Справа № 520/18432/21
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2023-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 520/18432/21

адміністративне провадження № К/990/25799/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Яковенка М. М.,

суддів - Дашутіна І. В., Шишова О. О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в касаційній інстанції адміністративну справу № 520/18432/21

за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Харківської митниці про визнання бездіяльності, рішення протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду (суддя Бабаєв А. І.) від 10 грудня 2021 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду (склад колегії суддів: Бершов Г. Є., Ральченко І. М., Рєзнікова С. С.) від 18 липня 2022 року,

УСТАНОВИВ:

І. РУХ СПРАВИ

1. У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Слобожанської митниці Держмитслужби, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів №А807000/2021/000631/2 від 23 березня 2021 року;

- визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №А807200/2021/00090 від 23 березня 2021року;

- визнати протиправною бездіяльність уповноважених осіб Слобожанської митниці Держмитслужби, в частині не вжиття заходів щодо оформлення та подання висновку до Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області або до іншого уповноваженого органу про повернення грошових коштів ОСОБА_1 , в загальній сумі - 458 287,17 грн, яка складається з: 2 471,18 грн (банківська квитанція № 0.0..1 від 26 березня 2021 року) за проведення експертного авто товарознавчого дослідження № 5914 від 29 березня 2021 року; 114 200 грн (банківська квитанція №0.0..1 від 01 вересня 2021 року) доплата на підставі Рішення про коригування митної вартості товарів UА807000/2021/000631/2 від 23 березня 2021 року; 299 999,99 грн (банківська квитанція №0.0..1 від 31 серпня 2021 року) доплата на підставі рішення про коригування митної вартості товарів UА807000/2021/000631/2 від 23 березня 2021 року; 2 710 грн (банківська квитанція №0.0.5.1 від 02 вересня 2021 року) доплата на підставі Рішення про коригування митної вартості товарів UА807000/2021/000631/2 від 23 березня 2021 року; 3 8906 грн (банківська квитанція №0.0. від 09 вересня 2021 року) плата за зберігання транспортного засобу на складі митного органу;

- зобов`язати Слобожанську митницю Держмитслужби скласти та подати висновок до Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області або до іншого уповноваженого органу про повернення грошових коштів ОСОБА_1 , в загальній сумі - 458 287,17 грн;

- стягнути з Слобожанської митниці Держмитслужби на користь ОСОБА_1 судові витрати в загальній сумі - 67 056,05 грн, яка складається з нижчезазначених сум, а саме: 4 582,87 грн судовий збір за подання позовної заяви; 681 грн судовий збір за подання заяви про забезпечення позову; 2 471,18 грн вартість експертного автотоварознавчого дослідження № 5914 від 29 березня 2021 року; 59 321 грн професійна правова допомога адвоката, відповідно до договору про надання правової допомоги, додаткової угоди, акту виконаних робіт.

2. В обґрунтування позову позивач зазначає, що митним органом не дотримано частину другу статті 53 Митного кодексу України (далі - МК України) при здійсненні перевірки правильності визначення митної вартості імпортованого транспортного засобу за основним методом - ціною договору, не обґрунтовано ціну, що визначена ним внаслідок проведеного коригування митної вартості транспортного засобу та не доведено наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості транспортного засобу за першим методом. ОСОБА_1 вказує, що підтвердив належними документами заявлену митну вартість автомобіля, що свідчить про відсутність підстав для її коригування митним органом.

3. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2021 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2022 року, ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позову.

4. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, 22 вересня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2021 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2022 року, і ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

5. Після усунення недоліків касаційної скарги, ухвалою Верховного Суду від 27 жовтня 2022 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою, встановлено строк для подання відзиву. Витребувані матеріали справи.

6. 17 листопада 2022 року до Верховного Суду від Харківської митниці надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому остання просить касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2021 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2022 року залишити без змін.

7. Ухвалою Верховного Суду закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду та призначено її касаційний розгляд у попередньому судовому засіданні.

IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

8. Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачем було ввезено на митну територію України автомобіль марки LAND ROVER модель RANGE ROVER SPORT SVR, номер кузова НОМЕР_1 , 2019 року випуску.

9. З метою здійснення митного оформлення товару уповноваженою ОСОБА_1 особою до Слобожанської митниці Держмитслужби було подано електронну митну декларацію №/2021/004255 у якій визначено загальну вартість автомобіля 28 608 дол. США.

