Справа № 480/300/22
Суддя: А.І. Сидорук
Дата ухвалення: 2023-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 серпня 2023 року Суми Справа № 480/300/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Сидорук А.І.,
за участю секретаря судового засідання - Іуткіної І.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Сумської міської ради про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії.
За участю представників сторін:
від позивача - Божко В.Г.;
від відповідача - Ромась І.М.
Суть спору. Заяви сторін. Процесуальні дії суду.
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд: визнати протиправним рішення відповідача від 29.09.2021 № 1880-МР щодо відмови позивачу в наданні у власність земельної ділянки за адресою: м. Суми, Громадська організація ''Сумське міське громадське об`єднанння автогаражного товариства "Автолюбитель'', ділянка № НОМЕР_1 , площею 0,0027 га; зобов`язати відповідача розглянути заяву позивача про надання у власність цієї земельної ділянки та надати її у власніть позивачу.
Позивач обгрунтовує позовні вимоги тим, що він має право власності на об`єкт нерухомого майна - гараж. Тому позивач мав намір отримати у власність земельну ділянку під вказаним об`єктом. Позивач звернувся до відповідача з заявою. Відповідач спірним рішенням відмовив позивачу у наданні у власність вказаної ділянки, оскільки вона перебуває у власності іншої особи. Позивач вважає, що рішення грунтується на непідтверджених фактах, оскільки право власності за іншою особою на спірну земельну ділянку не зареєстровано, акт не видавався. Тому позивач звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 11.01.2022 позовна заява була залишена без руху. Позивач усунув недоліки позовної заяви. Ухвалою суду від 24.01.2022 було відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання у справі. Ухвалою суду від 17.05.2022 було призначено підготовче засідання у справі. Крім того, судом продовжувались строки підготовчого провадження.
07.02.2022 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити позивачу у задоволенні заявлених позовних вимог.
Відповідач у відзиві зазначає про те, що, по-переше, рішенням Сумської міської ради в 1997 році спірна земельна ділянка була передана у приватну власність ОСОБА_2 . Вказане рішення є документом, яке посвідчує право приватної власності. Враховуючи, що вказане рішення є чинним, то відповідач не має повноважень розпоряджатися спірною земельною ділянкою. По-друге, відповідач вважає, що даний спір є приватно-правовим, оскільки направлений на захист приватного інтересу позивача.
Суд звертає увагу, що незважаючи на те, що відповідач вважає, що спір не є публічно-правовим, однак сторонами до суду не подавалось клопотань про закриття провадження у справі, тощо. В той же час, вказаним доводам буде надана правова оцінка в мотивувальній частині даного рішення.
Позивач 14.02.2023 надав відповідь на відзив, в якій зазначив свою правову позицію по справі.
Ухвалою суду від 15.08.2022 було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.
Крім того, суд неодноразово, з урахуванням принципу верховенства права, пропонував сторонам примиритись та мирним шляхом врегулювати спірне питання. Сторони неодноразово висловлювали суду такі наміри.
В судовому засіданні 09.11.2022 сторони заявили письмові клопотання про зупинення провадження у справі, а саме для мирного врегулювання спору. Тому 09.11.2022 судом було постановлено ухвалу про зупинення провадження у справі.
Станом на момент постановлення ухвали від 25.07.2023 про поновлення провадження у справі, не зважаючи на пропозиції суду надати мирову угоду або пояснення з цього питання, сторони не надали суд документів, які підтверджують мирне врегулювання спору. Проте позивач надавав письмові заяви, в яких зазначив, що мирова угода не укладена.
Також, 14.08.2023 відповідач надав до суду витяг стосовно спірної земельної ділянки, в якому зазначено, що за вказаними параметрами запиту у Реєстрі прав власності на нерухоме майно відомості відсутні. Суд залучив вказані докази до матеріалів справи.
Крім того, 01.08.2023 та 14.08.2023 позивачем були надані до суду заяви про залучення доказів. Суд залучив докази до матеріалів справи.
Позивач в судовому засіданні усно зазначив, що наполягає на задоволенні заявлених позовних вимог.
