Справа № 380/19999/23
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2023-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2023 рокусправа № 380/19999/23

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мартинюк Віталій Ярославович, розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернула в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - відповідач), в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення, оформлене листом від 25.07.2023 року №19589-20035/3-52/8-1300/23 щодо відмови у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника з дня, що настає за днем смерті годувальника, тобто з 06 січня 2023 року;

зобов`язати призначити у зв`язку з втратою годувальника за померлого ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ), з 06 січня 2023 року, провести перерахунок та здійснити виплату пенсії, із урахуванням фактично проведених виплат, з дати її призначення, тобто з 06.01.2023 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 20.01.2023 року звернулася до відповідача із заявою про про призначення пенсії по втраті годувальника, а саме про перехід на пенсію чоловіка. 25.01.2023 року поштовим направденням від відповідача отримала відмову у зв`язку з наявністю описки в документах чоловіка. В подальшому позивач звернулася до суду про встановлення юридичного факту. Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області заяву позивача задоволено та встановлено юридичний факт, що позивач є дружиною померлого. Отримавши рішення суду, 30.05.2023 року позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника з 06.01.2023 року, однак 15.07.2023 року поштовим направденням від відповідача отримала відмову. Не погоджуючись з відмовою, позивач звернулася до суду з адміністративним позовом.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що із заявою про переведення з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника з 06.01.2023р оку позивач не зверталася, а відтак рішення про відмову на переведення відповідачем не приймалося. Вказує на те, що позивача переведено з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника з 30.05.2023 року з дня подання заяви. Також зазначає, що ст. 45 Закону № 1058 застосовується саме для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, а не переведення з одного виду пенсії на інший. Просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 29.08.2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 , виданого 30.08.2012 року Серії НОМЕР_2 , позивач отримує пенсію за віком.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 10.01.2023 року серії НОМЕР_3 та який згідно свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_4 , був чоловіком позивача.

З матеріалів справи убачається, що 20.01.2023 року позивач звернулася до територіального органу Пенсійного фонду Укрїни (сервісного центру №5) в м.Червонограді із заявою про переведення на пенсію по втраті годувальника про що за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області було прийнято рішення №46 від 25.01.2023 року про відмову в переведенні на пенсію в разі втрати годувальника.

В даному рішенні зазначено, що відповідно до свідоцтва про одруження НОМЕР_5 від 26.02.1958 року зазначено, « ОСОБА_3 », а в інших документах вказано « ОСОБА_4 », а відтак виявлено помилки у документі, який засвідчує родинні стосунки з померлим годувальником.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 27.04.2023 року у справі № 459/1244/23 встановлено юридичний факт, а саме: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є дружиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до довідки виконавчого комітету ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , дійсно була зареєстрована з чоловіком ОСОБА_2 до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 і перебувала на його утриманні.

30.05.2023 року позивач повторно звернулася до органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії в разі втрати годувальника надавши, в тому числі, рішення суду від 27.04.2023 року у справі № 459/1244/23.

Так, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 06.06.2023 №46 ОСОБА_1 з 30.05.2023 року переведено з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Крім того, відповідач, листом від 13.06.2023 №15648-15419/3-52/8-1300/23 повідомив позивача, що пенсійну виплату їй призначено з 30.05.2023 року з дня подання заяви, у відповідності до частини 3 статті 45 Закону №1058.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, позивач в подальшому звернулася до органу Пенсійного фонду України із заявою щодо призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника з 06.01.2023 року.

Проте, відповідач листом від 25.07.2023 повідомив позивача, що детальне роз`яснення та про результат розгляду заяв про перевенння на пенсію у зв`язку з втратою годувальника від 20.01.2023 та від 30.05.2023 їй було надано листом від 13.06.2023 №15648-15419/3-52/8-1300/23.

В даному листі зазначено, що нормами чинного законодавства не передбачено переведення на пенсію у зв`язку з втратою годувальника з дня смерті годувальника (у Вашому випадку з 06.01.2023).

