Справа № 460/8368/22
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2023-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 рокуЛьвівСправа № 460/8368/22 пров. № А/857/8774/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Гінди О.М., Довгополова О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2022 року, головуючий суддя Нор У.М., ухвалене у м. Рівне, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Командування ДШВ Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

В березні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Командування ДШВ Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив визнати неправомірними дії відповідача в частині незарахування позивачу в Наказі командира в/ч НОМЕР_2 № 190 від 24.07.2019 про звільнення до календарної вислуги років (10 років 04 місяців 24 днів) на пільгових умовах часу участі в антитерористичній операції з 15 листопада 2014 року по 05 жовтня 2016 року один місяць за три, та окремих періодів служби; зобов`язати відповідача обчислити позивачу вислугу років з урахуванням вимог Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та Постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17 липня 1992 року «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей», наказу Міністерства оборони України від 14 серпня 2014 року № 530 та внести зміни в Наказу командира в/ч НОМЕР_2 № 190 від 24.07.2019 року про звільнення позивача з урахуванням до календарної вислуги років (10 років 04 місяців 24 днів) на пільгових умовах часу участі в антитерористичній операції з 15 листопада 2014 року по 05 жовтня 2016 року один місяць за три місяці (в календарному обчисленні), та окремих періодів служби; зобов`язати відповідача оформити та подати необхідні документи до органів Пенсійного фонду для призначення позивачу пенсії за вислугу років, відповідно до п. «б» статті 12 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби» у зв`язку із звільненням з лав Збройних Сил України; у разі відсутності на момент подання заяви необхідних документів для призначення пенсії надати допомогу в їх одержанні.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що він є прапорщиком запасу, учасником бойових дії в 2014-2016 роках, що підтверджується довідкою про безпосередню участь в антитерористичній операції № 516 від 17.09.2018 року та посвідченням НОМЕР_3 від 22.05.2015 року. Позивач зазначав, що має право на гарантовані державою пільги, встановлені законодавством України про ветеранів війни учасників бойових дій. З 14.02.2019 року є пенсіонером за віком (посв. ААК № 015990 від 24.04.2019 року, загальний страховий стаж 37 років). Згідно з витягом з наказу командира в/ч НОМЕР_2 № 190 від 24.07.2019 року та розрахунку вислуги років військовослужбовця в/ч НОМЕР_2 вислуга років ОСОБА_1 у Збройних Силах України становить: календарна 10 років 04 місяці 24 дні, пільгова 02 роки 06 місяців 17 днів. На підставі заяви від 26.10.2021 року вх. № 7863 особова справа позивача була направлена до Командування ДШВ військова частина НОМЕР_1 для розрахунку та вислуги років в Збройних Силах України і загального трудового стажу, оформлення та подання необхідних документів до органів Пенсійного фонду для призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «б» ст. 12 розд. 2 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Згідно відповіді вих. № 117/1/923дск в/ч НОМЕР_1 та розрахунку загального страхового стажу (в календарному обчисленні) на пенсію за вислугу років в/ч НОМЕР_1 від 15.12.2021 року було отримано відмову командування ДШВ в/ч НОМЕР_1 та розрахунок: загального трудового стажу 25 років 00 місяців 11 днів, військового стажу 10 років 05 місяців 25 днів (без урахування окремих періодів вислуги років в ЗСУ).

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2022 року визнано неправомірними дії Командування ДШВ в/ч НОМЕР_1 в частині незарахування ОСОБА_1 в Наказі командира в/ч НОМЕР_2 № 190 від 24.07.2019 про звільнення до календарної вислуги років (10 років 04 місяців 24 днів) на пільгових умовах часу участі в антитерористичній операції з 15 листопада 2014 року по 05 жовтня 2016 року один місяць за три, та окремих періодів служби; зобов`язано Командування ДШВ в/ч НОМЕР_1 обчислити ОСОБА_1 вислугу років з урахуванням вимог Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та Постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17 липня 1992 року «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей», наказу Міністерства оборони України від 14 серпня 2014 року № 530 та внести зміни до Наказу командира в/ч НОМЕР_2 № 190 від 24.07.2019 року про звільнення позивача з урахуванням до календарної вислуги років (10 років 04 місяців 24 днів) на пільгових умовах часу участі в антитерористичній операції з 15 листопада 2014 року по 05 жовтня 2016 року один місяць за три місяці (в календарному обчисленні), та окремих періодів служби; зобов`язано Командування ДШВ в/ч НОМЕР_1 оформити та подати необхідні документи до органів пенсійного фонду для призначення позивачу пенсії за вислугу років, відповідно до п. «б» статті 12 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби» у зв`язку із звільненням з лав Збройних Сил України.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, Військова частина НОМЕР_1 оскаржила його в апеляційному порядку, яка, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою справу направити на повторний розгляд до суду першої інстанції.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що відповідачем не було отримано ухвали про відкриття провадження у справі, що призвело порушення прав на подання відзиву, та як наслідок до прийняття незаконного рішення.

