Справа № 718/2795/23
Суддя: Мінів О. І.
Дата ухвалення: 2023-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №718/2795/23
Провадження №2-а/718/17/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2023 року м.Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької областіу складі:

головуючого-судді Мінів О.І.,

секретаря судових засідань Анучкіної О.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань адміністративну справу №718/2795/23 за позовною заявою ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (місце знаходження: вул.Заводська,22, м.Чернівці) про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

У С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

14.08.2023 ОСОБА_1 звернувся до Кіцманського районного суду Чернівецької області із позовом до УПП в Чернівецької області ДПП Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАС № 7479769 від 07.08.2023, винесену відносно нього за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Вказує, що був зупинений відповідачем з приводу порушення правил дорожнього руху та після вияснення обставин інспектором поліції винесено постанову про вчинення ним адміністративного правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП. У постанові інспектором батальйону №1 роти №3 лейтенантом поліції Джуравцем В.В. вказано, що 07.08.2023 о 18:50 на дорозі М 19.480 км, керуючи транспортним засобом марки «Skoda superb» д.н.з. НОМЕР_1 , він порушив вимогу дорожньої розмітки 1.1 суцільна лінія, а саме перетнув її, чим порушив п.8.5.1 ПДР.

Вважає винесену постанову незаконною та такою, що не відповідає вимогам КУпАП. Зазначає, що при розгляді справи не були з`ясовані та досліджені всі обставини, які б свідчили про порушення ним Правил дорожнього руху.

Крім того, зазначає і те, що інспектором не забезпечено всебічне, повне і об`єктивне дослідження усіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За наведених обставин, просить задовольнити його позов та скасувати винесену відносно нього постанову за ч.1 ст. 122 КУпАП, повернути йому сплачений судовий збір. (а.с.2-6)

Представником відповідача М. Коновчук подано відзив на позовну заяву, в порядку ст. 162 КАС України, у якому останній просить в задоволенні позовних вимог відмовити. Зазначає, що встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, яке передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП, поліцейським зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , роз`яснено його права, як громадянина України, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, та, відповідно до ч.1 ст. 283 та ч.1 ст. 284 КУпАП, винесено постанову по справі про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу. Звертає увагу на те, що вчинення позивачем правопорушення підтверджується фактичними обставинами справи, а саме відеозаписом із відео реєстратора зі службового транспортного засобу, де зафіксовано момент порушення ПДР позивачем, в подальшому скопійований на мобільний пристрій поліцейського для демонстрації водієві. Крім того, під час розгляду справи про адмін..правопорушення інспектором роти №3 БУПП в Чернівецькій області лейтенантом поліції Джуравцем В.В. було дотримано всіх процедур, які зазначені в ст.ст.276-277, ст..ст. 278-279, та ст..ст.280, 283 КУпАП, роз`яснено права та обов`язки особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ст.ст. 56, 57, 59, 62,63 Конституції України, а також ст..268 КУпАП. Таким чином, вважає, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є обґрунтованою та законною, оскільки позивачем було порушено вимоги чинного законодавства, а саме ч.1 ст.122 КУпАП та вимоги п.8.5.1 ПДР України, а дії працівника поліції є законними та такими, що відвідають нормам чинного законодавства. Спрямовані на виконання своїх службових обов`язків та забезпечення безпеки дорожнього руху. На підтвердження долучає до матеріалів справи диск відеозапису події (а.с.15-23)

Позивач ОСОБА_1 надав суду відповідь на відзив, в якому із наведеними відповідачем доводами у відзиві на позовну заяву, не погоджується, оскільки вони жодним чином не підтверджують правомірність винесення оскаржуванної постанови та правовою оцінкою обставин викладених у відзиві. Просив задовольнити його позовні вимоги повністю. (а.с.26-28)

Заяви, клопотання учасників справи. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 15.08.2023, позов прийнятий до провадження та призначений до розгляду. Судове засідання призначено на 06.09.2023 (а.с.12), яке відкладено на 25.09.2023.

Учасники справи були повідомлені судом про дату, час та місце розгляду справи відповідно до вимог КАС України, що підтверджується наявними у справі повідомленнями.

Від позивача ОСОБА_1 надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги останній підтримав у повному обсязі.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не з`явився у судове засідання, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень ст. 268 КАС України не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, в силу ч.4 ст. 229 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вирішуючи надану справу без участі сторін за наявними у справі доказами, суд приходить до наступного висновку.

Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Так, судом встановлено, що 07.08.2023 інспектором батальйону №1, роти №3 УПП в Чернівецькій області Джуравцем В.В. винесено постанову серії ЕАС №7479769 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої позивача - ОСОБА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, за те, що 07.08.2023, о 18:50 на дорозі М 19.480 км, керуючи транспортним засобом марки «Skoda superb» д.н.з. НОМЕР_1 , порушив вимогу дорожньої розмітки 1.1 суцільна лінія, а саме перетнув її, чим порушив п.8.5.1 ПДР України (а.с.9)

На підтвердження законності дій працівника поліції, представник відповідача надав відеозапис з відеореєстратора патрульного автомобіля.

