Справа № 420/12176/23
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2023-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Юхтенко Л.Р.,

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (, місце знаходження: 01135, м. Київ, пр.-т. Перемоги, 14) та Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби з безпеки на транспорті (місце знаходження: 65008, м. Одеса, пл. Б.Дерев`янка, 1, кабінет 203) про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

До суду 26 травня 2023 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (, місце знаходження: 01135, м. Київ, пр.-т. Перемоги, 14) та Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби з безпеки на транспорті (місце знаходження: 65008, м. Одеса, пл. Б.Дерев`янка, 1, кабінет 203), в який позивач просить:

визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ019163 від 01.05.2023 року в сумі 34000 грн.

Ухвалою від 30 травня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

Також вказаною ухвалою зобов`язано відповідача надати суду належним чином засвідчену копію оскаржуваної постанови та документів, на підставі яких вона була прийнята (матеріали перевірки та справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт).

Позовна заява обґрунтована тим, що оскаржувана постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Так, позивач зазначає, що 24.03.2023 року посадовою особою Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби з безпеки проводилась рейдова перевірка на автодорозі М-15 (12 км+125 м), в ході якої було зупинено транспортний засіб DAF, д.н.з. НОМЕР_2 , та за результатами перевірки був складений акт № 353440 від 24.03.2023 року, яким встановлено порушення п. 22.5 ПДР, а саме: при нормативному загальному навантаженні 25 тон та навантаженні на здвоєну вісь 18 тон фактичне навантаження становить: 1) загальне навантаження =28,55 тон; 2) навантаження на здвоєну вісь= 21,85 (перевищення склало відповідно 14, 2 % і 21,38 %).

За результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт позивача було притягнуто до відповідальності як власника транспортного засобу.

Разом з цим позивач зазначає, що він передав в оренду цей транспортний засіб і він перебуває в користуванні у ПП «АЛЬФА ЛЮКС» на підставі договору найму (оренди) від 02.02.2022, посвідченого приватним нотаріусом.

Позивач зазначив, що на його запит ПП «АЛЬФА ЛЮКС» надало йому ТТН на перевезення від 24.03.2023 року, в який чітко відображено, що вантажовідправником є саме ПП «АЛЬФА ЛЮКС».

Позивач звертає увагу суду, що відповідно до вимог Закону України «Про автомобільний транспорт» за скоєне правопорушення має відповідати саме перевізник.

Також позивач зазначає, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП та постанові КМУ № 1174 від 27.12.2019 року «Деякі питання фіксації порушень законодавства про автомобільний транспорт», з огляду на відсутність у тексту повного опису обставин встановлених під час розгляду справи, зокрема, типу транспортного засобу, повної маси, ширини, висоти, довжини, розподілу навантаження за вісями, фактичної міжосьової відстані.

На думку позивача, порушення вимог законодавства при складанні постанови про накладення адміністративного стягнення є безумовною підставою для скасування постанови.

Також позивач вважає, що відповідачем протиправно прийнято оскаржувану постанову, оскільки зі змісту акту проведення перевірки вбачається, що 24.03.2023 року водій допустив рух транспортного засобу із перевищенням загального навантаження на 14,2% і навантаження на вісь 21,38%.

Враховуючи, що перевищення навантаження в межах 2% є похибкою, то перевищення навантаження, зазначене в оскаржуваній постанові не може вважатися таким, що перевищує 20 %, що передбачає інший розмір штрафу, а саме: розмір однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За таких обставин позивач просить задовольнити позов.

У встановлений судом строк від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вхід. № ЕП/21513/23 від 08.06.2023 року), відповідно до якого позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що відповідачем правомірно застосовано до позивача розмір штрафу, оскільки в ході рейдової перевірки уповноваженими особами було встановлено перевищення встановлених законодавством вагових норм понад 20 відсотків, але не більше 30 відсотків.

Відповідач звертає увагу, що в контексті п. 22.5 Правил дорожнього руху, перевізник, зважаючи на особливості та характер вантажу, зобов`язаний обрати вагу, яка водночас не перевищуватиме як повну масу транспортного засобу, так і навантаження на осі.

Відповідач зазначив, що після зважування позивач (водій позивача) не привів габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність встановленим нормам.