На підставі пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 є учасником бойових дії, що підтверджується посвідченням НОМЕР_3 від 22.05.2015 року.

Відповідно до довідки про безпосередню участь в антитерористичній операції №516 від 17.09.2018 року прапорщик ОСОБА_1 дійсно в період з 15.11.2014 року по 08.01.2015 року; з 29.01.2015 року по 22.02.2015 року; з 05.03.2015 року по 30.03.2015 року; 10.04.2015 року по 30.04.2015 року; з 09.05.2015 року по 21.06.2015 року; з 25.11.2015 року по 12.02.2016 року; з 10.03.2016 року по 26.03.2016 року; з 19.04.2016 року по 11.06.2016 року, з 16.07.2016 року по 05.10.2016 року брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

Згідно з витягом з наказу командира в/ч НОМЕР_2 № 190 від 24.07.2019 року та розрахунку вислуги років військовослужбовця в/ч НОМЕР_2 вислуга років ОСОБА_1 у Збройних Силах України становить: календарна 10 років 04 місяці 24 дні, пільгова 02 роки 06 місяців 17 днів.

У листі № 1/92 від 12.01.2022 військовий комісар Рівненського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки підполковник ОСОБА_2 повідомив, що на підставі заяви ОСОБА_3 від 26.10.2021 року вх. № 7863 його особова справа була направлена до Командування ДШВ військова частина НОМЕР_1 для розрахунку та вислуги років в Збройних Силах України і загального трудового стажу, оформлення та подання необхідних документів до органів Пенсійного фонду для призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «б» ст. 12 розд. 2 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

На звернення позивача про призначення/перерахунок пенсії за вислугу років звільненого зі служби, який має право на пенсію згідно із п. «б» ст. 12 Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», відповідач, листом за вих. № 117/1/923дск, відмовив позивачу у підготовці та направленні до пенсійного органу пакету документів для призначення пенсії у зв`язку з тим, що у позивача відсутнє право на призначення пенсії за вислугу років з огляду на недостатню кількість календарної вислуги років.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем, протиправно, не було враховано у пільговому обчисленні вислугу років позивача за час участі у АТО - 02 роки 06 місяців 17 днів.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Нормами ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси (ст. 5 КАС України).

Згідно із ст. 8, 9 КАС України Усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом. Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

За нормами статті 44 КАС України учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки. Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Учасники справи мають право: 1) ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; 2) подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; 3) подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; 4) ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти; 5) оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках; 6) користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Статтею 47 КАС України встановлено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, відповідач має право визнати позов повністю або частково, подати відзив на позовну заяву.

За статтею 159 КАС України при розгляді справи судом за правилами загального позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Як слідує з матеріалів справи, ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2023 року відкрито провадження у даній справі.

Вказана ухвала направлялась на адресу відповідача 15.04.2022 року, що підтверджується списком рекомендованих з повідомленням відправлень.

За статтею 174 КАС України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 251 цього Кодексу.

Одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи надсилається копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

Згідно із статтею 251 КАС України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З огляду на наведене, колегія суддів звертає увагу на те, що саме лише недотримання судом вимог частини 5 статті 251 КАС України є формальним порушенням, яке не може бути підставою для скасування ухвали суду.

Крім цього, суд апеляційної звертає увагу на те, що в апеляційній скарзі зазначаються, зокрема обґрунтування вимог особи, яка подала апеляційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права.

Зі змісту апеляційної скарги видно, що скаржник покликається лише на те, що ним не отримано ухвали про відкриття провадження у справі, що позбавило можливості подати відзив на позовну заяву.

Натомість, апеляційна скарга не містить жодних інших аргументів щодо протиправності оскарженого рішення, заперечень щодо проти позовних вимог тощо.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що за нормами ст. 315 КАС України апеляційний суд не наділений такими повноваженнями, як направити справу на повторний розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2022 року у справі №460/8368/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді О. М. Гінда
О. М. Довгополов