Справа № 520/2554/22
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2023-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 р. Справа № 520/2554/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Рєзнікової С.С. , Мельнікової Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Національного наукового центру "Харківський фізико-технічний інститут" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.02.2023, головуючий суддя І інстанції: Бідонько А.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 20.02.23 по справі № 520/2554/22

за позовом Національного наукового центру "Харківський фізико-технічний інститут"

до Північно-східного офісу Державної аудиторської служби України

про визнання протиправною та скасування вимоги,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Національний науковий центр "Харківський фізико-технічний інститут", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом та просить суд: визнати протиправною та скасувати вимогу Північно-східного офісу Державної аудиторської служби України щодо усунення порушень законодавства від 04.01.2022 №202003-14/21-2022 в частині забезпечення виконання пунктів 1,2,3,4,5.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Держаудитслужба направивши вимогу про усунення порушень від 04.01.2022 №202003-14/21-2022 у частині пунктів 1, 2, 3, 4, 5 прийняла цю вимогу необґрунтовано, без урахування письмових доказів та пояснень, які надавались позивачем в ході перевірки. Водночас, ці письмові докази повністю спростовують законність заявленої органом фінансового контролю вимоги.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.02.2023 адміністративний позов Національного наукового центру "Харківський фізико-технічний інститут" до Північно-східного офісу Державної аудиторської служби України про визнання протиправною та скасування вимоги залишено без задоволення.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.02.2023 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що згідно з Тематичним планом ННЦ ХФТІ на 2018 рік за проектом ЦВ-3-10 строки виконання роботи:01.08.2018 - 31.12.2019, обсяг фінансування визначено окремо на поточний 2018 рік. Виконання робіт підтверджується витягом з протоколу №2 (148) засідання Бюро Відділення ядерної фізики та енергетики НАН України від 27.02.2020. Згідно з Договором №02-03-2018 термін проведення робіт: 03.09.2018-28.12.2018. Виконання робіт підтверджується двостороннім актом №1 від 28.12.2018, термін виконання робіт: початок 03.09.2018 закінчення 28.12.2018 та Кошторисом витрат. При цьому, головним розпорядником бюджетних коштів - НАН України зміни в темплан і договір, зокрема щодо строків їх виконання, обсягів фінансування не вносилися. Роботи виконано в повному обсязі і в строки, встановлені Темпланом і Договором. Претензій, зауважень, в тому числі, щодо виконання робіт у вересні, з боку Замовника не було. Фактичні витрати в цілому не перевищили виділені бюджетні асигнування на виконання даних проектів, витрачено коштів рівно стільки, скільки передбачено планом. Тобто, ННЦ ХФТІ діяв відповідно до умов і строків, встановлених у Проектах.

Щодо висновку суду першої інстанції, що згідно п.2 ч. 2 ст. 49 Бюджетного кодексу України витрати за зазначеними НДР можливо розпочати тільки з 26.09.2018 року, апелянт зазначає, що паспорт бюджетної програми затверджується головним розпорядником і Мінфіном і визначає основні умови бюджетної програми. В свою чергу, для ННЦ ХФТІ, як виконавця робіт, підставою для їх виконання є темплан та договір, а не паспорт бюджетної програми.

Тобто наявність паспорту бюджетної програми є обов`язковою для здійснення платежів Казначейством. І жодним нормативно-правовим актом не передбачена обов`язковість наявності паспорта бюджетної програми для початку та виконання робіт.

Кошти на виконання Проектів за КПККВК 6541230 надійшли на рахунок ННЦ ХФТІ 30.08.2018, а 27.09.2018 - кошти знову надійшли на рахунок ННЦ ХФТІ, банківські виписки надано до матеріалів справи.

За виконання робіт за Проектами у вересні 2018 року здійснено преміювання задіяних працівників, нарахування премій по КПККВК 6541230 відображено у розрахункових листах за жовтень 2018 року, що не є порушенням діючого законодавства. Також, діючим законодавством не передбачено обов`язок ведення окремо табелів обліку використання робочого часу в розрізі договорів.

Тому включення до складу фактичних витрат за жовтень 2018 премій при виконанні НДР за КПКВК ДБ 6541230 у вересні 2018 не є порушенням правил обліку витрат при виконанні робіт і не є доказом того, що роботи у вересні не виконувалися.

Крім того, апелянт вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що виконання посадових обов`язків працівниками ДОТ ОК ННЦ ХФТІ (сторожем, теслярем, робітником з благоустрою території, слюсарем- сантехніком, двірником, електромонтером з ремонту та обслуговуванню електроустаткування роботи) не було можливим, у зв`язку з передачею 12.10.2020 усього нерухомого майна, технічної і правовстановлюючої документації ДОТ ОК ННЦ ХФТІ із державної власності у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міста Зміївського району, через наступне.

