Справа № 440/7982/23
Суддя: Л.М. Петрова
Дата ухвалення: 2023-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

25 вересня 2023 рокум. ПолтаваСправа № 440/7982/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Петрової Л.М., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби в Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Державної податкової служби в Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 29.12.2015.

Ухвалою суду від 26.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі 440/7982/23, призначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

21.07.2023 до суду від Головного управління Державної податкової служби в Полтавській області надійшло клопотання про залишення позову без розгляду. Так у клопотанні зазначено, що позивач звернулася до суду із позовом лише 16.06.2023 щодо оскарження податкового повідомлення-рішення № від 29.12.2015, у той час рекомендований лист від 29.12.2015 №936 повернувся до відправника 01.02.2016 з позначкою за закінченням терміну зберігання, що підтверджується довідкою відділення зв`язку Укрпошти, наданою до відзиву. Відповідач звертає увагу суду на те, що звернення щодо оскарження відбулося більш ніж через сім років з моменту, з якого податкове повідомлення-рішення вважається врученим належним чином. З огляду на викладене, відповідач стверджує, що позов ОСОБА_1 слід залишити без розгляду, оскільки позивачем пропущено строк звернення до суду із позовом.

Ухвалою суду від 12.09.2023 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби в Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення залишено без руху.

На виконання вимог ухвали суду від 12.09.2023 представником позивача подано до суду клопотання в якому зазначено, що ухвалою від 26.06.2023 Полтавський окружний адміністративний суд констатував, що адміністративний позов відповідає вимогам статей 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України. Крім того, зазначено, що з наявних у справі письмових доказів можна встановити, що наказ ДПІ у м. Полтаві ГУ ДФС у Полтавській області «Про проведення документальної позапланової перевірки фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 » № 1329 від 06.11.2015 року та повідомлення № 7285/Д/16-01-17-04-12 від 06.11.2015 року були направлені податковим органом з рекомендованим повідомленням про вручення 06.11.2015р., однак як стверджує позивач таке поштове відправлення позивач не отримувала, а це означає, що його було повернуто з приміткою пошти «за закінченням зберігання». При цьому, перевірку платника ОСОБА_1 було проведено у період з 09.11.2015 р. по 10.11.2015, акт перевірки складено 11.11.2015 р. Позивач вважає за необхідне наголосити на тому, що статтею 42 ПК України, зокрема пунктами 42.1 та 42.2 визначено, що податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу. Позивач зазначає, що має обґрунтовані підстави вважати, що відповідачем не доведено факт вручення ОСОБА_1 наказу ДПІ у м. Полтаві ГУ ДФС у Полтавській області «Про проведення документальної позапланової перевірки фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 » № 1329 від 06.11.2015 року та повідомлення № 7285/Д/16-01-17- 04-12 від 06.11.2015 року, оскільки вказані документи не було вручено позивачу. Так представник позивача стверджує, що ОСОБА_1 не була обізнана ні про проведення позапланової документальної перевірки, ні про винесення податкового повідомлення-рішення, вказаного вище та з невідомих для неї причин, останній не вручені такі матеріали податкової перевірки.

Надаючи оцінку доводам представника позивача, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до пунктів 42.1 та 42.2 статті 44 Податкового кодексу України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу, і відображатися в електронному кабінеті. Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

За правилами пункту 42.5 статті 44 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику). У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Суд зазначає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 29.12.2015 направлено позивачу рекомендованим листом від 29.12.2015 №936, який повернувся до відправника 01.02.2016 з позначкою за закінченням терміну зберігання.

Таким чином, спірне податкове повідомлення-рішення в установленому Податковим кодексом України порядку надсилалось на адресу позивача, однак залишилось не врученими з незалежних від контролюючого органу причин та повернулось відправнику з відміткою відділення поштового зв`язку "за закінченням терміну зберігання".

Суд зазначає, що позивач об`єктивно міг дізнатись про факт винесення спірних податкових повідомлень-рішень, проте проігнорував можливість звернення до поштового відділення за отриманням листа контролюючого органа.