10. Разом з вищевказаною електронною митною декларацією до митному органу надано рахунок-фактуру (інвойс) 00864410 від 09 жовтня 2021 року, декларацію про походження товару № 00864410 від 09 жовтня 2021 року, акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу (у випадках митного огляду UA209040/2021/010185 від 12 березня 2021 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 11 серпня 2020 року, договір про надання послуг митного брокеру № 11/03/21 від 11 березня 2021 року, довіреність № НМС 280399 від 05 березня 2021 року, технічні характеристики від 23 березня 2021 року, квитанцію № 0.0..1 від 05 березня 2021 року, паспорт громадянина Республіки Литва серія НОМЕР_3 від 24 квітня 2014 року, паспорт громадянина України серія НОМЕР_4 , митну декларацію, за якою було відмовлено у випуску товарів № UA807200.2021.004255 від 23 березня 2021 року.

11. 23 березня 2021 року Слобожанська митниця Держмитслужби прийняла рішення про коригування митної вартості № UА807200.2021.004255, в якому зазначила, що вартість транспортного засобу нижча наявної цінової інформації, отриманої у тому числі із зовнішніх джерел, а саме наявна в АСМО Інспектор інформація про митні оформлення товарів митне оформлення яких вже, МД №UA500030/2021/10972 від 09 лютого 2021 року, аукціон COPART лот № 34658640 обов`язкове залучення відповідного спеціалізованого підрозділу для визначення митної вартості за VIN кодом НОМЕР_1, валюта - USD, вартість - 78 203.

12. Митний орган звернувся з запитом до декларанта з вимогою протягом 10 календарних днів надати відповідні документи: платіжні документи, банківські документи щодо здійснення оплати за ТЗ, повідомити про форму оплати, інформацію аукціону, сайтів, пропозиції (з відповідними характеристиками ТЗ), копію митної декларації країни відправлення, документи щодо транспортних витрат (рахунки, платіжні документи, банківські документи щодо здійснення оплати).

13. У відповідь на даний запит декларант повідомив, що надати інші документи не має можливості, а тому просив надати рішення про коригування митної вартості на підставі наявної в митниці інформації.

14. В подальшому, Слобожанською митницею Держмитслужби складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА807200/2021/00090.

15. Вважаючи зазначені рішення відповідача про коригування митної вартості та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення протиправними, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

16. Суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, дійшли висновку, що позивачем подані документи до митного оформлення, які не дають можливості підтвердити складову митної вартості на транспортування товару та відомості щодо ціни яка сплачена або підлягає сплаті за товар.

17. Такий висновок судів попередніх інстанцій обґрунтовано тим, що позивачем до митного оформлення не надано транспортних (перевізних) документів, належних документів про вартість перевезення оцінюваних товарів та/або пояснень митному органу про включення транспортних витрат у вартість товару.

18. При цьому суди попередніх інстанцій зауважили, що під час перевірки наданих позивачем документів митним органом було виявлено розбіжності у митній вартості автомобіля марки LAND ROVER модель RANGE ROVER SPORT SVR, номер кузова НОМЕР_1 , 2019 року випуску.

19. Так, згідно інформації, яка є у відкритому доступі в мережі інтернет (офіційний сайт американських аукціонів bidfax.info, пошук по VIN-коду НОМЕР_1 ) вказаний ТЗ був проданий на аукціоні COPART (USA) лот № 34658640 від 08 вересня 2020 року за 75 500 дол. США.

20. Однак, при митному оформлені цього автомобіля декларантом була заявлена митна вартість 28 608 дол. США, що значно відрізняється від вартості вказаного автомобіля за даними офіційного сайту американських аукціонів bidfax.info.

21. З огляду на наведене суди попередніх інстанцій зауважили, що у митниці виник обґрунтований сумнів щодо правильності заявленої позивачем митної вартості товару. За вказаними обставинами митниця мала обґрунтовані підстави для витребування додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару. При витребуванні додаткових документів митниця діяла відповідно до норм митного законодавства. У зв`язку з неможливістю об`єктивного визначення ціни товару за наданими позивачем документами, у митниці не було можливості застосувати митну вартість, визначену позивачем, що дало митниці підстави для визначення митної вартості товарів у спосіб, передбачений статтею 57 МК України.

