Справа № 520/8630/22
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2023-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2023 р.Справа № 520/8630/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Бартош Н.С. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання Шаповал В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.01.2023, головуючий суддя І інстанції: Сліденко А.В., м. Харків, повний текст складено 17.01.23 по справі № 520/8630/22

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України

про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якому заявлені позовні вимоги про :

- визнання протиправним та скасування наказу начальника Департаменту патрульної поліції «Про застосування до працівників УПП в Харківській області ДПП дисциплінарних стягнень» від 27.05.2022 № 319 в частині притягнення інспектора взводу 1 роти 6 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1 , до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції;

- визнання протиправним та скасування наказу начальника Департаменту патрульної поліції «По особовому складу» від 07.06.2022 № 831 о/с в частині звільнення інспектора взводу 1 роти 6 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1 , зі служби в поліції;

- поновлення інспектора взводу 1 роти 6 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , на посаді з 11.06.2022;

- стягнення з Департаменту патрульної поліції на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу з 11.06.2022 по день набрання рішення суду про поновлення позивача на службі законної сили.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.01.2023 р. позов залишено без задоволення.

ОСОБА_1 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції , подав апеляційну скаргу , вважає на поверхневе вивчення справи судом першої інстанції, що порушує право позивача на справедливий суд, встановлене статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини та статтею 7 Конституції України. Вважає , що суд першої інстанції, в супереч вимог п. 4 ч. 2 ст. 2 та ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, зухвало порушуючи принцип змагальності сторін, 17.01.2023 поставив оскаржуване рішення, яке ґрунтувалося на доказах, поданих лише відповідачем, ігноруючи при цьому наявні в справі докази позивача, та позбавив останнього права долучити до матеріалів справи вкрай важливі докази, які були запитані у зв`язку з наданою відповідачем інформацією поза межами відзиву (заперечення відповідачем подані не були), хоча представником позивача були подані додаткові пояснення, в яких суду надавалася інформація про направлення адвокатського запиту в інтересах позивача до Чугуївської районної військової адміністрації Харківської області з метою уточнення даних, наданих відповідачем. Вказує , що в ході притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, як згідно наказу начальника Департаменту патрульної поліції від 09.03.2022 № 124, так і згідно наказу начальника Департаменту патрульної поліції від 27.05.2022 № 319, а також звільнення позивача зі служби в поліції згідно наказів начальника Департаменту патрульної поліції від 09.03.2022 № 591 о/с та від 07.06.2022 № 831 о/с вбачаються грубі порушення чинного на момент застосування до позивача дисциплінарних стягнень та звільнення його зі служби в поліції законодавства, в наслідок чого позивача двічі притягнуто до дисциплінарної відповідальності за можливе вчинення одного і того ж самого дисциплінарного проступку, що є грубим порушенням конституційних прав та законних інтересів позивача. Вважає, що суд першої інстанції, грубо порушуючи право позивача на справедливий суд, яке передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини та статтею 7 Конституції України, не взяв до уваги докази та твердження позивача, що вказували на грубі порушення, допущені відповідачем під час проведення обох службових розслідувань, притягнення позивача до одного й того ж виду дисциплінарної відповідальності двічі за один і той самий, не доведений в законний спосіб дисциплінарний проступок, та звільнення позивача зі служби в поліції, яке мало місце теж двічі за одних і тих самих обставин. Також, вказує , що судом першої інстанції були неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права, які регулюють порядок проведення службових розслідувань в органах та підрозділах Національній поліції України, притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, виконання дисциплінарних стягнень у вигляді звільнення зі служби в поліції, а також не взяті до уваги докази поважності причин відсутності позивача на службі та сумлінного його ставлення до свого статусу поліцейського, що виявив позивач перебуваючи на тимчасово окупованій території, зберігши з ризиком для свого життя та життя своїх рідних службове посвідчення, жетон поліцейського та картку замісник на табельну вогнепальну зброю. Таким чином, позивач вважає, що є всі підстави для скасування наказу начальника Департаменту патрульної поліції «Про застосування до працівників УПП в Харківській області ДПП дисциплінарних стягнень» від 27.05.2022 № 319 в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції та наказу начальника Департаменту патрульної поліції «По особовому складу» від 07.06.2022 № 831 о/с, в частині його звільнення зі служби в поліції, як протиправних. Посилаючись на обставини , викладені в апеляційній скарзі, просить суд скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.01.2023 , ухвалити нове рішення , яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягає на законності рішення суду першої інстанції, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Позивач підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та відзив на неї, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що у період 27.08.2019р.-11.06.2022р. проходив службу в лавах Національної поліції України на штатній посаді у складі Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, згідно з наказом Департаменту патрульної поліції від 07.06.2022р. №831 о/с був звільнений зі служби в поліції з 11.06.2022р.

