Справа № 600/1447/23-а
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2023-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/1447/23-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Левицький Василь Костянтинович

Суддя-доповідач - Боровицький О. А.

25 вересня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Курка О. П. Шидловського В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 12 травня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_4 в якому просив:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 визнати ОСОБА_1 таким, що не підлягає призову на військову службу по мобілізації під час воєнного стану, оскільки самостійно виховує дітей віком до 18 років, видавши довідку відповідної форми про відстрочку.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 12 травня 2023 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 29.12.2008, позивач є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 05.11.2013, позивач є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У відповідності до акту обстеження від 01.02.2023, складеного ОСББ "Руська, 253", позивач проживає разом з дітьми ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 .

У січні 2023 року ІНФОРМАЦІЯ_4 проведено заходи з обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного ОСОБА_1 , для визначення придатності для проходження військової служби за призовом під час мобілізації.

За результатами медичного обстеження та медичного огляду позивач визнаний придатним до військової служби, що підтверджується довідкою військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 від 23.01.2023 № 384 (а.с. 32).

23.01.2023 начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 виписано повістку на відправку, з вимогою з`явитись позивачу в ІНФОРМАЦІЯ_4 27.01.2023 о 9:00 год.

Повістку про відправку на 27.01.2023 позивач отримав о 15 год. 00 хв. 23.01.2023, що підтверджується його підписом в розписці та попередженні (а.с. 28).

27.01.2023 позивач не виконав вимогу вищезазначеної повістки, в ІНФОРМАЦІЯ_4 не з`явився.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем було отримано також повістки 02.02.2023, 03.03.2023 та 06.03.2023 (а.с. 48, 49).

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 21.02.2023 у цивільній справі № 725/578/23 (номер провадження 2/725/65/23), яке набрало законної сили 24.03.2023, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , треті особи: Служба у справах дітей Чернівецької міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей, позов задоволено.

Шлюб зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , актовий запис № 810 від 08.07.2008, складений відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції - розірвано.

Визначено місце проживання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем його реєстрації або проживання.

Визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що виховує та утримує неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 63-64).

02.03.2023 позивач направив поштовим зв`язком на адресу ІНФОРМАЦІЯ_4 заяву про надання відстрочки від призову під час мобілізації у відповідності до ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" у зв`язку з самостійним вихованням дітей віком до 18 років. Вказана заява надійшла до відповідача та зареєстрована 08.03.2023 за № І-86 (а.с. 35). До заяви додано: копії свідоцтва про народження дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ; копію акту обстеження від 01.02.2023; копію рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці у справі № 725/578/23 від 21.02.2023 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей.

Матеріалами справи підтверджується, що 03.03.2023 та 06.03.2023 позивачу було вручено повістки на відправку, згідно яких він мав з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_4, відповідно на 06.03.2023 та 10.03.2023 (а.с. 15, 16, 29, 31).

Як зазначав позивач у позові, оскільки відповідачем не прийнято рішення щодо надання йому відстрочки, натомість видано повістки на відправку про необхідність прибуття 06.03.2023 та 10.03.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_4 для подальшого вибуття на військову службу у лавах ЗСУ, він звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду із заявою про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 08.03.2023 у справі № 600/1085/23-а заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено. Заборонено ІНФОРМАЦІЯ_4 в особі його посадових осіб вчиняти дії щодо переміщення ОСОБА_1 до військової частини з метою проходження військової служби в Збройних Силах України до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі.

21.03.2023 ІНФОРМАЦІЯ_4 направив на адресу позивача лист, в якому повідомлено, що в поданих ним документах відсутні докази самостійного виховання дітей віком до 18 років, що могли бути підставою для надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

У листі також запропоновано позивачу прибути до ІНФОРМАЦІЯ_4 для розгляду питання комісією по наданню відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на засіданні якої будуть розглядатися подані ним документи (а.с. 34).