Також відповідач звернув увагу, що відповідно до приписі абз. 4 правил 4 Правил №30 допускається перевищення вагових параметрів над визначеними у п. 22.5 Правил дорожнього руху на 2 %, а у позивача було перевищення здвоєну вісь на 21, 38 %.

Дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України або документу про сплату за проїзд великовагових транспортних засобів позивач під час перевірки не надав.

Щодо тверджень позивача про неврахування похибки, відповідач зазначив, що таке твердження є помилковим, оскільки зважування здійснюється з врахуванням встановленої законодавством похибки.

Окрім цього, відповідач просить звернути увагу на те, що позивачем не надано жодного доказу на спростування факту перевищення нормативно-вагових параметрів транспортним засобом.

Факт зважування транспортного засобу підтверджується чеком зважування та складеним актом про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 24.03.2023 року № 0072892 та складеною довідкою про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 24.03.2023 року № 0063826.

Справність вимірювального засобу підтверджується свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № ПМ 32704921 від 22.12.2021 року, дія якого продовжена на час воєнного стану відповідно до постанови КМУ від 05 квітня 2022 року № 412.

Стосовно доводів позивача, що він не є відповідальною особою за допущене правопорушення, відповідач зазначає, що згідно з п. 6.3. Інструкції № 379, якщо власник транспортного засобу передав його у користування іншій фізичній або юридичній особі, то за письмовою заявою працівниками Центру оформляється і видається тимчасовий реєстраційний талон на період дії документа, який підтверджує право користування і (або) розпорядження транспортним засобом.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження наявності відомостей про належного користувача транспортного засобу DAF, д.н.з. НОМЕР_2 в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів.

Також відповідач зазначив, що позивачем не надано доказ виконання вказаного договору оренди, зокрема доказів сплати орендної плати.

На думку відповідача, позивач не довів належними доказами, що договір оренди транспортного засобу об`єктивно існував, водій надав при перевірці тільки свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, в якому зазначено власником позивача, посвідчення водія та ТТН від 24.03.2023 року № 096, в якій відомості про автомобільного перевізника відсутні. Більше того, водій транспортного засобу заперечень щодо визначення позивача перевізником в акті перевірки не висловив.

Надана до позовної заяви ТТН не була надана перевіряючим водієм під час перевірки.

Окрім цього, відповідач звертає увагу, що позивач не був позбавлений права під час розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт надати пояснення та/або додаткові докази, адже повідомлення-запрошення було отримано позивачем поштою 24.04.2023 року, а розгляд справи призначено на 01.05.2023 року.

Також відповідач зазначає, що позивач посилається на норми, які не регулюють спірні правовідносини, зокрема на постанову КМУ № 1174 від 27.12.2019 року «Деякі питання фіксації порушень законодавства про автомобільний транспорт».

Тому відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

У свою чергу позивач надав до суду відповідь на відзив (вхід. № ЕП/22037/23 від 12.06.2023 року), відповідно до якої наполягав на задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що твердження відповідача про те, що зважування здійснюється з врахуванням встановленої законодавством похибки є хибним, оскільки ні в акті про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, ні в довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю не вказано про врахування похибки.

Також позивач звертає увагу, що відповідачем надано свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки чинне до 21 грудня 2022 року, тобто на час перевірки атестація вимірювальної техніки не проведена, постанова КМУ від 05 квітня 2022 року № 412, на яку посилається відповідач, втратила чинність постановою КМУ від 07 квітня 2023 року № 440 та територія м. Одеси та Одеського району не входить і не входила до переліку територій бойових дій.

Постанова КМУ від 14.11.2018 року № 1197 «Про затвердження Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів» теж втратила чинність, та чинне законодавство не містить імперативної вказівки на необхідність отримання тимчасового реєстраційного талона на транспортний засіб.

Твердження про не існування договору оренди транспортного засобу, на думку позивача, спростовується власне самим договором із відміткою про його нотаріальне посвідчення та реєстрацію в реєстрі.

Також позивач стверджує, що водієм були надані всі документи, передбачені ст. 48 закону України «Про автомобільний транспорт».

У свою чергу від відповідача надійшли заперечення (вхід. № ЕП/22320/23 від 14.06.2023 року), відповідно до яких відповідач наполягав на відмові у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що чек зважування, акт проведення перевірки, акт про перевищення, довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю складені у належній формі з достатніми реквізитами, які дозволяють ідентифікувати як автомобіль, так і час перевірки.

