Справа № 580/1994/23
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2023-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/1994/23 Суддя (судді) першої інстанції: Валентина ТИМОШЕНКО
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Мельничука В.П,

Оксененка О.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Ватутінського комунального виробничого підприємства "Водоканал" на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23 травня 2023 року, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), у справі за адміністративним позовом Ватутінського комунального виробничого підприємства "Водоканал" до Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Ватутінське комунальне виробниче підприємство "Водоканал" звернулося до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Черкаській області в якому просило суд:

визнати дії відповідача, які виявились у порушенні вимог статей 46, 49, 203, 187, 95, 96 ПК України, Наказу МФУ від 12.01.2021 № 5 Про затвердження Порядку ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, зокрема у неправомірному зарахуванні не за призначенням платежів (фактична зміна призначення платежу) визначеним платником, без згоди та дозволу платника податків сплачених платіжними дорученнями № 15 від 31.01.2023 на суму 100 000 грн; № 1080 від 31.01.2023 на суму 100 000 грн (якими сплачено Податок на додану вартість за січень 2023 року код платежу -14010100, платежі внесено згідно податкової декларації з Податку на додану вартість звітний період (місяць) 01; (рік) 2023) без погодження з підприємством платником податків на: зменшення податкової декларації № від 18.09.2017 у сумі 82 057 грн; часткового зменшення податкової декларації № від 18.10.2017 на суму 66 133,58 грн; часткове зменшення пені на суму 51 809,42 грн - неправомірними;

зобов`язати відповідача виконати вимоги ст.ст.46, 49, 203, 187 Податкового Кодексу України, наказу МФУ від 12.01.2021 № 5 Про затвердження Порядку ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування щодо зарахування за призначенням платежів (без фактичної зміни призначення платежу) визначеним платником сплачених платіжними дорученнями № 15 від 31.01.2023 на суму 100 000 грн; № 1080 від 31.01.2023 на суму 100 000 грн (якими сплачено Податок на додану вартість за січень 2023 код платежу - 14010100, платежі внесено згідно податкової декларації з Податку на додану вартість звітний період (місяць) 01; (рік) 2023).

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 23.05.2023 адміністративний позов задоволено.

ГУ ДПС у Черкаській області не погоджується з рішенням Київського окружного адміністративного суду від 23.05.2023 та просить скасувати таке, та відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позивач вважає, що судом першої інстанції не враховано напрямки зарахування, неправомірність зарахування платежів платника податків сплачених по податкових деклараціях 2023 року в порядку і в строки у відповідності до вимог Податкового кодексу України у взаємозв`язку та з урахуванням приписів встановлених рішеннями суду по справах № 580/3258/21, № 580/3471/19, № 823/924/14, № 823/69/17;

Крім того, податкова вимога № 2924-53 від 22.12.2018 оскаржена Ватутінським комунальним виробничим підприємством "Водоканал" Ватутінської міської ради Черкаської області до Державної податкової служби України (Скарга подана з відповідним юридичним обґрунтуванням, питання - Податкову вимогу № 2924-53 від 22.12.2018 - скасувати та відкликати).

Також, позивач вказує на наявність спеціального порядку погашення податкового боргу комунальних підприємств визначений ст. 96 Податкового кодексу України контролюючим органом.

На думку позивача, судом першої інстанції при прийнятті рішення не враховано зміст та значення рішень по справах № 580/3258/21, № 580/3471/19, № 823/924/14, № 823/69/17. Не враховано, що платник податку Ватутінське КВП "Водоканал" нараховане податкове зобов`язання з податку на додану вартість (ПДВ) сплачує за касовим методом податкового обліку (пп.14.1.266 п.14.1 ст. 14, п.п. 187.1,187.10 ст. 187 Податкового Кодексу України).