Згідно з наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 24.05.2021р. №447 о/с заявник був призначений на посаду інспектора взводу №1 роти №6 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Харківській області

24.05.2021р. заявником була підписана посадова інструкція інспектора Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, згідно з якої до функціональних обов`язків за посадою було віднесено, зокрема, безперервне та цілодобове патрулювання території обслуговування з метою забезпечення публічної безпеки і порядку.

13.01.2022р. заявником було подано рапорт про надання з 16.02.2022р. частини щорічної основної відпустки тривалістю 15 діб.

Наказом начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 07.02.2022р. №350 о/с заявнику була надана відпустка тривалістю з 16.02.2022р. по 02.03.2022р.

Згідно з викладеними у позові твердженнями, 22.02.2022р. заявник на автомобілі свого батька - Mitsubishi Lancer д.р.н.з. - НОМЕР_2 вибув до с.Гонтарівка Вовчанського району Харківської області, звідки не мав змоги повернутись до місця служби у м.Харкові у зв`язку із розпочатим 24.02.2022р. повномасштабним вторгненням військ Російської Федерації аж до 28.08.2022р.

21.02.2022р. начальником Департаменту патрульної поліції Національної поліції України було видано наказ №364 від 21.02.2022р. про переведення підпорядкованого складу патрульної поліції на посилений варіант службової діяльності.

24.02.2022р. начальником Департаменту патрульної поліції Національної поліції України було видано наказ №552 о/с від 24.02.2022р., яким низку працівників патрульної поліції Національної поліції України, зокрема, і заявника було відкликано із відпусток.

25.02.2022р. о 07:28год. начальником Управління патрульної поліції в Харківській області у чаті працівників патрульної поліції УПП в Харківській області було розміщено повідомлення, зміст якого не може бути витлумачений інакше, як загальний наказ про прибуття на службу.

25.02.2022р.-28.02.2022р., 01.03.2022р., 05.03.2022р., 09.03.2022р. працівниками Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції на прізвища: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 були складені акти про відсутність заявника на службі без поважних причин.

09.03.2022р. начальником Управління патрульної поліції в Харківській області відносно заявника було видано наказ №81 від 09.03.2022р. з приводу призначення службового розслідування за фактами невиходу на службу без поважних причин 25.02.2022р.-09.03.2022р. і створено Дисциплінарну комісію у складі: голови Комісії - заступника начальника Управління-начальника відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Харківській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_11, члена Комісії - т.в.о. заступника начальника відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_2 , старшого інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 .

У ході службового розслідування були опитані працівник поліції - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які 09.03.2022р. зазначили, що заявник протягом 25.02.2022р.-09.03.2022р. на службу на виходив, у телефонній розмові сповістив, що знаходиться у с.Гонтарівка Вовчанського району Харківської області.

09.03.2022р. Дисциплінарною комісією у результаті виконання наказу начальника Управління патрульної поліції в Харківській області №81 від 09.03.2022р. було складено висновок службового розслідування, де зазначено, що невихід заявника на службу без поважних причин 25.02.2022р.-09.03.2022р. є дисциплінарним проступком у вигляді порушення вимог п.1 ч.3 ст.1, п.2 ч.3 ст.1, п.8 ч.3 ст.1, п.13 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, складеної відповідно до ч.1 ст.64 Закону України «Про Національну поліцію» Присяги поліцейського, п.1 ч.1 ст.18, п.2 ч.1 ст.18, ч.2 ст.24 Закону України «Про Національну поліцію», абз.2 п.1 Розділу ІІ, абз.3 п.1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських (затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016р. №1179).

09.03.2022р. означений Висновок службового розслідування був затверджений начальником Управління патрульної поліції в Харківській області.

