Справа № 191/1935/22
Суддя: Прижигалінська Т. В.
Дата ухвалення: 2023-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 191/1935/22
Провадження № 2-а/191/18/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2023 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Прижигалінської Т.В.,

за участю секретаря - Силкіної О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Синельникове в спрощеному порядку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України; третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: інспектора з ДПП Кривута Романа Ярославовича про визнання незаконними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що постановою серії 1АВ № 03149758 від 28.10.2021 року інспектором з ДПП Кривута Р.Я. на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 гривень за порушення вимог п.п. 12.9(6) ПДР України. 20.11.2021 року ним отримано лист з відміткою «Дата подання» 14.11.2021 року, що містив постанову серії 1АВ № 03149758 від 28.10,2021 року. Вважає, що вказана вище постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності є необґрунтованою та незаконною і підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

1) порушено приписи ч. 1ст. 285 КупАП: «Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено». Дата постанови 28.10.2021 року, а подана вона до направлення (відмітка на конверті, копія якого міститься у додатку) лише 14.11.2021 року - 17 календарних днів.

2) у нього відсутня інформація про наділення повноваженнями відповідача на складення відповідної вищезазначеної постанови;

3) відповідно до ч. 2 ст. 283 КУпАП, постанова повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи. Постанова містить посилання на п.п. 12.9(6) ПДР України: «перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил». З даного пункту та змісту постанови незрозумілі підстави обмеження швидкості (вимоги знаків «Обмеження максимальної швидкості» чи «Зона обмеження максимальної швидкості» або «Початок населеного пункту»). Відтак він позбавлений права на побудову лінії захисту. Так, він не може впевнено сказати:

- якщо підставою є знаками обмеження швидкості руху 3.29 та/або 3.31, то відсутня інформація наявності додатково встановленого відповідного дорожнього знаку, який(і) попереджають про характер небезпеки та/або наближення до відповідного об`єкта. Вимоги п.п. 12.10. Також не зрозуміло характер обмеження швидкості (тимчасовий чи постійний) (п.п. 12.10). Слід зазначити, що у ч. 3 п.п. 12.10 вказано: «Уразі коли дорожні знаки обмеження швидкості руху 3.29 та/або 3.31 встановлені 5 порушенням визначених цими Правилами вимог щодо їх введення чи з порушенням вимог національних стандартів або залишені після усунення обставин, за яких їх було встановлено, водій не може бути притягнений до відповідальності згідно із законодавством за перевищення встановлених обмежень швидкості руху»;

- якщо обмежено швидкість руху на ділянці дороги відповідно, п.п. 12.10-2 ПДР України, то по закінченні даної ділянки обмеження не мають діяти.

У постановах відсутня інформація:

- чи заважав(ли) розміщення зелених насаджень на автомобільних дорогах загального користування п. 3.4 ДСТУ 3587-97 («Безпека дорожнього руху, автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану») бачити мені знак і, відповідно, зреагувати на нього;

- чи відповідає вимогам п, 10 ДСТУ 4100-2002 «Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування» (на якому боці проїзної частини розміщено даний знак), чи продубльовано даний знак (п.п. 10.2.4 ДСТУ 4100-2002);

- чи достатня відстань між стовпчиками з дорожніми знаками (відстань між знаками та їх кількість не дозволяє водію на відповідній швидкості «прочитати» дані-знаки).

Виходячи з вищевикладеного у даному пункті не можна встановити вимоги якого знаку він порушив. Не встановлено обставин того, що він мав бачити даний знак, а знак встановлено з дотриманням відповідних стандартів і він дійсно проігнорував його вимогу.

Відтак, на підставі викладених відповідачем обставин у постанові не можна встановити факту порушення позивачем ПДР України;

4) особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, не вручена повістка взагалі, що є грубим порушенням ч. 1 ст. 277-2 КУпАП. Таким чином розгляд справи мав однобокий характер, що також є порушенням ст. ст. 6, 13 Конвенції прав людини та ст. 59 Конституції України;

5) особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ), не надано право на захист.