Згідно витягу з протоколу № 27 засідання комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 по наданню відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації від 06.04.2023, за результатами розгляду поданої позивачем заяви від 02.03.2023 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації комісією прийнято рішення про відмову у наданні позивачу відстрочки, у зв`язку з неподанням документів, які б підтверджували факт самостійного виховання дітей віком до 18 років (а.с. 39-40).

Вважаючи дії відповідача щодо призову на військову службу під час мобілізації протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Згідно ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до ст. 106 Конституції України Президент України, зокрема, приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022, від 06.02.2023 № 58/2023 продовжувався строк дії воєнного стану в Україні.

Указом Президента України № 69/2022 "Про загальну мобілізацію" від 24.02.2022 оголошено про загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано- Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

В п. 8 цього Указу встановлено, місцевим органам виконавчої влади у взаємодії з територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, за участю органів місцевого самоврядування та із залученням підприємств, установ та організацій усіх форм власності, фізичних осіб - підприємців організувати та забезпечити в установленому порядку:

1) своєчасне оповіщення і прибуття громадян, які призиваються на військову службу, прибуття техніки на збірні пункти та у військові частини;

2) здійснення призову військовозобов`язаних, резервістів на військову службу, їх доставки до військових частин та установ Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України;

3) виділення тимчасово будівель, споруд, земельних ділянок, транспортних та інших матеріально-технічних засобів, надання послуг Збройним Силам України, Національній гвардії України, Службі безпеки України, Державній прикордонній службі України, Державній спеціальній службі транспорту, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України та іншим військовим формуванням України відповідно до мобілізаційних планів.

Відповідно до ч. 10 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів встановлює Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 № 3543-XII.

Згідно абз. 2 ч. 1, 3 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" громадяни України зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період. Виклик в телефонному режимі не суперечить нормі законодавства щодо оповіщення про прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки).

Отже, після оголошенням Президентом України загальної мобілізації військовозобов`язані та резервісти після отримання ними повісток та у встановлені строки, зазначені в отриманих ними документах, зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Стосовно позовної вимоги позивача про визнання протиправними дії відповідача щодо призову на військову службу під час мобілізації, суд зазначає наступне.

Згідно з п. 8 Указу Президента України від 24.02.2022 № 65 "Про загальну мобілізацію" місцевим органам виконавчої влади у взаємодії з територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, за участю органів місцевого самоврядування та із залученням підприємств, установ та організацій усіх форм власності, фізичних осіб - підприємців доручено, зокрема організувати та забезпечити у встановленому порядку своєчасне оповіщення і прибуття громадян, які призиваються на військову службу.

Відповідно до Положення про підготовку та проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом, затверджене постановою Кабінету Міністрів від 21.03.2002 № 352 (далі - Положення № 352), оповіщення громадян про призов на строкову військову службу та їх прибуття на призовні дільниці здійснюється за розпорядженнями військових комісарів обласних та районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

За змістом п. 56 Положення № 352 у триденний строк після набрання чинності Указом Президента України про проведення призову громадян України на строкову військову службу керівники районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки видають накази про проведення призову громадян України на строкову військову службу.

Оповіщення громадян про призов на строкову військову службу та їх прибуття на призовні дільниці здійснюється за розпорядженнями керівників районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки. Конкретні строки явки до призовних дільниць установлюються районними (міськими) територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки в повістках, вручення яких проводиться через відповідні органи місцевого самоврядування, керівників підприємств, установ, організацій, у тому числі закладів освіти, незалежно від підпорядкування і форми власності. Повістки громадянам можуть також вручатися безпосередньо посадовими особами районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Отже, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, виконуючи свої владні управлінські функції, здійснюють оповіщення громадян про виклик за розпорядженнями їх керівників.

На переконання суду, саме по собі оповіщення громадян про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки оформлюється у вигляді повісток.