Позивач зауважує, що податкове зобов`язання за підприємством по деклараціях 2017 року на які здійснено перенесення зарахування не за призначенням платежів підприємства за визначений період Ватутінським КВП "Водоканал", при зарахуванні коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку, сплачено у порядку та в строки визначені статтями 46, 49, 187, 203 Податкового кодексу України, дані платежі контролюючим органом зараховано на інші платежі, що, на думку позивача, суперечить рішенням по справах № 580/3258/21, № 580/3471/19 (№ 823/924/14, № 823/69/17).

Також, на думку позивача, суд першої інстанції не звернув увагу на Наказ МФУ від 12.01.2021 № 5 Про затвердження Порядку ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Крім того, не з`ясовано та не досліджено питання порушення контролюючим органом ст. 102 Податкового Кодексу України (строки давності 1095 днів). Та не з`ясовано законодавчого обмеження на використання коштів з рахунку електронного адміністрування ПДВ в порядку п. 87.9 ст. 87 Податкового Кодексу України для погашення податкового боргу, передбачені п. 87.1 ст. 87 Податкового Кодексу України, згідно з яким кошти рахунку можуть бути використані для погашення податкового боргу, який виник після 01.07.2015, лише за наявності підстав, передбачених ст. 95 Податкового Кодексу України (тобто, у випадку постановлення рішення суду про стягнення коштів з рахунку у СЕА ПДВ) та при умові направлення ДПС відповідного реєстру на адресу Держказначейства, з урахуванням вимог та приписів п. 95.2 ст. 95, ст. 102 Податкового Кодексу України.

Позивач вказує, що враховуючи вищевикладені норми податкового законодавства, Ватутінське КВП "Водоканал" платіжними дорученнями: № 1120 від 20.02.2023 на суму 22 672,37 грн, № 15 від 31.01.2023 на суму 100 000 грн, № 1080 від 31.01.2023 на суму 100 000 грн сплатило Податок на додану вартість за січень 2023 року, код платежу -14010100. Платежі внесено згідно податкової декларації з Податку на додану вартість звітний період (місяць) 01; (рік) 2023. В той же час, на думку позивача, ГУ ДПС у Черкаській області поставлено платника податків перед фактом, що платіжними дорученнями від 31.01.2023: зменшено податкову декларацію № від 18.09.2017 у сумі 82 057 грн; частково зменшено податкову декларацію № від 18.10.2017 на суму 66 133,58 грн; частково зменшено пеню на суму 51 809,42 грн.

Втім, позивач не погоджується з такими діями відповідача, оскільки по податковій декларації № від 18.10.2017 підприємством уже було сплачено в повній сумі у відповідності до вимог чинного законодавства у встановлені терміни платіжним дорученням від 31.10.2017 № 81 на суму 109 635,68 грн. По податковій декларації № від 18.09.2017 сплачено іншими платежами.

Так, сплата / несплата даних податкових платежів (періодів) або наявність / відсутність нарахування податкового боргу розглядалася Черкаським окружним адміністративним судом по справі № 580/2577/19. Втім на момент здійснення неправомірних дій контролюючим органом на той час ще не було прийнято.

Позивач вважає, що інших прав або обов`язків у контролюючого органу зокрема в частині зміни призначення платежів законодавцем не визначено.

Звертаємо увагу, що контролюючий орган який діяв на нашу думку в порядку п. 87.9 ст. 87 ПК України щодо сплачених підприємством платежів - порушив строк давності.

Позивач звертає увагу, що рішення суду про стягнення коштів на дату перенесення або зарахування не за призначенням платежів (предмет спору) на момент здійснення таких неправомірних дій контролюючого органу - не було, а Податкова вимога № 2924-53 від 22.12.2018 оскаржена платником податку (направлено скаргу № 15 від 02.03.2023), втім така на даний час не розглянута.

Крім того, Податковим Кодексом України встановлено універсальний граничний строк давності для стягнення або погашення контролюючим органом податкового боргу, який становить 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Цей строк є спеціальним строком давності для звернення податкового органу до платника податків з вимогою про погашення податкового боргу та застосовується імперативно (в силу закону).