6) на даний час неможна перейти за посиланням https://bdr.mvs.gov.ua/. Не можна переглянути відео обставин правопорушення, яке мав на увазі відповідач;

7) відповідачами не зафіксована швидкість руху автомобілю (перевищення на 44 км/год). Це 90+44 чи 50+44? Вважає, що це є суттєвою обставиною даної справи.

Порушення права особи скористатись правом на правову допомогу та не вжиття жодних дій щодо надання можливості водію реалізувати своє право на отримання такої допомоги, свідчить про порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення. Саме до такого висновку дійшла колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду (наприклад, Постанова ВС/КАС від 18.02.2021 у справі № 524/9827/16-а), адже інспектор порушив права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, не надав можливості скористатись правом на професійну правничу допомогу, яке закріплено ст. 59 Конституції України.

Порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення - є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

З метою реалізації свого права на безоплатну вторинну правову допомогу 09.06.2022 року він звернувся до Дніпровського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги із заявою №2022-2345038 з метою надання йому безоплатної вторинної правової допомоги з питання, що є предметом розгляду цієї справи.

З урахуванням частини 1 статті 19 Закону України "Про безоплатну правову допомогу" Центром було прийнято рішення про відмову у наданні йому безоплатної вторинної правової допомоги № 495-від від 20.06.2022 року.

Просить суд скасувати постанову серії 1АВ № 03149758 від 28.10.2021 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. за порушення вимог п.п. 12.9(6) ПДР України; повернути з державного бюджету на його користь суму 939,92 гривень, що стягнута державним виконавцем на виконання постанови серії 1АВ № 03149758 від 28.10.2021 року.

28.04.2023 року від представника відповідача Енгельс О. надійшов відзив на позовні вимоги відповідно до яких відповідач позовні вимоги не визнає, вважає їх необґрунтованими, а дії інспектора з ДПП Кривута Р.Я. правомірними. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Справу розглянути без його участі.

Ухвалою суду від 26.09.2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора з ДПП Черевань Ангеліни Анатоліївни в частині позовних вимог про скасування постанови серії 1АВ № 03297231 від 09.11.2021 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340.00 грн. за порушення вимог п.п.12.9 (б) ПДР України повернуто позивачу.

Представник позивача в судовому засіданні повністю підтримав позовні вимоги позивача ОСОБА_1 та просив їх задовольнити.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, був повідомлений про судове засідання шляхом отримання СМС повідомлення, заздалегідь надав суду відзив на позовну заяву про відмову в задоволенні позовних вимог, просив суд справу розглянути без його участі.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, наданий позивачем, дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони :

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями ч.1 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги та заперечення. За нормою ч. 2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

З постанови серія 1АВ №03149758 від 28.10.2021 року вбачається, що розглянувши дані, зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою технічного засобу Каскад 083-1120, 28.10.2021 року інспектором Департаменту Кривута Романом Ярославовичем винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії 1АВ № 03149758 за ч. 1 ст. 122 КУпАП про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., яка обґрунтована тим, що 28.10.2021 о 11 год. 35 хв. за адресою М 18 Харків- Сімферополь-Алушта-Ялта 276+252, зафіксовано транспортний засіб Ford Fiesta номерний знак НОМЕР_1 . Особа, яка керувала наведеним транспортним засобом, перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 44 км/год, чим порушила п. 12.9(6) Правил дорожнього руху, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вказана постанова повністю відповідає вимогам, встановленим Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 13 від 13.01.2020.

У відповідності до вимог цієї Інструкції розгляд справ про адміністративні правопорушення здійснює уповноважений поліцейський шляхом опрацювання інформаційних файлів та метаданих до них за результатами автоматичної фіксації подій з ознаками адміністративного правопорушення, отриманих в електронному вигляді із системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі (надалі - Система), та інших відомостей, отриманих за допомогою Системи з відповідних реєстрів, баз (банків) даних, необхідних для винесення постанови про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі.