Суд вважає необхідним зазначити, що частинами першою та другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами; для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Пунктом 102.1 статті 102 Податкового кодексу України визначено, що контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Суд зазначає, що норма пункту 56.18 статті 56 ПК України не визначає процесуального строку звернення до суду і, відповідно, не є спеціальною щодо норми пункту 56.19 статті 56 ПК України. Водночас норма пункту 56.19 статті 56 ПК України є спеціальною щодо норми частини четвертої статті 122 КАС України, має перевагу в застосуванні у податкових спорах і регулює визначену її предметом групу правовідносин - оскарження в судовому порядку податкових повідомлень-рішень та інших рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац третій пункту 56.18 статті 56 ПК України). Вона встановлює строк для їх оскарження протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Даний правовий висновок сформований у постанові Верховного Суду від 26 листопада 2020 року у справі № 500/2486/19.

У постанові від 27 січня 2022 року у справі № 160/11673/20 Верховний Суд остаточно визначив, що процесуальний строк звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення (рішення про застосування штрафних санкцій) у випадку, якщо платником податків не використовувалася процедура досудового вирішення спору (адміністративного оскарження) визначається частиною другою статті 122 КАС України - становить шість місяців і обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Посилання представника позивача на те, що ухвалою від 26.06.2023 року Полтавський окружний адміністративний суд констатував, що адміністративний позов відповідає вимогам статей 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України, суд не приймає до уваги, оскільки відповідно до частини 3 статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду може бути встановлено судом і після відкриття провадження у справі.

Крім того, суд критично оцінює твердження представника позивача стосовно того, що Дейна В.В. не була обізнана ні про проведення позапланової документальної перевірки, ні про винесення податкового повідомлення-рішення.

Як свідчать надані представником відповідача письмові докази, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення було направлене на адресу ОСОБА_1 АДРЕСА_1 .

Правові, соціально-економічні та організаційні основи діяльності у сфері надання послуг поштового зв`язку, а також відносини між органами державної влади та органами місцевого самоврядування, операторами поштового зв`язку і користувачами їх послуг на момент здійснення поштового відправлення регулював Закон України від 04.10.2001 №2759-III "Про поштовий зв`язок".

Відповідно до ч. 2 ст. 13 вказаного Закону, послуги поштового зв`язку надаються на договірній основі згідно з Правилами надання послуг поштового зв`язку, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, та повинні відповідати встановленим нормам якості.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 затверджено Правила надання послуг поштового зв`язку (надалі - Правила №270).

Відповідно до п. 2 цих Правил, повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу - повідомлення, яким оператор поштового зв`язку доводить до відома відправника чи уповноваженої ним особи інформацію про дату вручення реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом та прізвище одержувача.

Згідно з п. 99 Правил №270, рекомендовані поштові відправлення (крім рекомендованих листів з позначкою Судова повістка), рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі у приміщенні об`єкта поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним.

У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу.

Відповідно до п. 116 Правил №270, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження, відправлення "EMS" - 14 календарних днів, міжнародні поштові перекази - відповідно до укладених угод.

Після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення, поштові перекази повертаються відправнику (п. 117 Правил №270).

Тож з урахуванням обставин відправлення з боку ДПС на адресу позивача оскаржуваного рішення та місячного терміну зберігання поштового відправлення на об`єкті поштового зв`язку місця призначення, очевидним є висновок про те, що процедура оскарження податкового повідомлення-рішення закінчилася у 2016 році, тоді як до суду позивачка звернулася з даним позовом лише 16.06.2023.

Крім того, неотримання позивачем кореспонденції, яка свого часу направлялася на її податкову адресу з боку ДПС, у свою чергу не може бути виправданням у випадку вирішення питання дотримання строків звернення до адміністративного суду.

За викладених обставин суд не визнає обґрунтованими заявлені в клопотанні доводи представника позивача щодо обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду.

За приписами частини третьої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби в Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Л.М. Петрова