Національний науковий центр "Харківський фізико-технічний інститут" 12.10.2020 на підставі акта приймання - передачі з балансу ННЦ ХФТІ у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міста Зміївського району передано нерухоме майно Дитячого оздоровчого табору Оздоровчого комплексу ННЦ ХФТІ (ДОТ).

Інше майно (обладнання, інструменти, прилади, інші матеріальні активи), що обслуговувало ДОТ, не передано і залишалося на території ДОТ у зв`язку з реорганізацією Зміївської районної ради в ході реалізації реформи децентралізації до вирішення питання щодо його передачі правонаступнику. Вищезазначені працівники, які закріплені за ДОТ, продовжували виконувати свої посадові обов`язки до вирішення питання щодо передачі (вивезення) майна ННЦХФТІ з території табору та встановлення охорони. Позивачем надано акт внутрішнього переміщення основних засобів від 11.08.2021, який підтверджує вивезення останнього майна з території ДОТ в серпні 2021 року.

Виконання роботи вказаними працівниками до 31.08.2021 підтверджується табелями обліку використання робочого часу, поясненнями працівників.

Таким чином, висновок Суду про відмову в задоволенні позову в цій частині є необгрунтованим.

Стосовно порушень позивачем чинного законодавства в частині виплати зайвої заробітної плати працівникам ННЦ ХФТІ при невиконанні ними обов`язків та обсягів робіт, передбачених посадовими інструкціями та при відсутності закріплених за ними транспортних засобів в сумі 441110,60 грн, апелянт зазначає, що діюче законодавство, яке регулює умови праці водіїв, має певні нюанси. До них відноситься, зокрема, простій автомобіля, не з вини водія. Згідно з п. 2.1 "Ж" Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, яке затверджене наказом Мінтрансу від 07.06.2010 №340, час простоїв не з вини водія включають до робочого часу водія. Якщо водій на роботу вийшов, але не виїжджав, а виконував іншу роботу, передбачену його посадовими обов`язками, або простоював, то цей період вважається як такий, що відпрацьований ним. Роз`яснення щодо нарахуванням заробітної плати водіям на період простою надано в листі Мінсоцполітики від 23.01.2009 № 57/13/84-09, де передбачено: часом, фактично відпрацьованим водієм, вважаються години, проставлені в табелі обліку робочого часу. Якщо водій у робочий час не виїжджав, однак був на роботі, йому здійснюється оплата за ці години.

Виконання роботи вказаними працівниками підтверджується табелями обліку використання робочого часу.

Стосовно пункта 4 вимоги про порушення позивачем норм статей 130-136 КЗпП, та необхідності відшкодування шкоди (збитків), заподіяної внаслідок не проведення претензійно-позовної роботи, щодо своєчасного стягнення заборгованості по рахунках з мешканцями гуртожитків в сумі 170 591,15 грн, апелянт зазначає, що станом на 31.08.2021 ННЦХФТІ не втратив право на звернення до суду. Станом на дату подачі позовної заяви по даній справі ННЦ ХФТІ до Київського районного суду м. Харкова подано цивільні позови про стягнення вказаної заборгованості.

Станом на дату подачі даної апеляційної скарги за вказаними позовами Київським районним судом м. Харкова: задоволено в повному обсязі позовні вимоги ННЦ ХФТІ про стягнення заборгованості за комунальні послуги за позовами до: ОСОБА_1 (справа № 953/1555/22, рішення від 26.01.2023); ОСОБА_2 (справа №953/1551/22, рішення від 01.12.2022); ОСОБА_3 (справа №953/1552/22, рішення від 26.01.2023); ОСОБА_4 (справа №953/1548/22, рішення від 01.12.2022); Савчук Р.Н. (справа №953/1549/22, рішення від 01.12.2022); Козлової Н.В. (справа №953/1545/22, рішення від 08.12.2022); ОСОБА_5 (справа № 953/1554/22, рішення від 01.11.2022); та триває розгляд справ за позовними вимогами ННЦ ХФТІ про стягнення заборгованості за комунальні послуги до: ОСОБА_6 (справа №953/1542/22); ОСОБА_7 (справа №953/1537/22); ОСОБА_8 (справа №953/1553/22).

Щодо пункту 5 спірної вимоги про необхідність відшкодування на користь ННЦХФТІ шкоди (збитків), заподіяної внаслідок врахування в оплату мешканцями гуртожитків платежів за розрахунково-касове обслуговування в сумі 154258,62 грн, апелянт зазначає, що суд першої інстанції визнаючи обґрунтованими висновки відповідача, не надав належної оцінки доводам позивача про відсутність визначення в чому саме полягає порушення ч. 3, 4 ст.13 Бюджетного кодексу України, які визначають складові частини спеціального фонду бюджету та групи власних надходжень бюджетних установ.