За результатами опрацювання на першому етапі (рівні) матеріалів автоматичної фіксації уповноважений поліцейський за наявності доказів у справі про адміністративне правопорушення, відповідності символів номерного знака зафіксованого транспортного засобу, наявності та повноти інформації про зафіксований транспортний засіб і про відповідальну особу, або особу, яка ввезла на територію України транспортний засіб, зареєстрований за межами України, відсутності інформації про протиправне використання зафіксованого транспортного засобу або його номерних знаків іншими особами та відсутності обставин, що виключають адміністративну відповідальність особи, з використанням засобів Системи виносить адміністративну постанову, зміст якої відповідає вимогам статті 283 КУпАП, з підтвердженням прийнятого рішення шляхом накладення цифрового підпису.

Система на цей час фіксує такі порушення Правил дорожнього руху, як перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів та порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів.

Місця встановлення стаціонарних технічних засобів (приладів контролю) письмово погоджуються з відповідним уповноваженим органом Національної поліції.

На офіційних веб-сайтах МВС та Національної поліції можна дізнатися адреси місць розміщення приладів контролю та дозволену швидкість руху.

Пункт 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначає, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Стаття 40 Закону України «Про Національну поліцію» дозволяє поліції для забезпечення публічної безпеки і порядку закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та Інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно до пункту 1.9 Правил дорожнього руху України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 12.9 (б) Правил дорожнього руху України водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4- 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.

Частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність, крім іншого за перевищення встановлених обмежень швидкості більш ніж на 20 км/год.

Згідно зі статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-1 кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до положень ст. 279-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

Як встановлено ст. 14-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно- телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу.

Таким чином, у повній відповідності з вимогами чинного законодавства уповноваженими особами Департаменту належним чином встановлено суб`єкта даних правопорушень та всі інші обставини, які мають значення для належного вирішення питання щодо необхідності притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Статтею 279-1 КУпАП встановлено, зокрема, що постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки: паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В рішення Європейського суду з прав людини в справі «O'Halloran and Francis v. the United Kingdoms» зазначено, що будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Отже, водій при керуванні автомобілем зобов`язаний, в першу чергу, дотримуватись вимог Правил дорожнього руху.

Крім того, з копій сертифікату відповідності, сертифікату перевірки типу та експертного висновку вбачається, що технічний прилад Каскад 083-1120 відповідає вимогам ДСТУ 8809:2018 «Метрологія. Прилади контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото- і відеофіксації. Вимірювачі швидкості руху транспортних засобів дистанційні, вимірювачі просторово-часових параметрів місцеположення транспортних засобів дистанційні. Метрологічні та технічні вимоги». Технічний прилад має сертифікат відповідності UA.TR. 001 22 106-21 від 28.07.2021, сертифікат перевірки типу UA.TR. 001 5-19 Rev. 2від 17.09.2020 та експертний висновок, зареєстрований в Адміністрації Державної служби зв`язку та захисту інформації України від 02.04.2020 № 1100 та дійсний до 02.04.2023.

Отже, порядок та правила винесення інспектором ДПП Кривутою Р.Я. постанови серії 1АВ №03149758 від 28.10.2021 року повністю дотримані та відповідають вищезазначеними нормами КУпАП. Наданими суду належними та допустимими доказами підтверджується наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Оскільки суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про скасування постановисерії 1АВ №03149758 від 28.10.2021 про накладення адміністративного стягнення, то й відповідно не підлягають задоволенню позовні вимоги про повернення з державного бюджету на користь позивача суми 939, 92 грн.

Таким чином, в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.5,9,76,77,241-246, 293, 295 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України; третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: інспектора з ДПП Кривута Романа Ярославовича про визнання незаконними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т. В. Прижигалінська