22. Водночас за позицією судів попередніх інстанцій висновок експерта за результатами авто товарознавчого дослідження ХНДІСЕ ім. проф. Бокаріуса № 5914 від 29 березня 2021 року не може бути беззаперечним доказом того, що позивачем придбано транспортний засіб за 29 562,30 $USD, оскільки у вищевказаному висновку при визначенні ринкової вартості автомобіля було взято середній показник ціни ТЗ, що ввозиться на митну територію України без урахування митних платежів та з вирахуванням вартості усіх видів можливих витрат на його ремонт.

При цьому, у графі «обмеження достовірності дослідження» містяться застереження що висновки цього дослідження достовірні при дотриманні умов, зокрема, технічний стан транспортного засобу на момент проведення огляду відповідає технічному стану на момент перетину кордону України, та те, що надані на дослідження супровідні документи є достовірними.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

23. Скаржник у своїй касаційній скарзі не погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, вважає їх необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки судами неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень у справі.

24. Підставою касаційного оскарження судових рішень у цій справі скаржником зазначено пункт 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) - якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

25. Зокрема в доводах касаційної скарги позивач зазначає, що судами попередніх інстанцій при ухваленні оскаржуваних рішень у цій справі не були враховані висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 18 травня 2022 року по справі № 520/3246/2020, від 14 травня 2019 року по справі № 810/4293/17, від 10 жовтня 2019 року по справі № 809/1469/16, від 09 липня 2020 року по справі № 804/5445/17, від 13 лютого 2020 року по справі № 810/1175/16, від 08 жовтня 2019 року по справі № 803/776/17, 23 липня 2019 року по справі № 1140/3242/18, від 23 квітня 2019 року по справі № 810/1479/16, від 29 січня 2019 року по справі № 815/6827/17.

26. Скаржник наголошує, що митну вартість імпортованого транспортного засобу, що вказана декларантом у митній декларації № UA807200/2021/004255, визначено за основним методом, а до самої митної декларації декларантом подано всі необхідні документи для підтвердження заявлених відомостей про її митну вартість за ціною договору.

27. При цьому наголошує про необґрунтованість посилання судів попередніх інстанцій на інформацію, отриману з мережі Інтернет, а саме сайту американських аукціонів bidfax.info. Вказує, що судами не встановлено статус вказаного сайту, жодним чином не підтверджено актуальність та правдоподібність вказаної на ньому інформації. При цьому звертає увагу, що правовідносини щодо купівлі-продажу автомобіля марки: LAND ROVER модель RANGE ROVER SPORT SVR з VIN кодом НОМЕР_1 виникли у ОСОБА_1 виключно з продавцем - юридичною особою Logistix 101. Inc., а тому у спірних правовідносинах необхідно керуватися саме умовами інвойсу № 00864410 від 10 вересня 2020 року, наданого позивачем.

28. Також скаржник звертає увагу про необґрунтованість тверджень судів попередніх інстанцій щодо неподання ОСОБА_1 документів на підтвердження транспортних витрат, оскільки такі витрати були зазначені безпосередньо у Invoice № 00864410 від 10 вересня 2020 року, а саме: shipping (delivery terms USA Savannah - Germany Bremen) - 500$; shipping (delivery terms Germany - CPT Ukraine Kharkiv) - 600$.

29. Окремо скаржник звертає увагу на помилковість віднесення судами попередніх інстанцій вказаної справи до категорії справ незначної складності.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

30. Верховний Суд, переглянувши оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах, відповідно до частини першої статті 341 КАС України, виходить з такого.

31. Так, відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справляння митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України, Податкового кодексу України та інших законів України з питань оподаткування.

32. Відповідно до частини першої статті 246 МК України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

33. Частиною першою статті 248 МК України передбачено, що митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

34. Відповідно до частин першої, другої статті 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи. Електронне декларування здійснюється з використанням електронної митної декларації, засвідченої електронним цифровим підписом, та інших електронних документів або їх реквізитів у встановлених законом випадках, а також електронних (сканованих) копій паперових документів, засвідчених електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

35. Умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (частина шоста статті 257 МК України).

36. Крім цього, частиною третьою статті 318 МК України встановлено, що митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

37. Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (стаття 49 МК України).

38. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина друга статті 52 МК України).

39. Відповідно до статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 МК України).