Відповідач надав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що у період з 28.09.2021 по 09.12.2021 Північно-східним офісом Держаудитслужби відповідно до п.1.2.1.1. Плану проведення заходів державного фінансового контролю Північно-східного офісу Держаудитслужби проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності Національного наукового центру "Харківський фізико-технічний інститут" за період з 01.10.2013 по 31.08.2021.

За результатами проведення ревізії складено акт від 14.12.2021 №202003-08/07, у якому зафіксовані виявлені в ході ревізії порушення діяльності інституту.

Не погодившись з висновками акту ревізії позивачем надано письмові заперечення від 23.12.2021 № 80-90/01-2586.

Першим заступником начальника Північно-східного офісу Держаудитслужби затверджено висновок на заперечення Національного наукового центру "Харківський фізико - технічний інститут" до акта ревізії від 1412.2021 №2020003-08/07, яким зафіксовано, що висновки за результатами проведеної ревізії є правомірними. Заперечення не прийняті.

04 січня 2022 року Північно-східним офісом Державної аудиторської служби України прийнято вимогу щодо усунення порушень законодавства №202003-14/21-2022, в якій зафіксовані порушення фінансової дисципліни та заходи, які має вжити позивач для забезпечення їх усунення, зокрема в частині оскарження:

1. В порушення п.17 постанови Кабінету Міністрів України від 20.07.1996 № 830 "Про затвердження Типового положення з планування, обліку і калькулювання собівартості науково-дослідних та дослідно-конструкторських робіт», п.3 постанови Кабінету Міністрів України від 31.01.2001 № 74 2Про умови оплати праці працівників бюджетних науково-дослідних установ і організацій та інших наукових установ Національної академії наук" та п.2.10 Положення про порядок та умови виплати премій, надбавок працівникам ННЦ ХФТІ, встановлено завищення вартості НДР в результаті віднесення до фактичних витрат на оплату праці з нарахуваннями по двох НДР безпідставно нарахованої премії за період з 01.10.2018 по 31.10.2018 в загальній сумі 674654,90 грн.

Щодо порушення, зазначеного у пункті 1 Вимоги вимагається - забезпечити відшкодування на користь ННЦ ХФТІ завищення фактичних витрат по оплаті праці при виконанні науково-дослідних робіт в сумі 553330,00 грн. та провести перерахунок єдиного соціального внеску на 121 324,90 грн. у зв`язку з його надмірним перерахуванням.

2. В порушення вимог ст. 94 КЗпП, ст.ст.1, 2 Закону України "Про оплату праці" після передачі ДОТ з балансу ННЦ ХФТІ відповідно до Постанови НАН України від 11.09.2020 р. № 152, акта приймання-передачі від 12.09.2020, працівникам проведено нарахування та виплата заробітної плати в сумі 602898,82 грн.

Щодо порушення, зазначеного у пункті 2 Вимоги вимагається - забезпечити відшкодування на користь ННЦ ХФТІ за невідпрацьований час працівниками шкоди (збитків), заподіяних зайвою виплатою заробітної плати працівникам після передачі дитячого оздоровчого табору за невідпрацьований час в загальній сумі 494 179,36 грн., провести перерахунок єдиного соціального внеску на суму 108719,46 грн. у зв`язку з його надмірним перерахуванням.

3. В порушення вимог ст. 94 КЗпП, ст.ст.1, 2 Закону України "Про оплату праці" водіям Оздоровчого комплексу ННЦ ХФТІ виплачено заробітної плати при невиконанні ними обов`язків та обсягів робіт, передбачених посадовими інструкціями та відсутності закріплених за ними транспортних засобів в загальній сумі 540241,32 грн.

Щодо порушення, зазначеного у пункті 3 Вимоги вимагається - забезпечити відшкодування на користь ННЦ ХФТІ працівниками шкоди (збитків), заподіяних зайвою виплатою заробітної плати при невиконанні ними обов`язків та обсягів робіт, передбачених посадовими інструкціями та при відсутності закріплених за ними транспортних засобів в сумі 441110,60 грн. та провести перерахунок єдиного соціального внеску на суму 99130,72 грн. у зв`язку з його надмірною сплатою.

4. Невжиття заходів, в т.ч. не проведення претензійно-позовної роботи щодо своєчасного стягнення заборгованості по рахунках з мешканцями гуртожитків призвело до пропуску строку позовної давності, установленого ст. 257 ЦК України тривалістю у 3 роки, втрати можливості звернутися до суду з вимогою про захист свого права про стягнення заборгованості з боржників та недоотримання ННЦ ХФТІ коштів в сумі 170591,15 грн.

Щодо порушення, зазначеного у пункті 4 Вимоги вимагається - забезпечити відшкодування на користь ННЦ ХФТІ відповідно до норм статей 130-136 КЗпП шкоди (збитків), заподіяної внаслідок не проведення претензійно-позовної роботи, щодо своєчасного стягнення заборгованості по рахунках з мешканцями гуртожитків в сумі 170591,15 грн.