Так, переглядаючи зазначений відеозапис, встановлено, що такий розпочинається із бесіди між інспектором та водієм ОСОБА_1 з приводу порушення п.8.5.1 ПДР. ОСОБА_1 свою винуватість заперечує, вказуючи , що суцільну лінію розмітки не перетинав, просив надати йому докази його винуватості, однак йому було відмовлено. Обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.1ст.122 КУпАП, наданим відеозаписом не зафіксовані, як і не зафіксовано порушення водієм п.8.5.1 ПДР - перетин суцільної лінії розмітки при обгоні. При тому, що сам ОСОБА_1 свою винуватість категорично заперечував. Відеозапис завершується винесення постанови відносно водія за ч.1ст.122 КУпАП. (а.с.23).

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно ч. 1ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП адміністративним правопорушенням є в тому числі порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Згідно п. 8.5.1 ПДР України, горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг у справах про адміністративні правопорушення» від 24 червня 1988 року № 6, розглядаючи скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення, суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного.

Підставами для визнання будь-якого акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт.

Відповідно до п.5 розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена Наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 року, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Отже, зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП, а тому містити опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, а також відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч.ч.1,3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частино 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли існують підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У відповідності до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 11.10.2016р. у справі №816/4340/14, визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі й обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумцій щодо фактів.

У своєму рішенні від 10.02.1995р., у справі «Алене де Рібермон проти Франції» Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Мотиви та висновки суду.

На підставі викладеного, беручи до уваги встановлені під час судового розгляду справи обставини та докази, суд приходить до висновку, що відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення та винесенні оскаржуваної постанови не було дотримано вимоги КУпАП в повній мірі.

Суд зазначає, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень на якого покладено обов`язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення, не довів правомірність винесення оскаржуваної постанови в справі про адміністративні правопорушення.

Як встановлено судом, позивач заперечує факт порушення ним вимог дорожньої розмітки 1.1 суцільна лінія п. 8.5.1 .в ПДР України, а оскаржувана постанова не містить посилань на належні та допустимі докази. Факт правопорушення не зафіксований належними та допустимими доказами, беручи до уваги встановлену судом відсутність на відеозаписі чіткої фіксації порушення ПДР.

Так, посилання на належні та конкретні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено статтею 251 КУпАП, повинно міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення, однак будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано.

Єдиним доказом, на який вказує відповідач, є відеозапис з відеореєстратора, проте, як встановлено судом, такий не містить чіткого та конкретного зафіксованого моменту самого порушення ПДР, а тому може підтверджувати лише факт зупинки працівниками поліції автомобіля та розгляду справи і винесення постанови.

Жодних інших доказів, відповідно до ст. 251 КУпАП, на підтвердження порушення позивачем ПДР відповідачем не додано, а одне лише описання адміністративного правопорушення у винесеній постанові, не може бути належним та допустимим доказом його вчинення.

Позивач вказує, що при зупинці його транспортного засобу, поліцейський не мотивував підстави притягнення його до адміністративної відповідальності, проте притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Так, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 338/855/17 від 26.04.2018 року, вказав, що аналіз положень статей КУпАП дозволяє дійти висновку, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП і у ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Окремо необхідно наголосити, що Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. А для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП мав би надати, зокрема відеозапис події, фотокартки.Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

Беручи до уваги те, що позивачу ставиться у провину невиконання вимог п.8.5.1 ПДР, які передбачають відповідальність за порушення вимог горизонтальної дорожньої розмітки, належним доказом порушення в такому випадку мали б бути відповідні фото та відео докази на місці вчинення правопорушення, які б підтверджували зокрема факт перетину суцільної лінії саме позивачем.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 08.02.2018 року по справі №760/3696/16-а та постанові від 18.07.2019 року по справі №216/5226/16-а.

Крім того, оглянутий в судовому засіданні відеозапис, жодним чином не підтверджує перетину суцільної лінії ОСОБА_1 , що є порушенням п. 8.5.1. ПДР України, оскільки з нього взагалі не вбачається наявності перетину вузької суцільної лінії, позначеної розміткою 1.1 чи дорожнім знаком, який попереджає про її наявність.

Враховуючи викладене, у суду є підстави вважати, що під час винесення оскаржуваної постанови серії ЕАС №7479769 від 07.08.2023 поліцейським Джуравцем В.В. не було з`ясовано всіх обставин справи, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, більше того суду не надано належних доказів, які б підтверджували наявність складу правопорушення, у зв`язку з чим спростувати пояснення ОСОБА_1 , у яких останній вказує на відсутність у його діях порушень вимог ПДР України, немає можливості, а будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь водія.

З огляду на встановлені обставини справи та зазначені норми права, суд приходить до висновку, що докази порушення позивачем вимог п. 8.5.1 ПДР України відсутні, оскільки не були надані суду під час розгляду справи суб`єктом владних повноважень.

Частиною 3 статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що відповідачем не доведена правомірність винесення оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, а тому слід скасувати оскаржувану постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП, закривши провадження по справі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає, що згідно з частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір у сумі 536,80 грн. (а.с.1). Відтак на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України належить стягнути судовий збір у сумі 536,80 грн..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 55, 62 Конституції України, п. 8.5.1 Правила дорожнього руху,ст.ст. 9, 126, 245, 251-252, 274, 283, 288 КУпАП, ст. ст. 2, 5, 20, 72, 77, 139, 159, 205, 229, 241-246, 250, 255, 268, 286, 295, 297 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАС №7479769 від 07.08.2023 року, винесену інспектором Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Джуравець В.В. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (юридична адреса: вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 (п`ятсот тридцять шість гривень) грн. 80 коп. в рахунок повернення судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Кіцманський районний суд Чернівецької області протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення.

Суддя: О.І. Мінів