Також відповідач зазначає, що постанова КМУ від 05 квітня 2022 року № 412 дійсно втратила чинність, але 04.06.2023 року, а перевірку було здійснено 24.03.2023 року.

Щодо необхідності внесення до Реєстру відомостей про належного користувача транспортним засобом відповідач посилається на приписи Порядку ведення Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженого наказом МВС України від 06.11.2020 року № 779 та Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженого постановою КМУ від 08.10.2022 року № 1145.

Відповідач звертає увагу, що матеріали справи не містять відомостей з Єдиного державного реєстру транспортних засобів про іншого належного, окрім позивача, користувача належних останньому транспортних засобів.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено паспортом громадянина України серія НОМЕР_3 .

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки DAF, модель CF75.310, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Суд встановив, що на підставі направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) № 12/В від 16 березня 2023 року працівниками Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби з безпеки проводилась рейдова перевірка, у тому числі, на автодорозі М-15 (12 км+125 м).

24.03.2023 року в ході рейдової перевірки на автодорозі М-15 (12 км+125 м), працівниками Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби з безпеки було зупинено транспортний засіб DAF, д.н.з. НОМЕР_2 .

За результатами перевірки був складений акт № 353440 від 24.03.2023 року проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, яким встановлено порушення п. 22.5 ПДР, а саме: при нормативному загальному навантаженні 25 тон та навантаженні на здвоєну вісь 18 тон фактичне навантаження становить: 1) загальне навантаження =28,55 тон; 2) навантаження на здвоєну вісь= 21,85 (перевищення склало відповідно 14, 2 % і 21,38 %). За порушення передбачена відповідальність ч. 1 абз. 16 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Цей акт був підписаний водієм ОСОБА_2 , та зроблено запис, що водій від надання пояснень відмовився.

Матеріалами справи підтверджено, що працівниками Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби з безпеки здійснено зважування транспортного засобу DAF, д.н.з. НОМЕР_2 DAF, д.н.з. НОМЕР_2 , що підтверджено відповідним чеком.

Та працівниками Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби з безпеки складено та підписано акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 0072892 від 24.03.2023, який підписаний водієм без зауважень, довідка № 0063826 від 24.03.2023 року про результати здійснення габаритно-вагового контролю, яка не підписана водієм, але отримана її копія.

Також під час перевірки перевіряючим було надано посвідчення водія на ім`я ОСОБА_2 , товарно-транспортна накладна № 096 від 24.03.2023 року на вантаж, відповідно до якої автомобіль DAF, НОМЕР_2 ; автомобільний перевізник - відсутня інформація; вантажовідправник Державне підприємство ТОВ «Термінал», водій ОСОБА_2 ; вантажоодержувач ФОП ОСОБА_3 ; пункт навантаження ТОВ «Термінал», ст. Одеса лиски, пункт розвантаження село Староказаче, Горького, 32, кількість 10 шт масою 14 т, цемент Ів-франковск ПЦІІ/А-В М500 25 кг. Зверху на ТТН написано ПОСТАВЩИК «АЛЬФА ЛЮКС».

На підтвердження повірки законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки відповідачем надано до суду свідоцтво № ПМ32704921 чинне до 21 грудня 2022 року.

Суд встановив, що Відділом державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби з безпеки на адресу ОСОБА_1 було направлено запрошення про розгляд справ про порушення законодавства про автомобільний транспорт та/або порушення Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідно до якого запропоновано позивачу прибути 01.05.2023 року до Відділу для участі у розгляді справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт по акту перевірки № 353440 від 24.03.2023 року.

Це запрошення було надіслано на адресу позивача поштою за поштовим відправленням № 999, яке відповідно до даних Трекінг Укрпошта, отримано особисто 24.04.2023 року.

Суд встановив, що позивач на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт по акту перевірки № 353440 від 24.03.2023 року, не з`явився, будь-яких заяв чи пояснень Відділу не подавав.

Матеріалами справи підтверджено, що за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт Відділом державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби з безпеки прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ019163 від 01 травня 2023 року, яким постановлено стягнути з ОСОБА_1 адміністративно-господарський штраф у сумі 34000 грн, за допущено порушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 1 абз. 16 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ019163 від 01 травня 2023 року направлена позивачу листом від 03.05.2023 року.