5. В порушення вимог ч.3,4 ст.13 Бюджетного кодексу України та п.3 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні2 бухгалтерією ННЦ ХФТІ оплата за розрахунково-касове обслуговування з приймання сум платежів ПрАТ "Державний ощадний банк України" зараховано до суми оплати за проживання у гуртожитку та комунальні послуги в загальній сумі 154268,62 грн.

Щодо порушення, зазначеного у пункті 5 Вимоги вимагається - забезпечити відшкодування на користь ННЦ ХФТІ відповідно до норм статей 130-136 КЗпП шкоди (збитків), заподіяної внаслідок врахування в оплату мешканцями гуртожитків платежів за розрахунково-касове обслуговування в сумі 154258,62 грн.

Не погоджуючись із протиправною вимогою, позивач звернувся до суду.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з підстав їх необгурнтованості.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні визначені Законом України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" від 26 січня 1993 року №2939-XII.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" від 26 січня 1993 року №2939-XII здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Згідно з приписами частини другої статті 1 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" від 26 січня 1993 року №2939-XII орган державного фінансового контролю у своїй діяльності керується Конституцією України, Бюджетним кодексом України, цим Законом, іншими законодавчими актами, актами Президента України та Кабінету Міністрів України.

Головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні (частина перша статті 2 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" від 26 січня 1993 року №2939-XII).

Відповідно до частини другої та третьої статті 2 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" від 26 січня 1993 року №2939-XII державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування. Порядок проведення органом державного фінансового контролю державного фінансового аудиту, інспектування та перевірок державних закупівель установлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" від 26 січня 1993 року №2939-XII інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03 лютого 2016 року № 43 затверджено Положення про Державну аудиторську службу (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з Положенням №43 Державна аудиторська служба України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів та який реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Держаудитслужба, відповідно до підпункту 3 пункту 4 Положення № 43, реалізує державний фінансовий контроль через здійснення: державного фінансового аудиту; перевірки державних закупівель; інспектування (ревізії); моніторингу закупівель.

Відповідно до пункту 2 Порядку №550 інспектування полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності об`єкта контролю і проводиться у формі ревізії, яка повинна забезпечувати виявлення фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб.

Держаудитслужба для виконання покладених на неї завдань має право, зокрема, пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; у разі виявлення збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір в установленому законодавством порядку (підпункти 16, 23 пункту 6 Положення №43).

Відповідно до пункту 50 Порядку №550, за результатами проведеної ревізії у межах наданих прав контролюючі органи вживають заходів для забезпечення, зокрема, звернення до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а також стягнення у дохід держави коштів, одержаних за незаконними договорами, без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства.

Згідно з пунктом 10 частини 1 статті 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" від 26 січня 1993 року №2939-XII органи державного фінансового контролю наділені повноваженнями звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Порядок проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 року №550 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 2 Порядку №550 визначено, що інспектування полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності об`єкта контролю і проводиться у формі ревізії, яка повинна забезпечувати виявлення фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб.

Відповідно до пункту 4 Порядку №550 планові та позапланові виїзні ревізії проводяться контролюючим органом відповідно до Закону № 2939-XII та цього Порядку.

Згідно пункту 35 Порядку №550 результати ревізії оформляються актом.

Якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, контролюючим органом у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього - не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об`єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування (пункт 46 Порядку № 550).

Так, щодо першого пункту вимоги колегія суддів зазначає наступне.

Перевіркою встановлено завищення фактичних витрат при проведенні 2-х НДР за КПКВК ДБ 6541230 "Підтримка розвитку пріоритетних напрямів наукових досліджень", а саме: "Фундаментальні дослідження процесів створення та фізико-механічні властивості наноструктурних радіаційно-толерантних сталей, високоентропійних сплавів та захисних покриттів для матеріалознавчого забезпечення сталого розвитку атомної та термоядерної енергетики" (шифр теми: ЦВ-3-10) та "Створення радіаційно стійких наноструктурних металевих та нітридних покриттів на основі титану, алюмінію і хрому методом вакуумно-дугового осадження з фільтрованої плазми" (шифр теми: 02-03-18).

Відповідно до запиту на проведення наукової (науково-технічної) роботи початок виконання теми ЦВ-3-10 заплановано з 01.08.2018 року. Договір на виконання наукового проекту 02-03-18 укладено 03.09.2018 року.

Поряд з цим, паспорт бюджетної програми за КПКВК ДБ 6541230 на 2018 рік затверджено наказом НАН України та Міністерства фінансів України від 26.09.2018 №562/786.

Постановою Президії НАН України від 26.09.2018 №275 "Про внесення змін до постанови Президії НАН України від 11.07.2018 №232" на 2018 рік затверджено розподіл обсягів фінансування за бюджетною програмою КПКВК ДБ 6541230.