40. Як визначено у частині третій статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи відповідно до переліку, наведеного в даній нормі.

41. Відповідно до частин першої - третьої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

42. Згідно з частинами шостою та сьомою вказаної статті МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

43. Відповідно до частини першої статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

44. Положеннями частин другої та третьої статті 57 МК України визначено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

45. За приписами частини восьмої статті 57 МК України, у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

46. Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що основним методом визначення митної вартості товарів є перший метод (за ціною договору), але обов`язок довести задекларовану митну вартість товару лежить на декларанті. Декларант при митному оформленні імпортованого товару зобов`язаний надати документи за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України. Контролюючий орган вправі витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

47. Водночас, наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви можуть бути зумовлені, зокрема неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, результату митного огляду цього товару, порівнянням заявленої митної вартості з митною вартістю ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.

48. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 07 травня 2020 у справі № 826/10527/17, від 09 червня 2020 року у справі № 1.380.2019.002044.

49. Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України (стаття 53) заборонено, проте надання документів, які підтверджують митну вартість товарів, що визначені частиною другою статті 53 Митного кодексу України, є обов`язком декларанта. До таких документів які підтверджують митну вартість товарів відносять зокрема такі документи як рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу), банківські платіжні документи, або інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що стосуються оцінюваного товару та які підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

50. Судами встановлено, що митна вартість товару заявлена позивачем за ціною договору (основний метод) відповідно до статті 58 МК України. Отримувача даного транспортного засобу заявлено позивача.

51. Для підтвердження заявленої митної вартості товару під час проведення митного контролю та митного оформлення уповноваженою позивачем особою разом з МД надано наступні документи:

рахунок-фактуру (інвойс) 00864410 від 09 жовтня 2021 року, декларацію про походження товару № 00864410 від 09 жовтня 2021 року, акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу (у випадках митного огляду UA209040/2021/010185 від 12 березня 2021 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 11 серпня 2020 року, договір про надання послуг митного брокеру № 11/03/21 від 11 березня 2021 року, довіреність № НМС 280399 від 05 березня 2021 року, технічні характеристики від 23 березня 2021 року, квитанцію № 0.0..1 від 05 березня 2021 року, паспорт громадянина Республіки Литва серія НОМЕР_3 від 24 квітня 2014 року, паспорт громадянина України серія НОМЕР_4 , митну декларацію №.2021.004255 від 23 березня 2021 року.

52. Суди дійшли висновку, документи надані декларантом до митного оформлення не містять всіх відомостей щодо заявленої митної вартості товару.

53. Зокрема під час перевірки наданих позивачем документів виявлено розбіжності у митній вартості вказаного автомобіля. Так, згідно інформації, яка є у відкритому доступі в мережі інтернет (офіційний сайт американських аукціонів bidfax.info за посиланням https://bidfax.info/land-rover/range-rover/6344384-land-rover-range-rover-sport-svr-2019-gray-50l-8-vin-НОМЕР_1.html, пошук по VIN-коду НОМЕР_1 ) вказаний ТЗ був проданий на аукціоні COPART (USA, https://www.copart.com/lot/34658640/salvage-2019-land-rover-range-rover-sport-svr-nc-lumberton) лот № 34658640 від 08 вересня 2020 року за 75 500 дол. США.

Однак, при митному оформлені автомобіля декларантом була заявлена митна вартість 28 608 дол. США на підставі інвойсу та платіжного доручення від 10 вересня 2022 року, тобто, складених через день після закінчення аукціону, що значно відрізняється від вартості вказаного автомобіля за даними офіційного сайту американських аукціонів bidfax.info.

54. Ураховуючи те, що декларантом не було надано всіх обов`язкових документів у підтвердження заявленої митної вартості товару та встановлені розбіжності між заявленою митною вартістю автомобіля та інформацією з відкритих джерел, Слобожанська митниця Держмитслужби при здійсненні митного контролю запитала у позивача відповідні документи, що підтверджують оплату всіх складових заявленої митної вартості. Декларант від подання додаткових документів відмовився.

55. Таким чином, судами обґрунтовано установлено, що декларантом/позивачем не надано під час подання МД № UA807200/2021/004255 для митного оформлення документи на підтвердження числових значень всіх складових митної вартості, з метою зменшення бази оподаткування товару, також не спростовано доводи митного органу щодо продажу одного того ж самого транспортного засобу на аукціоні відповідній фірмі за суму яка значно перевищує суму яка задекларована позивачем при розмитнені автомобіля придбаного у цій фірмі.