Судом також встановлено, що між ОСОБА_1 та ПП «Альфа Люкс» укладено договір найму (оренди) від 02.02.2022 року, нотаріально посвідчений та зареєстрований в реєстрі за № 112, відповідно до якого ОСОБА_1 передав ПП «Альфа Люкс» за плату транспортні засоби у тимчасове користування до 02 лютого 2027 року, у тому числі спеціалізований вантажний бортовий марки DAF, модель CF75.310, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Також суд встановив, що на запит позивача, ПП «АЛЬФА ЛЮКС» надало товарно-транспортну накладну № 24 від 03.2023, відповідно до якої автомобіль DAF, CF75.310, НОМЕР_2 ; автомобільний перевізник ПП «АЛЬФА ЛЮКС»; вантажовідправник ПП «АЛЬФА ЛЮКС», водій ОСОБА_2 ; вантажоодержувач ФОП ОСОБА_3 ; пункт навантаження Одеса, пункт розвантаження Староказаче, кількість 10 шт масою 14 т, цемент.

Проаналізувавши положення чинного законодавства, обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не належать задоволенню, з огляду на таке.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра з відновлення України - Міністра розвитку громад, територій та інфраструктури (далі - Міністр) і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, регулює Закон України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 №2344-ІІІ (далі - Закон №2344-ІІІ), Закон України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 №3353-XII (далі - Закон №3353-XII), Закон України "Про автомобільні дороги" від 08.09.2005 №2862-IV (далі - Закон №2862-IV), Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. №671 від 27.06.2007 №879 (далі - Порядок №879), Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 (далі - Правила №30), Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, Порядок проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 зі змінами (далі - Порядок №1567).

Згідно зі ст.5 Закону №2344-ІІІ основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Відповідно до ст.6 Закону №2344-ІІІ державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом визначається Порядком №1567.

Згідно з п.15 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Відповідно до п.п. 20, 21, 22 Порядку № 1567 виявлені під час рейдової перевірки (перевірки на дорозі) порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

У разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).

У разі відмови водія від підписання акта рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу посадова особа (особи), що провела перевірку, вносить про це запис.

Статтею 48 Закону №2344-III встановлено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

При оформленні товарно-транспортної накладної вантажовідправник зазначає такі обов`язкові реквізити:

дата і місце складання;

вантажовідправник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);

автомобільний перевізник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), прізвище, ім`я, по батькові водія та номер його посвідчення;

вантажоодержувач (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);

транспортний засіб (марка, модель, тип, реєстраційний номер автомобіля, причепа/напівпричепа), його параметри із зазначенням довжини, ширини, висоти, загальної ваги, у тому числі з вантажем, та маси брутто;

пункти завантаження і розвантаження.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Згідно з абз. 16 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 відсотків, але не більше 30 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, суд встановив, що за результатами рейдової перевірки був складений акт № 353440 від 24.03.2023 року проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, яким встановлено порушення п. 22.5 ПДР, а саме: при нормативному загальному навантаженні 25 тон та навантаженні на здвоєну вісь 18 тон фактичне навантаження становить: 1) загальне навантаження =28,55 тон; 2) навантаження на здвоєну вісь= 21,85 (перевищення склало відповідно 14, 2 % і 21,38 %), за порушення чого передбачена відповідальність ч. 1 абз. 16 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Позивач не погоджується по суті виявлених порушень з підстав того, що при зважуванні відповідачем не була врахована похибка 2 %, що впливає на розмір штрафу та свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки було чинне до 21 грудня 2022 року.

У свою чергу відповідач зазначив, що в результатах зважування похибка 2 % вже врахована, а свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки вважалося чинним на час воєнного стану на час проведення рейдової перевірки.

Надаючи оцінку доводам та запереченням сторін з цих питань суд доходить такого висновку.

Стосовно свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № ПМ32704921, яке надано на підтвердження вимірювальної техніки, за допомогою якої здійснено зважування транспортного засобу DAF, НОМЕР_2 , суд зазначає, що воно дійсно чинне до 21 грудня 2022 року.

Однак, суд погоджується з доводами відповідача, що на час перевірки 24.03.2023 року, дія цього свідоцтва була чинна.

Так, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05 квітня 2022 року № 412 «Деякі питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного стану» установлено, що позитивні результати періодичної, позачергової повірки та повірки після ремонту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, засвідчені відбитком повірочного тавра на таких засобах чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/або оформлені свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного і надзвичайного стану та протягом місяця після його припинення чи скасування, чинні на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або в окремих її місцевостях.