Таким чином, згідно п.2 ч. 2 ст. 49 Бюджетного кодексу України від 08.07.2010 №2456-VI, витрати за зазначеними НДР (з урахуванням дати затвердження паспорту бюджетної програми за КПКВК ДБ 6541230 26.09.2018) можливо було розпочати тільки з 26.09.2018 року.

На підставі наказів по ННЦ ХФТІ "Про заохочення" (із формулюванням: за успішне виконання робіт і сприяння їх виконанню по бюджетній програмі КПКВК ДБ 6541230 у вересні 2018 року) преміювання працівників за темами ЦВ-3-10 та 02-03-18 та віднесення на фактичні видатки по зазначеним темам суми премії здійснено у жовтні 2018 року.

Нарахування премій та їх включення до фактичних витрат за темами ЦВ-3-10 та 02-03-18 проводилось відповідно до наказів по ННЦ ХФТІ, складених на підставі службових записок керівників означених НДР.

Законом України "Про оплату праці" від 24.03.1995 №108/95-ВР передбачено, що структура заробітної плати складається з основної заробітної плати, яка встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок, та додаткової заробітної плати, яка включає зокрема, премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Відповідно до підпункту в) пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 31.01.2001 №74 "Про умови оплати праці працівників бюджетних науково-дослідних установ і організацій та інших наукових установ Національної академії наук", із змінами конкретні умови, порядок та розміри преміювання працівників визначаються у положенні про преміювання працівників відповідної установи.

Згідно до п. 2.10. Положення про порядок та умови виплати премій, надбавок працівникам ННЦ ХФТІ, затвердженим і введеним в дію наказом по ННЦ ХФТІ від 29.12.2017 №487, преміювання працівників проводиться згідно з наказом генерального директора (особи, яка виконує його обов`язки, заступника генерального директора з виконавчої та кадрової роботи) на підставі службових записок, рішень органів влади та вищестоящих організацій з урахуванням фактично відпрацьованого ними часу в звітному періоді (місяць, квартал, півріччя, рік).

Документально встановлено, що фактичні витрати при виконанні НДР за КПКВК ДБ 6541230 проводились в період з жовтня по грудень 2018 року, що відображено у картках обліку фактичних витрат по кожній темі, у формах меморіальних ордерів та формах бюджетної звітності.

За жовтень-грудень 2018 року табелі обліку використання робочого часу складались окремо за КПКВК ДБ 6541030 "Фундаментальні дослідження, прикладні наукові і науково-технічні розробки, виконання робіт за державним замовленням, підготовка наукових кадрів, фінансова підтримка розвитку інфраструктури та наукових об`єктів, що становлять національне надбання, забезпечення діяльності наукових бібліотек" та КПКВК ДБ 6541230. Дослідженням розрахункових листків за жовтень-грудень 2018 року встановлено, що нарахування заробітної плати за зазначений період по кожному працівнику здійснювалось також за двома КПКВК ДБ 6541030 та 6541230.

Згідно з розрахунковими листками нарахування заробітної плати по КПКВК ДБ 6541230 за вересень 2018 року не проводилось; табелі обліку використання робочого часу на виконання НДР по бюджетній програмі за КПКВК ДБ 6541230 у вересні 2018 року не складались.

Пунктом 41 Типового положення з планування, обліку і калькулювання собівартості науково-дослідних та дослідно-конструкторських робіт від 20.07.1996 № 830 (в період дії) передбачено, що за проведення НДР заробітна плата обчислюється виходячи з оформлених належним чином табелів, відомостей обліку відпрацьованого часу або обсягу виконаних робіт.

Відповідно до ст. 30 Закону України № 108/95-ВР роботодавець зобов`язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи.

Таким чином, в ході ревізії документально не підтверджено відпрацювання науковими працівниками робочого часу при виконанні НДР за бюджетною програмою КПКВК ДБ 6541230 у вересні 2018 року.

Щодо посилання позивача на тематичний план ННЦ ХФТІ на 2018 рік за Проектом ЦВ-3-10, колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки як вже встановлено судовим розглядом обсяг фінансування за бюджетною програмою розпочато лише 26.09.2018 року.

За таких підстав колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову в цій частині вимог, оскільки позивачем допущено завищення вартості наукової (науково-технічної) роботи та наукового проекту внаслідок включення до складу фактичних витрат премій, нарахування яких здійснювалось з порушенням вимог п. 17 Типового положення №830.

Щодо другого пункту вимоги колегія суддів зазначає наступне.