Як вбачається із матеріалів справи, 23.01.2023 начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 виписано повістку на відправку, з вимогою з`явитись позивачу в ІНФОРМАЦІЯ_4 27.01.2023 о 9:00 год.

Повістку про відправку на 27.01.2023 позивач отримав о 15 год. 00 хв. 21.01.2023, що підтверджується його підписом в розписці та попередженні (а.с. 28).

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем було отримано також повістки 02.02.2023, 03.03.2023 та 06.03.2023, які складені відповідачем на виконання законодавства з питань військового обов`язку та вручені позивачу у відповідності до норм чинного законодавств та під час воєнного стану.

Водночас, матеріалами справи підтверджується, що позивач на військову службу не призваний, до списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_4 або будь-якої військової частини не включений. Тому, суд відмовляє у задоволенні позову в цій частині.

Стосовно позовної вимоги позивача про зобов`язати відповідача визнати його таким, що не підлягає призову на військову службу по мобілізації під час воєнного стану, оскільки самостійно виховує дітей віком до 18 років, видавши довідку відповідної форми про відстрочку, суд зазначає наступне.

У відповідності до вимог ч. 13 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" громадяни України призвані на військову службу під час проведення мобілізації проходять обов`язковий медичний огляд.

Порядок проходження медичного огляду викладено в "Положенні про військову-лікарську експертизу в Збройних Силах України", затвердженому наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 за №402, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800 (далі - Положення № 402).

За приписами п. 20.3 глави 20 розділу ІІ Положення при медичному огляді військовослужбовців та інших контингентів ВЛК приймаються постанови такого змісту: а) "Придатний"; б) "Непридатний"; в) "Потребує"; г) "Обмежено придатний до військової служби"; ґ) "Тимчасово непридатний"…. Постанова приймається щодо військовослужбовців за контрактом офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу.

Пунктом 20.4 глави 20 розділу ІІ Положення № 402 встановлено, що у воєнний час за статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, що передбачають індивідуальну оцінку придатності або обмежену придатність до військової служби осіб, які пройшли медичний огляд за графами II, III, ВЛК приймає постанову "придатний до військової служби", за винятком статей 2-в, 4-в, 5-в, 12-в, 13-в, 14-в, 17-в, 21-в, 22-в.

Судом встановлено, що за результатами медичного обстеження та медичного огляду позивача визнано придатним до військової служби, що підтверджується довідкою військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 від 23.01.2023 № 384.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що позивача за результатами медичного обстеження та медичного огляду визнано придатним до військової служби.

Разом з тим, ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" передбачено відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Так, згідно абзацу 5 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані жінки та чоловіки, які самостійно виховують дитину (дітей) віком до 18 років.

Аналізом наведеної норми свідчить, що законодавцем чітко вказана підстава при якій військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, зокрема, при умові самостійного виховування дитини (дітей) віком до 18 років.

Дана норма є імперативною, вичерпною та не передбачає додаткових умов чи альтернатив окрім вказаних в нормі закону.

Згідно п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 (далі - Положення № 154) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Відповідно до п. 9 Положення № 154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань: ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"; оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам; здійснюють заходи щодо призову громадян на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, та на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Пунктом 11 Положення № 154 передбачено, що районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення: оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік.

Таким чином, обов`язки щодо мобілізації на військову службу за призовом, встановлення відстрочок покладені, в тому числі на ІНФОРМАЦІЯ_4.

Як встановлено судом на підставі наявних у справі доказів, позивач звертався із заявою до ІНФОРМАЦІЯ_4 про відстрочення від призову на військову службу під час мобілізації згідно абз. 5 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Зокрема, 02.03.2023 позивач направив поштовим зв`язком на адресу ІНФОРМАЦІЯ_4 заяву про надання відстрочки від призову під час мобілізації у відповідності до ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" у зв`язку з самостійним вихованням дітей віком до 18 років. Вказана заява надійшла до відповідача та зареєстрована 08.03.2023 за № І-86.

