Справа № 160/13262/23
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2023-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

21 серпня 2023 р. Справа № 160/13262/23

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Врони О. В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України в особі Комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Національної поліції України в особі Комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України, що виразилась у ненаданні статусу учасника бойових дій;

- зобов`язати Комісію Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції винести рішення, яким задовольнити заяву про надання статусу учасника бойових дій.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона на підставі п. 19 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та пунктів 2, 4 Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №413 має право на надання їй статусу учасника бойових дій. Позивач зазначає, що оскільки Національна поліція є структурним підрозділом МВС України, то вона має відношення до МВС України і має право на отримання статусу учасника бойових дій, проте відповідачем за результатом розгляду її заяви рішення не прийнято.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.06.2023 року відкрито провадження у справі №160/13262/23, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.

Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1, 2 ст. 257, ч.1 ст.260 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена справа є справою незначної складності та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження.

За ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Від Національної поліції України в особі Комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників надійшов відзив на позовну заяву.

Відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

ОСОБА_1 згідно з наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 15.05.2019 №190 о/с працює на посаді державної служби, яку передбачено штатним розкладом, а саме: на посаді заступника начальника відділу бухгалтерського обліку та звітності Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції в Донецькій області.

Серед завдань державних службовців Головного управління, визначених наказом Головного управління Національної поліції від 11.12.2017 №2394 відсутні завдання по виконанню завдань АТО, що визначені у Законі України «Про боротьбу з тероризмом».

Матеріали, які розглядалися Комісією при винесенні рішень (протокол №4 і протокол №5) підтверджують, що позивач в період проведення Антитерористичної операції на території Донецької області до охорони публічного порядку та безпеки не залучалася, не залучалася до виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, до виконання бойових завдань не залучалася, табельна вогнепальна зброя за нею не закріплювалася та не видавалася.

За відсутності підстав та документів, що містять докази виконання під час АТО безпосередньо завдань АТО, що зазначені у Законі України «Про боротьбу з тероризмом» підстави для надання особі статусу УБД відсутні.

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.

Позивач- ОСОБА_1 перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа відповідно до довідки від 17.05.2023 №1205-.

Відповідно до витягу з наказу Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 15.05.2019 №190 о/с ОСОБА_1 переведено заступником начальника відділу бухгалтерського обліку та звітності управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції в Донецькій області. Відповідно до Закону України «Про державну службу» присвоєно 6 ранг державного службовця.

За копією витягу із наказу першого заступника керівника Антитерористичного Центру при службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) (по стройовій частині) від 01.12.2016 №337дск наказано вважати такими, що прибули до складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення , з метою виконання службових (бойових) завдань працівників Національної поліції України: Головного управління Національної поліції в Донецькій області з 26 квітня 2016 ОСОБА_1 , провідного спеціаліста управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку.

Відповідно до копії витягу з наказу керівника Антитерористичного центру при службі безпеки України від 17.06.2020 №011 наказано вважати такою, що була залучена до проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей з підпорядкуванням керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією на території Донецької та Луганської областей з 26 квітня 2016 року по 22 квітня 2017 року ОСОБА_1 .

На підставі наказу Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України від 01.12.2016 №337 дск і наказу першого заступника керівника Антитерористичного Центру при службі безпеки України від 17.06.2020 №011 ОСОБА_1 видана довідка про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, в якій зазначено, що вона дійсно в період з 26.04.2016 по 22.04.2017 брала безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької області.

Зазначено, що ця довідка є підставою для надання особі статусу учасника бойових дій.

01.05.2023 позивач звернулась до Комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших із заявою від 26.04.2023 , в якій просила розглянути надані матеріали і надати їй статус учасника бойових дій.

Станом на день звернення із позовом рішення за результатом розгляду заяви позивачем отримано не було.

Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною, яка виявилась у нерозгляді у визначений законодавством строк заяви, позивач з відповідним позовом звернулась до суду.

Після відкриття провадження у справі 03.08.2023 через систему «Електронний суд» від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи рішення Комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України №5/ІV/ V/2 від 20.06.2023 про відмову у наданні ОСОБА_2 статусу учасника бойовий дій.

Тобто на час прийняття судового рішення предмет спору відсутній, заява позивача розглянута і за результатом її розгляду відповідачем прийнято рішення.

Частиною 1 ст. 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з .2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд також врахував, що процесуальні права та обов`язки сторін визначені ст.47 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.47 КАС України крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

Зміна предмету позову повинна стосуватись тих спірних правовідносин, які вже винесені на розгляд і вирішення суду.

При цьому, зміною предмету позову або збільшенням позовних вимог не повинно підмінюватися подання нового адміністративного позову.

Проте, позивач відповідно до ч. 1 ст. 47 КАС України не скористалась правом на подання заяви про зміну предмету позову.

Пунктом 8 ч.1 ст.238 КАС України передбачено, що суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.06.2018 у справі № 800/369/17 зробила висновок щодо закриття провадження у справі на підставі п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України:

«У розумінні пункту 8 частини першої статті 238 КАС у разі встановлення під час розгляду справи виправлення відповідачем оскаржуваних позивачем порушень, суд має вирішити питання можливості закриття провадження у справі. При цьому, вирішуючи зазначене питання, суд має з`ясувати, чи не призведе закриття провадження у справі до того, що законні права та інтереси позивача не будуть відновлені навіть після виправлення відповідачем оскаржуваних порушень.

Тобто ,для застосування такої підстави для закриття провадження у справі необхідна сукупність певних фактів. Зокрема, оскаржувані порушення мають бути виправлені самостійно суб`єктом владних повноважень, а також мають бути відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання таких дій чи бездіяльності протиправними.»

Аналогічну правову позицію також висловлено Верховним Судом у постанові від 23.11.2021 у справі № 806/1685/17

Суд встановив, що оскаржувана позивачем бездіяльність відповідача по не розгляду її заяви виправлена, внаслідок чого не є чинним заявлений предмет спору. Отже, наявні правові підстави для закриття провадження в адміністративній справі.

Частиною 2 ст. 238 КАС України передбачено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Згідно з ч. 2 ст. 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

За вказаних обставин, суд приходить висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі з підстав, визначених п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Керуючись ст.ст. 9, 47, 238, 256,293-297 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України в особі Комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України та може бути оскаржена відповідно до вимог ст. 293-297 КАС України.

Суддя О.В. Врона