Листом від 04.09.2020 № 80-30/01-1772 Генеральний директор ННЦ ХФТІ Шульга М.Ф. звернувся до Президії Національної академії наук України щодо прийняття рішення про передачу дитячого оздоровчого табору Оздоровчого комплексу ННЦ ХФТІ у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міста Зміївського району, внаслідок призупинення його діяльності у зв`язку з зупинкою очисних систем поблизу табору і, як наслідок, неможливістю отримання дозволу на спеціальне водокористування та різким зниженням попиту на придбання путівок у 2019-2020 роках через зазначені причини, а також у зв`язку з введенням карантину на території країни.

Відповідно до постанови Бюро Президії Національної Академії Наук України від 11.09.2020 №152 та на підставі акту приймання-передачі від 12.10.2020 дитячий оздоровчий табір оздоровчого комплексу ННЦ ХФТІ передано із державної власності у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міста Зміївського району.

Передача дитячого оздоровчого табору з балансу ННЦ ХФТІ - 12.10.2020 унеможливило виконання на території табору сторожем, теслярем, робітником з благоустрою території, слюсарем-сантехніком, двірником, електромонтером з ремонту та обслуговуванню електроустаткування роботи, визначеної їх посадовими обов`язками, які були визначені в посадових інструкціях працівників, затверджені заступником генерального директора ННЦ ХФТІ ОСОБА_9 та є обов`язковими до виконання.

Згідно з вимогами абз. 3) ст. 29 КЗпПУ роботодавець зобов`язаний визначити працівникові робоче місце, забезпечити його необхідними для роботи засобами. Таким чином, робочі місця вищезазначеними працівниками були втрачені в зв`язку з передачею ДОТ ОК ННЦ ХФТІ у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міста Зміївського району.

Тобто, виконання посадових обов`язків вищезазначеними працівниками не було можливим, у зв`язку з передачею 12.10.2020 усього нерухомого майна, технічної і правовстановлюючої документації ННЦ ХФТІ за адресою: Зміївський район, с. Дачне, вул. Курортна, 55.

В порушення Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 №228, ННЦ ХФТІ заплановані та здійснені видатки на працівників, які працювали на об`єктах іншою юридичної особи.

Доводи апелянта, що вказані працівники продовжували виконувати свої посадові обов`язки до вирішення питання щодо передачі (вивезення) майна ННЦ ХФТІ з території табору та встановлення охорони, колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки, ні під час перевірки, ні під час судового розгляду позивачем не надано дозвільних документів територіальної громади щодо розміщення майна ННЦ ХФТІ та необхідності перебування працівників у будівлях, які передані згідно акту приймання-передачі від 12.10.2020 року.

Стосовно порушень зазначених у пункті третьому вимоги, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 64 Господарського кодексу України підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Судом встановлено, що до штатних розписів оздоровчого комплексу ННЦ ХФТІ протягом 2015-2021 років включені посади водія 2 класу та водія 3 класу. На зазначені посади протягом 2015 2021 років зараховані водії ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Відповідно до наказів по ННЦ ХФТІ "Про закріплення автомобілів ЗІЛ ММЗ-4502 державний номер НОМЕР_1 та ГАЗ-2705 державний номер НОМЕР_2 " за період з 01.01.2015 по 01.10.2019, на підставі актів прийому-передачі, транспортним відділом ННЦ ХФТІ на літній оздоровчий період до оздоровчого комплексу ННЦ ХФТІ для забезпечення господарської діяльності бази відпочинку "Мрія" та дитячого оздоровчого табору передано автотранспорт ЗІЛ ММЗ-4502 та ГАЗ-2705.

За період з 01.10.2019 по 31.08.2021 накази по ННЦ ХФТІ про закріплення автотранспорту не видавались, транспортним відділом автомобілі до оздоровчого комплексу ННЦ ХФТІ не передавались, що підтверджується даними останніх подорожніх листів: від 22.10.2018 №0059 по автомобілю ГАЗ-2705 державний номер НОМЕР_2 та від 24.09.2019 № 0010 по автомобілю ЗІЛ ММЗ-4502 державний номер НОМЕР_1 .

Посадові інструкції водіїв транспортних засобів, які затверджені директором оздоровчого комплексу ННЦ ХФТІ передбачають: виконання обов`язків: управління одиночними легковими і вантажними автомобілями всіх типів і марок, управління піднімальним механізмом самоскида, заправлення автомобілів паливом, мастильними матеріалами і охолоджуючою рідиною, оформлення дорожніх документів, перевірка технічного стану і приймання автомобіля перед виїздом на лінію, подача автомобілів під навантаження вантажів, а також під розвантаження вантажів, а також легкових автомобілів під обслуговування робітників підприємства, з якими вони ознайомлені під особистий підпис.

В посадових обов`язках зазначена дисциплінарна, адміністративна, матеріальна та кримінальна відповідальність водія за неналежне виконання своїх посадових обов`язків.

