Справа № 205/5800/23
Суддя: Остапенко Н. Г.
Дата ухвалення: 2023-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

27.09.2023 Єдиний унікальний номер 205/5800/23
Єдиний унікальний номер судової справи 205/5800/23
Номер провадження 2-а/205/66/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2023 року

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Заславської В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

07.06.2023 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла адміністративна позовна заява ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Позов обґрунтований тим, що 31.05.2023 року інспектором 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції Гавриком Д.В. винесено постанову серії ЕАС № 7088904 (далі - Постанова) про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за порушення ч. 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) у вигляді штрафу у розмірі 680 грн., а саме: 31.05.2023 року о 21 год. 26 хв. у м. Дніпрі на вул. Глінки (Королеви Єлизавети II), 12, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_1 , здійснив рух на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.11, чим порушив п. 17.1. Правил дорожнього руху (далі Правила, ПДР) на дорозі зі смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Позивач з постановою не згодний, вважає її незаконною, оскільки:

- ділянка дороги у м. Дніпрі по вул. Королеви Єлизавети II , 12, під знаком 5.11 Правил, де був зупинений позивач взагалі не має дорожньої розмітки, яка б розділяла смугу маршрутних транспортних засобів та смугу для інших транспортних засобів;

- позивач не заїжджав на бік дороги, де стоять маршрутні транспортні засоби, які чекають посадки пасажирів, заїхати туди неможливо через те, що така смуга повністю заповнена маршрутними транспортними засобами, працівники поліції зупинили ОСОБА_1 на умовній смузі для руху інших транспортних засобів;

- працівниками поліції не надано доказів порушення ОСОБА_1 ПДР,

- позивачу відмовлено в можливості скористатися правом на правову допомогу.

На підставі викладеного просить скасувати постанову та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.06.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі.

Від представника відповідача Департаменту патрульної поліції Марченка А.О. надійшов відзив на позов, у якому заперечував проти позову. Заперечення обґрунтовані тим, що виявивши транспортний засіб, у діях водія якого містяться ознаки порушення вимог чинного законодавства у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме порушення п. 17.1. ПДР, враховуючи, що така дія була вчинена водієм у присутності поліцейського і останній бачив її вчинення на власні очі, поліцейським прийнято рішення про зупинку транспортного засобу та в подальшому розпочато розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП щодо водія такого транспортного засобу, яким виявився позивач. Постанова повністю відповідає вимогам п. 5 Розділу 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженій наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року. При цьому, ст. 77 КАС України встановлено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги, а обставини, викладені позивачем не підтверджені жодним доказом. На підставі зазначеного просить відмовити в задоволенні позову.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримав, просив задовольнити.

У судове засідання представник відповідача Департаменту патрульної поліції не з`явився. У відзиві на позов просив розглядати справу без його участі, у задоволенні позову відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову з огляду на таке.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження, зокрема, рішень суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

На підставі ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч. 4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

У судовому засіданні встановлено, що 31.05.2023 року інспектором 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції Гавриком Д.В. винесено постанову серії ЕАС № 7088904 (далі - Постанова) про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за порушення ч. 3 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 680 грн., а саме за те, що 31.05.2023 року о 21 год. 26 хв. у м. Дніпрі на вул. Глінки (Королеви Єлизавети II), 12, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_1 , здійснив рух на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.11, чим порушив п. 17.1. ПДР на дорозі зі смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі (а.с. 8-9).

Охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством є завданням КУпАП.

Частиною 3 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

У відповідності до п. 1.3 Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п. 17.1. ПДР на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів (крім таксі та велосипедистів) на цій смузі.

Так, знак 5.11 «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів», тобто смуга призначена для руху транспортних засобів, що рухаються за встановленими маршрутами, та велосипедистів, якщо рух такою смугою здійснюється попутно загальному потоку транспортних засобів. Дія знака поширюється на смугу руху, над якою він установлений. Якщо знак установлений праворуч від дороги, його дія поширюється на праву смугу руху. Водію, який повертає праворуч на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, дозволено виконувати поворот із цієї смуги. У таких місцях дозволяється також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини.