Також, особливий статус та порядок використання коштів з рахунку СЕА ПДВ, проте податковий орган у спірному випадку здійснюючи зарахування коштів не за призначенням фактично змінює напрямок сплати зарахування таких коштів визначених платником без його на те згоди та повідомлення про це.

Крім цього, Черкаським окружним адміністративним судом при винесенні рішення в даній справі не враховано та залишено без уваги той факт, що відповідно до установчих документів Ватутінське комунальне виробниче підприємство "Водоканал", засноване Ватутінською міською радою (Засновник), знаходиться в міській комунальній власності і забезпечує водопостачання та каналізацію для населення, підприємств та організацій міста.

Відтак, у спірному випадку має застосовуватись лише спеціальний порядок стягнення податкового боргу, тобто спеціальна норма Податкового Кодексу України, якою законодавець передбачив ряд приписів і правил дій контролюючого органу при погашенні податкового боргу комунальних підприємств (за його наявності, виконання яких повинен довести в суді контролюючий орган).

Зокрема, відповідно до п. 95.2. ст. 95 Податкового Кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Як вказано, Ватутінським комунальним виробничим підприємством "Водоканал" Ватутінської міської ради Черкаської області до Державної податкової служби України направлено скаргу на Податкову вимогу № 2924-53 від 22.12.2018. Так, день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків. Таким чином, відповідно до вимог ст. 56 Податкового Кодексу України суми податкового боргу нараховані контролюючим органом в спірній податковій вимогі яка оскаржується в адміністративному порядку є - не узгодженими.

Тобто, під час визначення податкового боргу підприємства та застосування заходів погашення податкового боргу (за його наявності) контролюючий орган мав виконати рішення судів (списати безнадійний податковий борг), встановлений рішеннями по справах № 823/924/14, № 823/69/17), розглянути скаргу на податкову вимогу. І лише в такому разі сума податкового боргу набуває статусу узгодженого та, як наслідок, пройти процедуру погашення податкового боргу комунальних підприємств.

01.09.2023 до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить залишити таку без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Відповідач вважає, що джерелом погашення податкового боргу з податку на додану вартість можуть бути кошти на рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, що і було здійснено податковим органом в межах спірних правовідносин. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.04.2018 у справі № 805/4337/16-а.

У випадку перенаправлення контролюючим органом коштів на оплату поточних податкових зобов`язань у рахунок погашення податкового боргу, що виник раніше, у такого платника податків виникає недоїмка за податковими зобов`язаннями за поточні податкові періоди, яка погашається у порядку, визначеному п. 87.9 ст. 89 Податкового кодексу України Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 820/1824/17.

Так, станом на 01.01.2023 за позивачем обліковувався податковий борг з податку на додану вартість в сумі 11 063 260,85 грн.

На думку відповідача, контролюючим органом правомірно, у відповідності до вимог чинного законодавства, зараховано кошти, перераховані згідно платіжних доручень № 15 від 31.01.2023 на суму 100 000 грн, № 1080 від 31.01.2023 на суму 100 000 грн. та № 1120 від 20.02.2023 на суму 22 672,37 грн, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення.

04.09.2023 до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання позивача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін за участі представників.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.

Матеріалами справи підтверджено, що КВП "Водоканал" являється юридичною особою, яка перебуває на обліку, як платник податків та має непогашений податковий борг перед бюджетом станом на 01.01.2023 на загальну суму 11 063 260,85 грн з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг).

Позивач платіжними дорученнями № 15 від 31.01.2023 на суму 100 000 грн, № 1080 від 31.03.2023 на суму 100 000 та № 1120 від 20.02.2023 на суму 22 672,37 грн сплатив податок на додану вартість за січень 2023 року.

Втім, відповідач направляв дані платежі на погашення боргу минулих податкових періодів.

Вважаючи вказані дії протиправними, позивач звернувся з позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, посилаючись на правовий висновок Верховного Суду у справі №810/315/17, прийшов до висновку, що відповідач правомірно зараховував сплачені позивачем кошти у порядку черговості виникнення податкового боргу.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів приходить до наступного.