Крім того, суд звертає увагу, що в одному із судових засідань позивач відмовився від свого представника - адвоката Пєтухова Андрія Юрійовича, про що була зроблена відповідна заява.
Представник відповідача в судовому засіданні усно зазначив, що проти задоволення позовних вимог заперечує, а також зазначив про те, що при поданні заяви від 12.01.2021 позивач зазначив недостовірні дані стосовно того, що ним раніше не отримувалась безоплатно земельна ділянка для зазначених ним цілей. Вказана інформація не відповідає дійсності, проте відповідачем при прийнятті рішення вказані обставини не приймались до уваги.
В судовому засіданні була оголошена втупна та резолютивна частини рішення.
Суд звертає увагу, що розгляд справи та підготовка повного тексту рішення відбувалась з урахуванням воєнного стану в Україні, ситуації в Сумській області, зокрема постійних повітряних тривог, які перешкоджають роботі судді, а також навантаження, тощо.
Встановлені судом обставини. Висновки суду та їх мотиви.
Щодо подій, які передували даному спору.
Позивач 19.07.2021 звернувся до відповідача із заявою про затвердження "Проекту земелеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. України ОСОБА_1 для будівництва індивідуальних гаражів за адресою: Громадська організація "Сумське міське громадське об`єднання автогаражного товариства "Автолюбитель", ділянка № НОМЕР_1 на території Зарічного району м. Суми Сумської області".
Позивач виготовив проєкт землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки у власність для будівництва індивідуальних гаражів.
Однак рішенням відповідача від 29.09.2021 № 1880-МР відмовлено в наданні у власність земельної ділянки.
Позивач не погодився з висновком відповідача, а тому звернувся до суду з даним позовом.
Щодо знаходження спірної земельної ділянки на праві власності у іншої особи.
Суд звертає увагу, що в даному спорі суд не вирішує спір про право на спірну земельну дялінку.
Суд лише досліджує чи були враховані вказані обставини при прийнятті відповідачем спірного рішення та чи були такі обставини підтвердженими.
Відповідач зазначив у відзиві, що у постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 30.05.2012 по справі № 6-31ц12 зазначено, що під час дії Декрету право приватної власності громадян на земельні ділянки, передані їм, посвідчувалося відповідною Радою народних депутатів, про що робився запис у земельно-кадастрових документах, з наступною видачею державного акта на право приватної власності на землю.
Тому, на думку відповідача, рішення Сумської міської Ради народних депутатів від 23.04.1997 "Про передачу в приватну власність земельних ділянок" є документом, що посвідчує право приватної власності ОСОБА_2 на земельну ділянку № 2117, площею 27 м.кв. в гаражному кооперативі "Автолюбитель". Отже, оскільки є вказане рішення, то позивач не має права розпоряджатись спірною земельною ділянкою.
Як стверджує відповідач, право власності на земельну ділянку посвідчувалось самим рішенням уповноваженого органу про передачу у власність земельної ділянки.
Суд ще раз звертає увагу, що не вирішує спір про право на земельну ділянку, проте відповідачем, всупереч ст. 77 КАС України, не надано суду доказів, що ним при прийнятті спірного рішення було перевірено чи робився запис у земельно-кадастрових документах або чи була видача державного акта на право приватної власності на землю.
Крім того, як вже зазначалось, 14.08.2023 відповідач надав до суду витяг стосовно спірної земельної ділянки, в якому зазначено, що за вказаними параметрами запиту у Реєстрі прав власності на нерухоме майно відомості відсутні.
Віповідач у відзиві зазначає, що необхідно взяти до уваги, що позивач звернувся до Сумсько міської ради в порядку ст.118 Земельного кодексу України для набуття земельної ділянки у власність, яка вже перебуває у його користуванні.
Рішенням Сумської міської Ради народних депутатів від 23.04.1997 "Про передачу в приватну власність земельних ділянок" вирішено, що згідно з декретом Кабінету Міністрів України від 1992 року, керуючись ст. 17 57, 67 Земельного кодексу України, Сумська міська рада передає у приватну власність земельні ділянки для гаражного будівництва в межах норм громадянам - членам гаражних кооперативів згідно додатків №№ 2,3,4,7,8. Згідно додатку № 2 надано ділянку і ОСОБА_1 .

