Мацедонської В.Е., Мельник-Томенко Ж.М.,
у порядку спрощеного позовного провадження розглянув
заяву Запорізької обласної прокуратури про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 280/6269/20
за позовом ОСОБА_1 до Запорізької обласної прокуратури про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку,
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 20 квітня 2021 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 27 липня 2021 року, позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано наказ виконуючого обов`язки прокурора Запорізької області №1494к від 06.08.2020 про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора першого відділу процесуального керівництва управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідувань кримінальних правопорушень та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, що поширює свою діяльність на Запорізьку область, прокуратури Запорізької області та з органів прокуратури Запорізької області на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру».

Поновлено ОСОБА_1 в органах прокуратури в Запорізькій обласній прокуратурі на посаді рівнозначній посаді прокурора першого відділу процесуального керівництва управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідувань кримінальних правопорушень та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі що поширює свою діяльність на Запорізьку область, прокуратури Запорізької області з 08 серпня 2020 року.

Стягнуто з Запорізької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 08 серпня 2020 року по 20 квітня 2021 року у сумі 182522,56 грн.

Крім цього, додатковим рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року частково задоволено заяву позивача та стягнуто на його користь витрати на правову допомогу в розмірі 6000,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької обласної прокуратури.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій відповідач подав касаційну скаргу.

Постановою Верховного Суду від 30 червня 2022 року касаційну скаргу Запорізької обласної прокуратури задоволено.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20 квітня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 27 липня 2021 року у цій справі скасовано, ухвалено у цій справі нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Запорізької обласної прокуратури про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку відмовлено повністю.

Відповідач звернувся до Верховного Суду із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо питання розподілу судових витрат, оскільки суд касаційної інстанції, задовольняючи касаційну скаргу, це питання не вирішив. У зв`язку із зазначеним позивач просить змінити розподіл судових витрат у цій справі за наслідками касаційного перегляду ухвалених у ній рішень.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості вказаної заяви та наявності підстав для її задоволення Верховний Суд виходить з такого.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно із частиною третьою статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Ухвалою Верховного Суду від 14 квітня 2022 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.

Отже, додаткове судове рішення у цій справі може бути ухвалене у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини першої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частинами першою та сьомою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до частини шостої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Зважаючи на результат касаційного перегляду судових рішень у цій справі та зміст постановою Верховного Суду від 30 червня 2022 року, якою у задоволенні позову відмовлено повністю, Верховний Суд вважає наявними правові підстави для зміни розподілу судових витрат відповідно до правил вказаної норми, оскільки за приписами статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено стягнення судових витрат на користь позивача у разі відмови у задоволенні його позову.

Враховуючи те, що вказане питання не вирішено постановою Верховного Суду від 30 червня 2022 року, Верховний Суд вважає наявними підстави для ухвалення щодо цього додаткового судового рішення.

Керуючись статтями 139, 252, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

постановив:

1. Заяву Запорізької обласної прокуратури про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

2. Ухвалити додаткову постанову у цій справі.

3. Змінити розподіл судових витрат, встановлений додатковим рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року, відмовивши ОСОБА_1 у задоволенні заяви про стягнення на його користь витрат на правову допомогу.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. А. Губська

Судді В.Е. Мацедонська

Ж.М. Мельник-Томенко