09.03.2022р. начальником Департаменту патрульної поліції Національної поліції України із посиланням на складений відносно заявника Висновок службового розслідування від 09.03.2022р. було видано наказ №124 від 09.03.2022р. про застосування до заявника дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Наказ начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №124 від 09.03.2022р. був реалізований наказом начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 09.03.2022р. №591 о/с.

10.03.2022р. начальником Національної поліції України був виданий наказ №190 від 10.03.2022р., згідно з яким відсутні за місцем дислокації тероргану Національної поліції України, який є місцем роботи, поліцейські повинні протягом 1 доби прибути до найближчого органу поліції для реєстрації та постановки на облік або протягом 1 доби повернутись до органу поліції за місцем несення служби.

07.04.2022р. начальником Національної поліції України був виданий наказ №239 від 07.04.2022р., згідно з яким відсутні станом на 11.04.2022р. за місцем дислокації тероргану Національної поліції України, який є місцем роботи, поліцейські повинні протягом 1 доби прибути до найближчого органу поліції для реєстрації та постановки на облік або протягом 1 доби повернутись до органу поліції за місцем несення служби.

12.05.2022р. начальником Департаменту патрульної поліції Національної поліції України було видано наказ №281 від 12.05.2022р. про скасування наказу начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №124 від 09.03.2022р.

13.05.2022р. начальником Департаменту патрульної поліції Національної поліції України було видано наказ №785 о/с від 13.05.2022р. про скасування наказу начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 09.03.2022р. №591 о/с в частині звільнення заявника із служби в поліції.

14.05.2022р. начальником Департаменту патрульної поліції Національної поліції України було видано наказ №579 від 14.05.2022р. про призначення відносно низки працівників УПП в Харківській області (до кола яких входив і заявник) дисциплінарного розслідування за подіями відсутності на службі без поважних причин і створено Дисциплінарну комісію у складі у складі 5 осіб, а саме: Голови - начальника Управління патрульної поліції в Харківській області, майора поліції ОСОБА_9 ; члена - заступника начальника Управління патрульної поліції в Харківській області, капітана поліції ОСОБА_14, члена - головного інспектору відділу проведення службових розслідувань та контролю управління моніторингу та аналітичного забезпечення Департаменту патрульної поліції, капітана поліції - ОСОБА_15; члена - заступника начальника Управління патрульної поліції в Харківській області, капітана поліції - ОСОБА_11; члена - заступника начальника відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції в Харківській області капітана поліції - ОСОБА_10 .

Повідомлення про призначенням службового розслідування надсилались членом Дисциплінарної комісії - ОСОБА_11 14.05.2022р. на телефон - « НОМЕР_3 », який зазначений також і у тексті позову.

18.05.2022р. членом Дисциплінарної комісії ОСОБА_11 у присутності працівників поліції: майора поліції ОСОБА_12 та капітана поліції ОСОБА_13 було складено акт про відмову у наданні пояснень, що узгоджується із положеннями ч.3 ст.27 Дисциплінарного статуту.

У ході службового розслідування були опитані працівник поліції - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які 18.05.2022р. зазначили, що заявник протягом 25.02.2022р.-09.03.2022р. на службу на виходив, у телефонній розмові сповістив, що знаходиться у с.Гонтарівка Вовчанського району Харківської області.

21.05.2022р.-25.05.2022р. відносно заявника були складені акти про відсутність на службі без поважних причин.

У зв`язку із розпочатим дисциплінарним провадженням відносно заявника була складена службова характеристика непозитивного змісту, згідно з якою заявник зарекомендував себе посередньо, до виконання службових обов`язків відноситься неналежно, потребує контролю, за результати роботи не вболіває, власної ініціативи не проявляє, критику не сприймає, схильний до спотворення фактів та порушень службової дисципліни.

Результати проведеного службового розслідування оформлені висновком Дисциплінарної комісії від 26.05.2022р.