Тобто, у митного органу виникли об`єктивно обґрунтовані сумніви щодо таких обставин, з огляду на придбання позивачем автомобіля у відповідному стані за значно меншу суму коштів у фірми, яка придбала цей автомобіль з аукціону у цей же період за суму, яка майже у двічі більше, та зазначені обставини декларант, на якому полягає обов`язок доводи дійсну митну вартість товару не зміг спростувати належними документами.

56. З огляду на наведене суди попередніх інстанцій правильно визнали необґрунтованими твердження позивача про надання відповідачу всіх документів, які підтверджують заявлену декларантом митну вартість, зокрема, суди при вирішенні спору встановили відсутність підтвердження числових значень складових митної вартості товару та ціни, що фактично сплачена, а також не подання декларантом документів, які пропонувалось подати митним органом.

57. Суд погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про те, що на момент винесення рішення про коригування митної вартості у митного органу були обґрунтовані сумніви щодо правильності визначення митної вартості товару та перевірки наявності або відсутності застережень щодо застосування методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту) згідно статті 54 МК України.

58. Неподання позивачем витребуваних документів зумовило неможливість застосування митним органом основного методу визначення митної вартості та виникнення у відповідача права на коригування митної вартості шляхом застосування другорядного методу й на відмову у прийнятті поданої митної декларації.

59. При цьому, суди обґрунтовано відхили посилання позивача на висновок експерта за результатами автотоварознавчого дослідження ХНДІСЕ ім.проф. Бокаріуса № 5914 від 29 березня 2021 року згідно якого ринкова вартість легкового автомобіля «Land Rover Range Rover Sport SVR» VIN НОМЕР_1 , що ввозиться на митну територію України, складає 29 562,30 дол. США., оскільки вказаний висновок містить застереження що висновки цього дослідження достовірні при дотриманні умов, зокрема, технічний стан транспортного засобу на момент проведення огляду відповідає технічному стану на момент перетину кордону України, та те, що надані на дослідження супровідні документи є достовірними. У той же час матеріали справи не містять беззаперечних доказів, що вказані умови були дотримані.

60. Водночас колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про те, що відповідач мав правові підстави при коригуванні митної вартості враховувати інформацію щодо ціни продажу згаданого автомобіля з конкретним ідентифікаційним номером (VIN), розміщену в мережі Інтернет, на сайті bidfax.info.

61. Аналізуючи посилання позивача на те, що інформація з означеного інтернет-джерела була безпідставно врахована митним органом як доказ, колегія суддів виходить з того, що наказом Державної фіскальної служби України від 11 вересня 2015 року № 689 затверджено Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до розділу 5 якого під час робіт з аналізу, виявлення та оцінки ризиків органи доходів і зборів можуть використовувати інформацію, отриману з мережі Інтернет.

62. Отже під час роботи з аналізу, виявлення та оцінки ризиків інформація, яка розміщена в мережі Інтернет, може бути використана митним органом як джерело довідкової інформації наряду з іншими доказами, наявними у його розпорядженні.

63. Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо наявності у митного органу правових підстав до коригування митної вартості заявленого позивачем до митного оформлення транспортного засобу та, як наслідок, прийняття оскаржуваних у цій справі рішень.

64. Вирішуючи спір, суди попередніх інстанцій повно встановили обставини справи, проаналізували й перевірили усі доводи сторін. Скарга не містить інших обґрунтувань, ніж ті, які були висловлені позивачем в судах попередніх інстанцій, і з урахуванням яких суди вже надавали правову оцінку встановленим у справі обставинам.

65. Колегія суддів уважає безпідставними посилання скаржника на висновки Верховного Суду, які на його думку, не були враховані судами попередніх інстанцій при ухваленні судових рішень, скільки вони здійснені за різних фактичних обставин, з урахуванням повноти, належності, достатності доказів, наданих учасниками справи та зібраних судами у кожній конкретній справі в підтвердження складу податкових правопорушень.

66. Відповідно до частини третьої статті 343 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2021 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2022 року у справі № 520/18432/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М. М. Яковенко

Судді І. В. Дашутін

О. О. Шишов