Щодо клопотання позивача про здійснення розгляду даної справи за його участі, колегія суддів виходить з наступного.

Частиною 2 та 3 ст. 12 КАС України передбачено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

У той же час, згідно частин 1-3 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує:

1) значення справи для сторін;

2) обраний позивачем спосіб захисту;

3) категорію та складність справи;

4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо;

5) кількість сторін та інших учасників справи;

6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес;

7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 12, ч. 4 ст. 257 КАС України виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років";

6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.

У той же час, спірні правовідносини не відносяться до категорії справ, передбачених ч. 4 ст. 12 КАС України.

Як вбачається з поданого клопотання відповідача 1, в такому не наведено доводів, які б свідчили про те, що характер спірних правовідносин та предмет доказування вимагають проведення судового засідання або посилань на обставини, які можливо встановити лише у такий спосіб.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до частин 1-3 ст. 44 КАС України учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.

Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Учасники справи мають право: ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти; оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках; користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

За приписами частин 5 та 7 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, визначених цим Кодексом.

Стаття 261 КАС України встановлює наступні особливості подання заяв по суті справи у спрощеному позовному провадженні.

Відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі;

Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач - заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Треті особи мають право подати пояснення щодо позову у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, а щодо відзиву - протягом десяти днів з дня його отримання.

Колегія суддів зазначає, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін ніяким чином не обмежує процесуальні права учасників справи, а свої пояснення та докази у справі учасники справи мають можливість надати до суду за правилами, встановленими КАС України.

Згідно п. 10 ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши клопотання позивача, матеріали справи, предмет та підстави позову, склад учасників справи, тощо, беручи до уваги п. 20 ч. 1 ст. 4 та ч. 6 ст. 12 КАС України, колегія суддів дійшла висновку, що дана справа є справою незначної складності, а характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають її розгляду в порядку загального позовного провадження, а тому у задоволенні зазначеного клопотання необхідно відмовити.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За визначенням, що міститься у п. 14.1 ст. 4 Податкового Кодексу України (далі - ПК України) податковим боргом визнається сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Керуючись п. 49.2 ст. 49 ПК України платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.

На виконання п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 87.1 ст. 87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

На виконання абзаців 1 та 2 п. 87.9 ст. 87 ПК України, у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Так, Верховний Суд у рішеннях від 04.04.2018 у справі № 815/5491/16, від 26.03.2019 у справі 810/315/17 зазначив, що аналіз положень п. 87.9 ст. 87 ПК України свідчить про те, що зарахування сплачених платником коштів в рахунок погашення податкового боргу, всупереч напряму сплати, визначеного платником податків, прямо передбачено нормами чинного податкового законодавства України. Також Верховний Суд у зазначеній постанові вказав про правомірність дій податкового органу щодо зарахування сплачених платником податку грошових коштів в якості оплати поточних податкових зобов`язань, на погашення податкового боргу минулих податкових періодів.

Колегія суддів відхиляє тезу апеляційної скарги, що суми податкового боргу, нараховані контролюючим органом в податковій вимозі № 2924-53 від 22.12.2018 є неузгодженими, як необґрунтовану, оскільки оскаржуються в адміністративному порядку за скаргою позивача № 15 від 02.03.2023. оскільки, як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, позивач у справі № 580/3471/19 за позовом Ватутінського комунального виробничого підприємства Водоканал до Головного управління ДФС у Черкаській області, Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії, серед іншого просив визнати неправомірною та скасувати податкову вимогу № 2924-53 від 22.12.2018. Як вбачається з рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 03.08.2021 у справі № 580/3471/19 (набрало законної сили 10.09.2021) у задоволенні вказаної вимоги позивачу відмовлено.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції винесене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, судом повно з`ясовано обставини справи, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 242-245, 308, 311, 315, 316, 321-322, 325, 328-329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Ватутінського комунального виробничого підприємства "Водоканал" залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.Ю. Ключкович

Судді В.П. Мельничук

О.М. Оксененко