У тексті Висновку діяння/вчинок заявника за подією не виходу на службу без поважних причин 25.02.2022р.-09.03.2022р., 20.05.2022р.-25.05.2022р. було кваліфіковано Дисциплінарною комісією у якості вчинення дисциплінарного проступку - дискредитація честі держави, підрив авторитету Національної поліції України, невиконання вимог п.1 ч.3 ст.1, п.2 ч.3 ст.1, п.4 ч.3 ст.1, п.5 ч.3 ст.1, п.8 ч.3 ст.1, п.13 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, складеної відповідно до ч.1 ст.64 Закону України «Про Національну поліцію» Присяги поліцейського, п.1 ч.1 ст.18, п.2 ч.1 ст.18, ч.2 ст.24 Закону України «Про Національну поліцію», абз.2 п.1 Розділу ІІ, абз.3 п.1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських (затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016р. №1179) за рахунок безпідставної відсутності на службі без поважних причин в умовах запровадженого правового режиму воєнного стану.

Висновок містить пропозицію Дисциплінарної комісії з приводу застосування до заявника дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

26.05.2022р. Висновок був затверджений начальником Департаменту патрульної поліції.

27.05.2022р. начальником Департаменту патрульної поліції було видано наказ №319, яким до заявника з відображений у Висновку мотивів було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Цей наказ був доведений до відома заявника у порядку ч.1 ст.30 Дисциплінарного статуту.

07.06.2022р. Департаментом патрульної поліції було видано наказ №831 о/с, яким на реалізацію наказу Департаменту патрульної поліції №319 від 27.05.2022р. заявника було звільнено зі служби в поліції на підставі п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію».

Цей наказ був доведений до відома заявника у порядку ч.1 ст.30 Дисциплінарного статуту.

Календарна дата звільнення заявника зі служби у поліції припала на - 11.06.2022 року.

Проте, двома повними попередніми місяцями несення заявником служби в поліції і отримання саме за це грошового забезпечення поліцейського є січень-лютий 2022 року.

Згідно з наданою на вимогу суду довідкою Департаменту патрульної поліції від за лютий 2022р. та травень 2022р. заявник одержав 17.614,31грн. при 59 робочих днях служби.

Отже, розмір середньоденного грошового забезпечення заявника у якості поліцейського складає - 476,06грн.

Супровідним листом від 28.09.2022р. №3919/41/14/02-2022 на лист заявника від 02.09.2022р. були надані копії матеріалів службового розслідування та наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності і про звільнення з поліції.

Не погодившись із правомірністю накладеного дисциплінарного покарання, заявник ініціював даний спір.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд дійшов до висновку про відсутність підстав для визнання протиправним та скасування наказу начальника Департаменту патрульної поліції «Про застосування до працівників УПП в Харківській області ДПП дисциплінарних стягнень» від 27.05.2022 № 319 в частині притягнення позивача, інспектора взводу № 1 роти № 6 батальйону № 1 УПП в Харківській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції з огляду на його правомірність.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України «Про національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII, у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин).

Так, частиною першою статті 1 Закону № 580-VIII визначено, що Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

У своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами (частина перша статті 3 Закону № 580-VIII).

Згідно з частиною першою статті 64 Закону №580-VIII особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту:

"Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно зі статтею 24 Закону № 580-VIII виконання інших (додаткових) повноважень може бути покладене на поліцію виключно законом.

У разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

У ході забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості, виконання завдань територіальної оборони органи та підрозділи, що входять до системи поліції та дислокуються в межах Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, області, міста Києва, підпорядковуються відповідному начальнику Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, області, місті Києві.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російською Федерацією проти України, на підставі пропозицій Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан.

Частинами першою та другою статті 19 Закону № 580-VIII визначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, серед іншого, у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України

Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення (частини друга статті 77 Закону № 580-VIII).

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут, у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин), службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Частиною третьою статті 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону № 580-VIII, зобов`язує поліцейського, зокрема, бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України (пункт 1); знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки (пункт 2); поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень (пункт 3); безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону (пункт 4); знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку (пункт 8).

Відповідно до частин першої та другої статті 5 Дисциплінарного статуту поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика.

За відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу.

За порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом (частина перша статті 11 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно з частиною третьою статті 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Частинами першою - четвертою статті 14 Дисциплінарного статуту визначено, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

За змістом частини першої, пункту 1 частини дев`ятої статті 15 Дисциплінарного статуту проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.