Підтвердженням самостійного виховання дітей позивач вважає доведеним на підставі документів наявних в матеріалах справи, а саме: копій свідоцтв про народження дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ; копії акту обстеження від 01.02.2023; копії рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці у справі № 725/578/23 від 21.02.2023 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей.

Розглядом справи по суті встановлено, що позивач є батьком двох неповнолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 10, 11).

Позивач проживає разом з дітьми за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується актом обстеження від 01.02.2023 (а.с. 12).

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 21.02.2023 у цивільній справі № 725/578/23 (номер провадження 2/725/65/23), яке набрало законної сили 24.03.2023, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , треті особи: Служба у справах дітей Чернівецької міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей, позов задоволено.

Шлюб зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , актовий запис № 810 від 08.07.2008, складений відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції - розірвано. Визначено місце проживання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем його реєстрації або проживання.

Визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що виховує та утримує неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 63-64).

Позивач звертає увагу, що рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 21.02.2023 було встановлено що: «відповідачка належним чином не виконує свої обов`язки по утриманню дітей, в той час, як ОСОБА_9 разом з дітьми проживають за однією адресою, які відвідують навчальний заклад, який дітей своїх забезпечує всім необхідним, тобто останній виконує всі обов`язки по утриманню дітей».

Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Положеннями ст. 141 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Суд зауважує, що визначення місця проживання дітей разом з батьком не підтверджує здійснення ним самостійного виховання та утримання, а лише підтверджують дотримання ним цих обов`язків відповідно до закону.

Суд наголошує, що позивач, як батько відповідно до Сімейного кодексу України виконує обов`язок по утриманню своїх дітей, але факт самостійного виховання не підтверджений рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 21.02.2023 у цивільній справі № 725/578/23 (номер провадження 2/725/65/23).

Разом з тим, позивачем не пред`явлено до суду жодних документів, які б підтвердили відсутність у ОСОБА_10 можливості виконувати обов`язки стосовно виховання та утримання своїх дітей.

Суд наголошує, що твердження позивача щодо зміни його колишньою дружиною ОСОБА_11 , місця проживання та відсутність бажання брати участь у вихованні дітей нічим не підтверджена та не надано доказів не виконання обов`язків по вихованню і утриманню дітей його колишньою дружиною ОСОБА_12 , або доказів звернення позивача стосовно цього питання у відповідні органи або підтвердження позбавлення її батьківських прав.

Як вбачається із листа ІНФОРМАЦІЯ_4 від 21.03.2023, направленого на адресу позивача, в якому повідомлено, що в поданих ним документах відсутні докази самостійного виховання дітей віком до 18 років, що могли бути підставою для надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позивач не має права на відстрочку від призову під час мобілізації.

Окрім того, на момент призову позивача на військову службу у воєнний час у зв`язку із загальною мобілізацією, позивач не надав відповідачу інших належних підтверджуючих документів, які можуть слугувати підставою для надання йому відстрочки, визначеної чинним законодавством України. Тому, суд відмовляє у задоволенні позову в цій частині.

Окрім того, суд звертає увагу, що згідно витягу з протоколу № 27 засідання комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 по наданню відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації від 06.04.2023, за результатами розгляду поданої позивачем заяви від 02.03.2023 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації комісією прийнято рішення про відмову у наданні позивачу відстрочки, у зв`язку з неподанням документів, які б підтверджували факт самостійного виховання дітей віком до 18 років.

Суд наголошує, що позивач не оскаржував рішення про відмову у наданні позивачу відстрочки до вищестоящого територіального центру або до суду.

Оцінюючи правомірність дій та рішень відповідача, суд керується критеріями, закріпленими у ч. 3 ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, яких повинні дотримуватися суб`єкти владних повноважень при реалізації дискреційних повноважень.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 12 травня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Курко О. П. Шидловський В.Б.