Справа № 560/1814/23
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2023-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/1814/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Тарновецький І.І.

Суддя-доповідач - Смілянець Е. С.

26 вересня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 травня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в лютому 2023 року позивач, ОСОБА_1 , звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (відповідача), в якому просила визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 31.01.2023 щодо не зарахування ОСОБА_1 періодів роботи в органах державної податкової служби України з 02.07.1990 по 31.12.2022 та зобов`язати відповідача зарахувати вказаний період до стажу державної служби та визнати за нею право на пенсію державного службовця відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року №3723-XII.

Хмельницький окружний адміністративний суд рішенням від 19.05.2023 позов задовольнив частково. Визнав протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, оформлену листом № 985-516/П-03/8-2200/23 від 31.01.2023, щодо не зарахування ОСОБА_1 періодів роботи в органах державної податкової служби України з 02.07.1990 по 31.12.2022.

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби періоди роботи в органах державної податкової служби з 02.07.1990 по 31.12.2022. В задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України «Про віднесення посад працівників місцевих державних податкових адміністрацій до відповідних категорій посад державних службовців» від 12.09.1997 №503-р, чинного на час періоду роботи позивачки, до 4-7 категорій посад державних службовців було віднесено відповідні посади в місцевих державних податкових адміністраціях, на яких не поширювалися спеціальні звання, тобто періоди роботи посадових осіб в органах державної податкової служби на посадах, в період перебування на яких були присвоєні персональні чи спеціальні звання - не зараховуються до стажу роботи на посадах віднесених до відповідних категорій посад державних службовців.

Вважає, що періоди роботи в органах державної податкової служби на посадах, в період перебування на яких були присвоєні персональні чи спеціальні звання, не зараховуються до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців. Позивачці 05.11.1992 було присвоєно спеціальне звання «Інспектор податкової служби ІІ рангу». Період роботи з 01.07.1990 по 01.05.2016 не зараховується до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, для визначення права на пенсію відповідно до Закону №889, оскільки посада позивачки не відноситься до посад державних службовців визначених ст. 25 Закону № 3723-ХІІ.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Виходячи з приписів ст.ст. 311, 263 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що з 09.01.2009 ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З 02.07.1990 та по даний час позивач працює в органах державної податкової служби, що підтверджується копією трудової книжки.

З 05.11.1992 позивачу присвоєно спеціальне звання «Інспектор податкової служби ІІ рангу». Зазначене підтверджується також записами у трудовій книжці.

11.01.2023 позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою щодо тривалості стажу державної служби.

Згідно інформації викладеної в листі Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 985-516/П-03/8-2200/23 від 31.01.2023 позивачку повідомлено, що стаж державної служби становить 9 років 1 місяць (з 01.06.1981 по 01.07.1990).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Так, згідно пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Тобто, в даному випадку слід керуватись Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 року № 283.

Відповідно до пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті державної податкової служби.

Крім цього, згідно п. 342.4 ст. 342 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено, що посадові особи контролюючих органів є державними службовцями.

Відповідно до ст. 344 ПК України пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу».

При цьому період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Разом з тим, згідно ст. 343 ПК України посадовим особам органів державної податкової служби присвоюються, зокрема, такі спеціальні звання: інспектор податкової служби I рангу; інспектор податкової служби II рангу; інспектор податкової служби III рангу.

Як встановлено судом першої інстанції, з 02.07.1990 та по даний час позивач працює в органах державної податкової служби, що підтверджується копією трудової книжки.

Таким чином, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію. Тому, період роботи позивача в органах державної податкової служби зараховується до стажу державної служби.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що оскаржувана відмова ГУ ПФУ у Хмельницькій області щодо не зарахування позивачу стажу державної служби є протиправною та підлягає скасуванню, та як наслідок слід зобов`язати відповідача зарахувати позивачу до стажу державної служби період роботи позивача в органах державної податкової служби з 02.07.1990 по 21.12.2022.

Доводи апеляційної скарги, що періоди роботи в органах державної податкової служби на посадах, в період перебування на яких були присвоєні персональні чи спеціальні звання, не зараховуються до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців із посиланням на розпорядження Кабінету Міністрів України «Про віднесення посад працівників місцевих державних податкових адміністрацій до відповідних категорій посад державних службовців» від 12.09.1997 №503-р, колегія суддів вважає помилковими, оскільки положення підзаконних нормативно-правових актів не можуть суперечити вимогам закону.

При цьому колегія суддів зазначає, що таке бачення пенсійним органом вимог нормативно-правового акту є суб`єктивною оцінкою невірно встановленим обставинам справи.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 травня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Драчук Т. О. Полотнянко Ю.П.