Отже, смуга для руху маршрутних транспортних засобів це спеціально виділена смуга, позначена дорожнім знаком 5.11, який розміщений над такою смугою або праворуч від дороги, та яка призначена лише для руху маршрутних транспортних засобів, та по якій заборонено рух і зупинку інших транспортних засобів (крім таксі та велосипедистів).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ознака винності діяння є обов`язковою ознакою адміністративного правопорушення (проступку), викладеного у ст. 9 КУпАП.

Позивач заперечує проти вчинення ним адміністративного правопорушення, свою вину не визнає.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що дорога, якою він рухався у м. Дніпрі на вул. Глінки (Королеви Єлизавети II), 12, взагалі не має дорожньої розмітки, автомобіль позивача не міг рухатися в смузі для маршрутних транспортних засобів, оскільки вона була зайнята маршрутними транспортними засобами, що здійснювали посадку-висадку пасажирів.

Дослідивши наданий позивачем відеозапис, на якому зафіксовано дорогу за адресою: м. Дніпро, вул. Глінки (Королеви Єлизавети II), 12, судом встановлено, що на вказаній ділянці дороги встановлено дорожній знак 5.11. праворуч від дороги, тобто його дія поширюється на всю праву смугу руху. Однак, зазначений відеозапис зроблено не в момент порушення, тому він не є доказом руху автомобіля позивача 31.05.2023 року о 21 год. 26 хв. у м. Дніпрі на вул. Глінки (Королеви Єлизавети II), 12, у смузі, передбаченій для руху інших транспортних засобів, крім маршрутних.

Також позивач зазначив, що працівники поліції зупинили його на умовній смузі для руху інших транспортних засобів. Однак, у даному випадку смуга для руху маршрутних транспортних засобів є правою смугою руху, таким чином, позивач вказує, що його зупинили в лівій смузі, тобто посеред дороги, що не відповідає ПДР, ст. 19 Конституції України. Натомість з тексту Постанови вбачається, що місцем порушення та розгляду справи є адреса: м. Дніпро, вул. Глінки, буд. 12, що знаходиться праворуч від ділянки дороги, якою рухався позивач 31.05.2023 року. Враховуючи викладене, суд не бере до уваги вищевказане посилання позивача.

У судовому засіданні позивач пояснив, що дорожній знак 5.11 не помітив, у той день працював у таксі. Однак, жодних доказів, що 31.05.2023 року о 21 год. 26 хв. у м. Дніпрі на вул. Глінки (Королеви Єлизавети II), 12, водій ОСОБА_1 керував таксі, не надав.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Частинами 1 та 2 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 25.06.2020 року у справі № 520/2261/19 вказала, що визначений статтею 77 КАС України обов`язок відповідача суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного ч. 1 цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Отже, враховуючи принцип змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів, а також у доведенні перед судом їх переконливості, суд зазначає, що обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідачем не звільняє позивача від обов`язку доказування протилежного.

Оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження вищевказаних аргументів, суд не бере до уваги його доводи щодо того, що він рухався без порушення п. 17.1. ПДР у смузі, передбаченій для руху інших транспортних засобів, ніж маршрутні.

Щодо посилань позивача на порушення інспектором порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме невжиття дій щодо надання водію можливості реалізувати право на отримання правової допомоги, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У відповідності до частини другої статті 271 КУпАП інтереси потерпілого може представляти представник - адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Санкція ст. 122 КУпАП України не передбачає застосування адміністративного арешту, а отже відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, відтак подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб`єкта владних повноважень.

Європейський суд з прав людини в п. 32 справи «Максименко проти України» обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обов`язкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи.

З урахуванням викладеного суд не вбачає правових підстав для задоволення позову та скасування Постанови.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати позивача зі сплати судового збору в розмірі 536,80 грн. покладаються на нього.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 55, 124 Конституції України, ст. ст. 9, 122, 247, 251, 268, 283 КУпАП, Правилами дорожнього руху України, ст. ст. 2, 9, 72, 77, 139, 205, 286 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити.

Судові витрати ОСОБА_1 зі сплати судового збору покласти на нього.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Н.Г. Остапенко