Спірне рішення вказаних мотивів не містить, як і не містить оцінки про право позивача на приватизацію та чи було воно реалізовано позивачем раніше.

Щодо того, чи є даний спір публічно-правовим.

На переконання суду, даний спір є публічно-правовим, оскільки в даному випадку не вирішується безпосередньо спір про право, а позивачем стверджується саме про невідповідність спірного рішення суб`єкта владних повноважень критеріям, які встановлені ст. 2 КАС України, в тому числі щодо обгрунтованості.

Щодо необхідності залучення до участі у справі третьої особи.

Суд не вважає за необхідне, з урахуванням ст. 49 КАС України, залучати до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 , оскільки рішення по даній справі не вплине на її права та обов`язки щодо однієї із сторін, так як в даному спорі не вирішується спір про право на земельну ділянку, а вирішується питання правомірності рішення суб`єкта владних повноважень відносно позивача, в контексті його обгрунтованості.

Тому не приймається до розгляду і заява ОСОБА_3 (а.с.154), оскільки в даному випадку мова не йде про спір про право та правомірність відмови від права власності, тощо.

Суд звертає увагу позивача, що у разі виникнення спору про право між сторонами, такий спір може бути вирішений в порядку цивільного судочинства. Крім того, фізичні особи мають право у належний спосіб укладати правочини та вчиняти інші дії, що стосуються належного їм майна, в тому числі дарування, купівлі-продажу, тощо.

Щодо перевірки оскаржуваного рішення на предмет відповідності критеріям правомірності.

Аналізуючи оскаржуване рішення, суд вказує, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, відповідно до частини другої статті 2 КАС України, має на увазі, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Суд здійснює перевірку юридичної та фактичної обґрунтованості мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу оскаржених рішень крізь призму положень частини другої статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

По-перше, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: взяти до уваги або відхилити.

У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

Суд звертає увагу, що у вказаному рішенні не зазначено посилання на конкретне рішення ради, яким спірну земельну ділянку передано у власність іншій особі. Таке посилання, на переконання суду, не відноситься до діяльності ради, яка передує прийманню відповідного рішення,а відноситься саме до обов`язку мотивувати рішення суб`єкта владних повноважень.

На думку суду, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

По-друге, прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії. Таким чином, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

Встановлення невідповідності діяльності суб`єкта владних повноважень хоча б одному із зазначених критеріїв для оцінювання його рішень, дій та бездіяльності є підставою для задоволення позову.

Отже, суд дійшов висновку, що спірне рішення є протиправним та підлягає скасування, оскільки не відповідає ст. 2 КАС України, в тому числі відповідачем у рішенні не зазначено посилання на конкретне рішення ради, яким спірну земельну ділянку передано у власність іншій особі, не зазначено чи надавалась правова оцінка взагалі праву позивача на приватизацію (відповідач в засіданні стверджує, що таким правом позивач вже скористався), не зазначено інших мотивів прийняття рішення, в тому числі чи робився запис у земельно-кадастрових документах або була наступна видача державного акта на право приватної власності на землю, що в свою чергу, в сукупності, доводить про невідповіднісь рішення вказаним вище критеріям правомірності, а саме обгрунтованості і добросовісності.

Щодо вимоги про надання у власність спірної земельної ділянки.

Суд також зазначає, що зобов`язання судом відповідача надати у власність земельну ділянку може мати місце лише у випадку, якщо судом було встановлено у спірному рішенні відсутність таких підстав для відмови.

Оскільки в даній справі суд не може оцінити рішення суб`єкта владних повноважень, з точки зору дотримання останнім положень під час розгляду заяви, захист порушених прав позивача за вказаним предметом спору потребує зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача.

За таких обставин, з урахування вищезазначеного у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Суд наголошує, що межі покладеного на відповідача обов`язку не охоплюють зобов`язання ради прийняти позитивне для позивача рішення. Обсяг обов`язків, які виникли у відповідача на виконання судового рішення включає: 1) повторний розгляд клопотання позивача; 2) прийняття рішення в порядку і спосіб, передбачені чинним законодавством.

Щодо судового контролю.

Згідно норми ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення у справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З аналізу вказаної законодавчої норми слідує, що суд наділений правом застосовувати інститут судового контролю.

Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль.

Враховуючи той факт, що позивачем не доведено об`єктивних підстав вважати, що відповідач, всупереч висновків суду, викладених у цьому рішенні, не розгляне повторно заяву, то правові підстави для задоволення такого клопотання відсутні.

Щодо судового збору.

Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено частково, однак спір виник внаслідок протиправного рішення відповідача, то суд, у відповідності до норми ст. 139 КАС України, стягує з відповідача судовий збір у сумі 908 грн.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Сумської міської ради про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Сумської міської ради від 29.09.2021 № 1880-МР про відмову ОСОБА_1 в наданні у власність земельної ділянки за адресою: м. Суми, Громадська організація "Сумське міське громадське об`єднання автогаражного товариства "Автолюбитель", ділянка № НОМЕР_1 , площею 0,0027 га.

3. Зобов`язати Сумську міську раду (майдан Незалежності, буд. 2, м. Суми, Сумський район, Сумська область, 40030, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_2 ) про надання у власність земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0,0027 га та прийняти відповідне рішення, врахувавши висновки суду.

4. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

5. В задоволенні вимоги про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду - відмовити.

6. Стягнути з Сумської міської ради (майдан Незалежності, буд. 2, м. Суми, Сумський район, Сумська область, 40030, ), за рахунок бюджетних асигнувань, на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_2 ) 908 (дев`ятсот вісім) грн витрат по сплаті судового збору.

7. Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

8. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

9. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено та підписано суддею 26.09.2023.

Суддя А.І. Сидорук