Ця постанова Кабінету Міністрів України втратила чинність 04.06.2023 року.

За таких обставин наведені доводи позивача щодо нечинності свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № ПМ32704921, є помилковими, та відхиляються судом.

Стосовно не врахування в результатах зважування транспортного засобу похибки 2 %, суд зазначає таке.

Вимоги до габаритно-вагових параметрів транспортних засобів визначені у Правилах дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - Правила дорожнього руху, які застосовуються в редакції, чинній на час здійснення габаритно-вагового контролю).

Згідно з п. 22.5 Правил дорожнього руху, рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують: в) навантаження на вісь: на здвоєні осі, якщо відстань між осями від 1,3 до 1,8 метра при неспарених колесах максимальне значення для автомобільних дорог: для державного значення 18, місцевого значення 10,5.

Рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. № 30 Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.

Рух транспортних засобів та їх составів, фактична маса та навантаження на вісь яких перевищують параметри, визначені підпунктами б та в цього пункту, у разі перевезення подільних вантажів забороняється.

Відповідно до абз.абз. 1, 4 п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 (далі - Правила № 30) рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування визначає Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» (далі - Порядок № 879).

За змістом пункту 2 Порядку №879 вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно із методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології; габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції (п. 3 Порядку № 879).

Згідно із вимогами п.18 Порядку №879 за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

Як слідує з наявних в матеріалах справи Акту про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів за №0072892 від 24.03.2023 року та Довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 24.03.2023року за №0063826, в ході проходження габаритно-вагового контролю співробітниками Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки було установлено, що повна маса транспортного засобу складає 28,55 т., осьове навантаження 1) 06,70; 2) 11,25; 3) 10, 60.

Відтак, за результатами проведення габаритно - вагового контролю транспортного засобу зафіксовано факт перевищення вагових параметрів, а саме загальна маса транспортного засобу становила 28,55, при нормативно допустимій 25,00 (норма згідно із пунктом 22.5 Правил дорожнього руху), тобто на 3500 кг більше допустимого, яке у відсотковому співвідношенні склало на 14,2 % більше.

Навантаження на здвоєну вісь (осі) склало 21,85 тон, при нормативно допустимій 18 (норма згідно із пунктом 22.5 Правил дорожнього руху), тобто на 3850 кг більше допустимого, що у відсотковому співвідношенні становить на 21,38 % більше.

Пунктом 18 Порядку №879 передбачено, що за результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення.

Таким чином, саме довідка про здійснення габаритно-вагового контролю є підтверджуючим документом щодо здійснення габаритно-вагового контролю, на підставі показників якої складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів.

У вказаних документах не визначено перевищення вагових параметрів транспортного засобу на 2 %, а тому перевізник має нести за це відповідальність.

Посилання позивача на те, що показники вимірювання мають бути зменшені на 2 % є помилковими, оскільки допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд. Тобто взагалі перевищення на 2 %, а не виключення його із розрахунку при вимірюванні вагових параметрів транспортного засобу.

Суд зазначає, що приписи ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» не містить посилань на будь-яку величину похибки, а прямо вказує на наслідки перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм, та не передбачає іншого трактування.

За таких встановлених судом обставин доводи позивача щодо зменшення перевищених вагових параметрів на 2 % є помилковими, безпідставними, а тому відхиляються судом.

Стосовно доводів позивача, що він не є перевізником та не є особою, яка має відповідати за допущене правопорушення, суд зазначає таке.

Так, відповідно до Розділу 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженим наказом Міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997, товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.

Форму товарно-транспортної накладної наведено у додатку 7 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні. Згідно затвердженої форми у товарно-транспортній накладній має бути зазначений автомобільний перевізник, замовник, вантажовідправник та вантажоодержувач.

Суд встановив, що під час перевірки перевіряючим було надано посвідчення водія на ім`я ОСОБА_2 , товарно-транспортна накладна № 096 від 24.03.2023 року на вантаж, відповідно до якої автомобіль DAF, НОМЕР_2 ; автомобільний перевізник - відсутня інформація; вантажовідправник Державне підприємство ТОВ «Термінал», водій ОСОБА_2 ; вантажоодержувач ФОП ОСОБА_3 ; пункт навантаження ТОВ «Термінал», ст. Одеса лиски, пункт розвантаження село Староказаче, Горького, 32, кількість 10 шт масою 14 т, цемент Ів-франковск ПЦІІ/А-В М500 25 кг. Зверху на ТТН написано ПОСТАВЩИК «АЛЬФА ЛЮКС».