Не погодившись із такою відповіддю позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Змістом спірних правовідносин є відмова Головного управління Пенсійного фонду у Львівській області у призначенні позивачу пенсії у зв`язку з втратою годувальника з 06.01.2023 р.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із преамбулою Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Статтею 8 вказаного Закону передбачено право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону №1058-IV призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону №1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Тобто, законом встановлено право вибору позивача одного з виду пенсій.

Згідно з частиною першою статті 36 Закону №1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування (абз. 2 ч. 1 ст. 36 Закону №1058-IV).

Непрацездатні члени сім`ї особи, зниклої безвісти, у порядку, передбаченому Законом України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти», які були на її утриманні, незалежно від тривалості страхового стажу годувальника, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника у порядку, встановленому цим Законом, якщо інше не передбачено Законом України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти» (абз. 3 ч. 1 ст. 36 Закону №1058-IV).

Пунктом 1 частини третьої статті 36 Закону №1058-IV зазначено, що непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Згідно з абзацом 2 пункту 2 частини третьої статті 36 Закону №1058-IV члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Порядок №22-1).

Відповідно до пункту 2.3 вказаного Порядку (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу.

Аналізуючи вищенаведені норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що члени сім`ї померлого годувальника, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Спірні правовідносини у даній справі виникли щодо дати, з якої позивач має право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Так, за твердженням позивача, пенсія у зв`язку з втратою годувальника повинна їй бути призначена з дня смерті годувальника, тобто з 06.01.2023 року. Таку позицію позивач мотивує нормами пункту 3 частини першої статті 45 Закону №1058-IV, відповідно до якого пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

Разом з тим, суд зазначає, що частина перша статті 45 Закону №1058-IV регулює строки призначення пенсії вперше, в той час коли частина третя означеної статті встановлює строк переведення з одного виду пенсії на інший та обумовлює, що таке переведення здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Суд зауважує, що в практиці застосування пенсійного законодавства не існує поняття перепризначення, повторного призначення або будь-якого іншого призначення пенсії, окрім поняття «призначення пенсії», яким є первинне та єдине її призначення, а всі подальші зміни щодо пенсійного забезпечення особи відбуваються виключно шляхом перерахунку пенсії або переведення з одного виду пенсії на інший.

З матеріалів справи слідує, що 20.01.2023 року позивач вперше звернулася до органу Пенсійного фонду Укрїни із заявою про переведення на пенсію по втраті годувальника про що останнім було прийнято рішення №46 від 25.01.2023 року про відмову в переведенні на пенсію в разі втрати годувальника, оскільки у свідоцтві про одруження було виявлено помилки у документі, який засвідчує родинні стосунки з померлим годувальником.

Як вже вище зазначено, позивач повторно (30.05.2023) звернулася до органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії в разі втрати годувальника надавши, рішення суду від 27.04.2023 року у справі № 459/1244/23 про що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області від 06.06.2023 №46 прийнято рішення про те, що позивача з 30.05.2023 року переведено з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Вказане рішення в частині дати переведенння позивачем не оскаржене в адміністративному та судовому порядку, доказів протилежного матеріали справи не містять.

Крім того, слід зазначити таке.

Позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення, оформлене листом від 25.07.2023 року №19589-20035/3-52/8-1300/23 щодо відмови у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника з дня, що настає за днем смерті годувальника, тобто з 06 січня 2023 року.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, жодних рішень призначення чи відмови у призначенні пенсії на заяву позивача від 14.07.2023 відповідачем прийнято не було, а лише надано відповідь та повідомлено її, що відповідно до частини 3 статті 45 Закону №1058 переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі.

При цьому, судом не беруться до уваги інші посилання позивача, з огляду на встановлені обставини.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачем у спірних правовідносинах, було дотримано критеріїв правомірності, передбачених ч.2 ст.2 КАС України, а тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Щодо судового збору, то, у відповідності до вимог ст.139 КАС України, такий не належить стягувати із сторін.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяМартинюк Віталій Ярославович