Крім того, вимогами пункт 2 частини 1 статті 29 КЗпПУ визначено, що роботодавець зобов`язаний визначити працівникові робоче місце, забезпечити його необхідними для роботи засобами.

Перевіркою встановлено, що дата останнього виїзду автомобіля ГАЗ-2705 державний номер НОМЕР_2 підтверджено подорожнім листом від 22.10.2018 № 0059, по автомобілю ЗІЛ ММЗ-4502 державний номер НОМЕР_1 подорожнім листом від 24.09.2019 № 0010. Дані показників спідометрів, які зазначені в останніх подорожніх листах вищезазначених автомобілів підтверджено їх фактичним оглядом.

Вищенаведене свідчить, що відсутність у водія робочого місця, а саме: наявного автотранспортного засобу унеможливлює виконання ним обов`язків, які передбачені посадовою інструкцією.

Отже, позивачем безпідставно нараховувалась та виплачувалась заробітня плата працівникам.

Стосовно посилань позивача на простій автомобіля не з вини водія, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 34 КЗпПУ у разі простою працівники можуть бути переведені за їх згодою з урахуванням спеціальності і кваліфікації на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації на весь час простою або на інше підприємство, в установу, організацію, але в тій самій місцевості на строк до одного місяця.

Судом встановлено, що ОСОБА_11 у жовтні-грудні 2015 року, січні-березні, травні, листопаді-грудні 2016 року, січні-квітні, червні, листопаді-грудні 2017 року, січні-травні, листопаді-грудні 2018 року, січні-квітні, жовтні-грудні 2019 року, протягом січня-грудня 2020 року та січня-серпня 2021 року; ОСОБА_10 у жовтні-грудні 2015 року, у січні-квітні, вересні-грудні 2016 року, у січні-травні, жовтні-грудні 2017 року, у січні-травні, липні, листопаді-грудні 2018 року, протягом січня-грудня 2019 та 2020 років та січня-серпня 2021 року протягом зазначених періодів роботу водії не виконували, що підтверджено актами приймання-передачі та подорожніми листами.

Також встановлено, що водію ОСОБА_11 за період з 01.10.2015 по 31.08.2021 проведено виплату надбавки за класність у розмірі 10 %, чим документально підтверджено його роботу на посаді водія.

Отже, вважати простоєм зазначені періоди роботи водія ОСОБА_11 та водія ОСОБА_10 відповідно до частини 2 статті 34 КЗпПУ неможливо, оскільки їх тривалість становить більш ніж один місяць, крім того, документально не підтверджено оформлення простою водіїв ОК ННЦ ХФТІ та узгодження простою профспілковим комітетом ННЦ ХФТІ.

Посилання позивача на те, що водії у добровільному порядку, прийняли рішення приймати участь у проведенні господарчих робіт в підрозділах оздоровчого комплексу суперечать вимогам діючого законодавства.

Норми статті 30 КЗпПУ передбачають, що працівник повинен виконувати доручену йому роботу особисто і не має права передоручати її виконання іншій особі.

Крім того, стаття 31 КЗпПУ забороняє вимагати від працівника виконання роботи, не обумовленої трудовим договором.

Частина 1, 2 статті 33 КЗпПУ передбачає тимчасове переведення працівника на іншу роботу, не обумовлену трудовим договором лише за його згодою та строком до одного місяця.

З огляду на зазначене вище, враховуючи не надання належних та допустимих доказів переведення працівників на інші посади, зокрема не надано наказів керівника та заяв водіїв щодо такого переведення, колегія суддів дійшла висновку про безпідставність вказаних вище посилань позивача.

Стосовно порушень вказаних в пункті 4 спірної вимоги, колегія суддів зазначає наступне.

Перевіркою встановлено наявність дебіторської заборгованості, термін позовної давності якої минув.

Станом на 31.08.2021 за даними бухгалтерського обліку ННЦ ХФТІ рахувалась дебіторська заборгованість, за якою минув термін позовної давності, установлений статтею 257 Цивільного кодексу України № 435-ІV від 16.01.2003 № 435-ІV тривалістю у три роки по оплаті за комунальні послуги та проживання мешканців гуртожитків в загальній сумі 170591,15 грн, термін утворення якої до 01.09.2018 року.

Так, відповідач за результатами проведеної ревізії дійшов висновку, що не проведення своєчасно та в повному обсязі ННЦ ХФТІ відповідної претензійно-позовної роботи щодо стягнення заборгованості з мешканців гуртожитків по сплаті за комунальні послуги та проживання, за якими минув термін позовної давності, призвело до втрати боржника в зобов`язанні та є порушенням вимог ст.ст. 509, ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України.

В апеляційній скарзі позивач зазначив що станом на дату подачі позовної заяви по даній справі ННЦ ХФТІ до Київського районного суду м. Харкова подано цивільні позови про стягнення вказаної заборгованості.