Перевіряючими оцінюється товарно-транспортна накладна лише як документ, який підтверджує перевезення вантажу. За таких обставин, суд доходить висновку, що перевіряючи обґрунтовано дійшли висновку, що перевізником є власник транспортного засобу, оскільки у наданій до перевірки ТТН була відсутня інша інформація.

Посилання позивача на іншу ТТН, яка ним була отримана від ПП «АЛЬФА ЛЮКС» на його запит, а саме: на товарно-транспортну накладну № 24 від 03.2023, відповідно до якої автомобіль DAF, CF75.310, НОМЕР_2 ; автомобільний перевізник ПП «АЛЬФА ЛЮКС»; вантажовідправник ПП «АЛЬФА ЛЮКС», водій ОСОБА_2 ; вантажоодержувач ФОП ОСОБА_3 ; пункт навантаження Одеса, пункт розвантаження Староказаче, кількість 10 шт масою 14 т, цемент, є безпідставними та не змінюють встановлені судом обставини щодо правильності визначення відповідачем перевізника вантажу на час проведення рейдової перевірки, оскільки ця товарно-транспортна накладна була відсутня у водія та не надавалась перевіряючим під час проведення рейдової перевірки.

Також суд враховує, що позивач був належним чином та завчасно повідомлений про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, проте не скористався своїм правом на участь у розгляді справи.

Так, згідно з п.25 Порядку №1567 справа про порушення розглядається в органі, державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Положеннями п.26 Порядку №1567 передбачено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі (п. 27 Порядку № 1567).

З аналізу цих правових норм слідує, що на орган державного контролю покладено обов`язок повідомити уповноважену особу суб`єкта господарювання про час і місце розгляду справи про порушення одним із способів: під розписку або рекомендованим листом із повідомленням. Справа розглядається за участю уповноваженої особи суб`єкта господарювання за виключенням випадку коли уповноважена особа, яка належним чином повідомлена про дату і час розгляду справи, не з`явилася.

Суд зазначає, що Порядком №1567 не передбачена можливість розгляду справи про порушення без участі суб`єкта господарювання у разі відсутності інформації щодо вручення суб`єкту господарювання повідомлення про розгляд справи.

Разом з цим, суд встановив, що Відділом державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби з безпеки на адресу ОСОБА_1 було направлено запрошення про розгляд справ про порушення законодавства про автомобільний транспорт та/або порушення Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідно до якого запропоновано позивачу прибути 01.05.2023 року до Відділу для участі у розгляді справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт по акту перевірки № 353440 від 24.03.2023 року.

Це запрошення було надіслано на адресу позивача поштою за поштовим відправленням № 999, яке відповідно до даних Трекінг Укрпошта, отримано особисто 24.04.2023 року, тобто у позивача було достатньо часу для з`явлення на розгляд справи чи надання на адресу відповідача відповідних пояснень, заяв чи клопотань.

Суд встановив, що позивач на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт по акту перевірки № 353440 від 24.03.2023 року, не з`явився, будь-яких заяв чи пояснень Відділу не подавав.

Таким чином, суд доходить висновку, що на підставі поданих документів відповідачем правомірно прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ019163 від 01.05.2023 року в сумі 34000 грн стосовно позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи встановлені судом обставини та факти, суд доходить висновку, що позовні вимоги про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративного-господарського штрафу №ПШ019163 від 01.05.2023 року в сумі 34000 грн є безпідставними та не належать задоволенню.

Щодо судового збору, то відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки у задоволенні позову відмовлено, сплачений позивачем судовий збір поверненню не підлягає.

У зв`язку з тим, що судові витрати пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз в цій справі відсутні, жодні судові витрати не належать стягненню з позивача на користь відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (, місце знаходження: 01135, м. Київ, пр.-т. Перемоги, 14) та Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби з безпеки на транспорті (місце знаходження: 65008, м. Одеса, пл. Б.Дерев`янка, 1, кабінет 203) про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295,297 КАС України, з урахуваннямп.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко

.