За вказаними позовами Київським районним судом м. Харкова: задоволено в повному обсязі позовні вимоги ННЦ ХФТІ про стягнення заборгованості за комунальні послуги за позовами до: ОСОБА_1 (справа № 953/1555/22, рішення від 26.01.2023); ОСОБА_2 (справа №953/1551/22, рішення від 01.12.2022); ОСОБА_3 (справа №953/1552/22, рішення від 26.01.2023); ОСОБА_4 (справа №953/1548/22, рішення від 01.12.2022); ОСОБА_12 (справа №953/1549/22, рішення від 01.12.2022); ОСОБА_13 (справа №953/1545/22, рішення від 08.12.2022); ОСОБА_5 (справа № 953/1554/22, рішення від 01.11.2022); та триває розгляд справ за позовними вимогами ННЦ ХФТІ про стягнення заборгованості за комунальні послуги до: ОСОБА_6 (справа №953/1542/22); Гриненко О.А. (справа №953/1537/22); Горбатко В.Д. (справа №953/1553/22).

Копії вказаних вище рішень надані апелянтом до апеляційної скарги.

Факт проведення позивачем претензійно-позовної роботи не підтверджує факту усунення встановлених під час ревізії порушень вимог діючого законодавства та відсутність за інститутом дебіторської заборгованості по оплаті за комунальні послуги та проживання мешканців гуртожитків в загальній сумі 170591,15 грн.

А тому, посилання позивача на реалізацію його права звернення до суду не підтверджує усунення порушення встановленого під час ревізії та не підтверджує факту сплати дебіторської заюорговнаості на загальну суму 170591,15 грн.

Отже, відсутні підстави для скасування пункту 4 спірної вимоги.

Щодо п`ятого пункту вимоги, колегія суддів зазначає наступне.

Зі змісту спірної вимоги встановлено, що 19.03.2002 ННЦ ХФТІ укладено договір з ПАТ "Державний ощадний банк України" №39-02 (зі змінами) про організацію та здійснення установами "Банку" розрахунково-касового обслуговування з приймання сум готівки у національній валюті від фізичних осіб за комунальні послуги, квартплату та інші послуги від населення та перерахування прийнятих коштів на рахунок ННЦ ХФТІ.

Умовами п. 1.2 додаткової угоди від 20.01.2016 № 4 до договору від 19.03.2002 №39-02 передбачено, що плата за надані послуги з приймання платежів та перерахування коштів на користь ННЦ ХФТІ, сплачує ННЦ ХФТІ у розмірі визначеному п. 2.1.3. договору, який передбачає здійснення оплати за послуги, надані установами "Банку" з розрахунково-касового обслуговування приймання сум платежів з урахуванням п. 2.2.3 у розмірі 2 % від суми платежу, але не менше 5 гривень за кожен платіж.

Пунктом 2.2.3 додаткової угоди № 4 від 20.01.2016 до договору від 19.03.2002 №39-02 визначено, що перерахування сум прийнятих платежів від платників на користь ННЦ ХФТІ за утримання плати, передбаченої п. 2.1.3. за послуги надані установами "Банку" у відповідності до умов договору.

Плата за проживання та спожиті ними комунальні послуги від мешканців гуртожитків вносилась на спеціальний реєстраційний рахунок через установи банків.

Так, наприклад, у 2016 році бухгалтерією ННЦ ХФТІ зараховано оплату від мешканців гуртожитків за проживання та комунальні послуги в сумі 1269572,91 грн, згідно з виписками Казначейства мешканцями гуртожитків сплачено 1254142,43 грн, сума комісії банку за розрахунково-кавове обслуговування відповідно до умов договору від 19.03.2002 № 39-02 становила 15430,48 грн, тобто фактично на реєстраційний рахунок ННЦ ХФТІ надійшло коштів в сумі 1254142,43 грн, проте за даними бухгалтерського обліку ННЦ ХФТІ зараховано оплату від мешканців гуртожитків в сумі 1269572,91 грн з урахування суми комісії банку за розрахунково-касове обслуговування передбаченої умовами укладеного договору, яка фактично не надійшла до ННЦ ХФТІ.

Колегія суддів зазначає, що позивач не заперечує встановлений в пункті 5 вимоги факт врахування в оплату мешканцями гуртожитків платежів за розрахунково-касове обслуговування в сумі 154258,62 грн та належними доказами не спростовує, а лише вказує про відсутність способу усунення даного порушення.

Враховуючи вище зазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість висновків відповідача про те, що протягом періоду з 01.01.2016 по 31.08.2021 позивачем недоотримано плати за проживання та відшкодування вартості комунальних послуг в загальній сумі 154268,62 гривень.

Колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Національного наукового центру "Харківський фізико-технічний інститут" - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.02.2023 по справі № 520/2554/22 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя А.О. Бегунц
Судді С.С. Рєзнікова Л.В. Мельнікова