Уповноважений член дисциплінарної комісії, що проводить службове розслідування, має право, зокрема, одержувати пояснення щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб

Згідно із частинами першою та другою статті 18 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право, зокрема: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами; подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; користуватися правничою допомогою.

Частинами першою та третьою статті 19 Дисциплінарного статуту визначено, що у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; підстава для призначення службового розслідування; обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; пояснення поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції (частина сьома статті 19 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до частин першої та другої статті 21 Дисциплінарного статуту Дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу.

У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування.

Дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу (частина третя статті 22 Дисциплінарного статуту).

Пунктом 4 розділу V Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2018 року № 893, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 року за № 1355/32807 (далі - Порядок №893, у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Згідно з пунктом 7 розділу V Порядку № 893 розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження.

Збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом: одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб; одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи; отримання консультацій спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.

Відповідно до пункту 1 розділу VІІ Порядку № 893 у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення. Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування.

Судовим розглядом встановлено, що наказом ДПП № 579 від 14.05.2022 року «Про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків» ініційовано проведення службового розслідування щодо обставин можливого порушення службової дисципліни працівниками УПП в Харківській області ДПП, у тому числі і інспектором взводу № 1 роти № 6 батальйону № 1 УПП в Харківській області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_1, якого зобов`язано знаходитись на робочому місці у відділі адміністративної практики УПП в Харківській області ДПП.

Підставою службового розслідування слугували обставини того, що інспектор взводу № 1 роти № 6 батальйону № 1 УПП в Харківській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_1 25.02.2022р.-09.03.2022р самоусунувся від виконання основних та додаткових завдань, покладених на ДПП в умовах правового режиму воєнного стану, оголошеного по всій території України, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Начальником ДПП 26.05.2022 року затверджено висновок службового розслідування, проведеного з метою усебічної та об`єктивної перевірки причин та обставин можливого порушення службової дисципліни працівниками УПП в Харківській області ДПП, у тому числі і інспектором взводу № 1 роти № 6 батальйону № 1 УПП в Харківській області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_1 , за результатом чого застосовано дисциплінарні стягнення у вигляді звільнення. Правовою підставою зазначено порушення позивачем вимог п. п. 1, 2, 4, 5, 8, 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту, Присяги працівника поліції, визначеної ч. 1 ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», п. 1, 2 чт. 1 ст. 18, ч. 2 ст. 24 Закону України «Про Національну поліцію», абз. 2, 3 п. 1 розд. ІІ Правил етичної поведінки поліцейських.

Спір у цій справі виник у зв`язку із застосуванням до позивача найсуворішого виду дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби за грубе порушення службової дисципліни, невиконання посадових (функціональних) обов`язків, недотримання вимог статей 1, 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, статті 18 Закону № 580-VIII, Присяги працівника поліції у частині самоусунення 25.02.2022р.-09.03.2022р від виконання службових обов`язків як поліцейського від захисту Українського народу, охорони прав і свобод людини, честі держави в період дії правового режиму воєнного стану в Україні, без будь-якого погодження з керівництвом, території дислокації підрозділу.

З аналізу норм законодавства, яке регулює особливості проходження служби в поліції вбачається, що однією з підстав для звільнення зі служби в поліції є реалізація дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту.

Суд враховує, що види дисциплінарних стягнень, які можуть застосовуватися до поліцейських, визначені у статті 13 Дисциплінарного статуту. Підставою для застосування цих стягнень є вчинення дисциплінарних проступків (дій, що порушують службову дисципліну), а саме невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі.

Судовим розглядом встановлено, що у березні 2022 року відносно ОСОБА_1 вже проводилося службове розслідування щодо ймовірного відхилення від служби позивача 25.02.2022р.-09.03.2022р, за результатами проведення якого був складений та 09.03.2022 затверджений висновок, згідно якого застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення за порушення позивачем вимог п. п. 1, 2 і 8 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту, Присяги працівника поліції, визначеної ч. 1 ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», п. 1, 2 ст. 1 ст. 18, ч. 2 ст. 24 Закону України «Про Національну поліцію», абз. 2, 3 п. 1 розд. ІІ Правил етичної поведінки поліцейських.

Наказом начальника УПП в Харківській області ДПП № 124 від 09.03.2022 року (який реалізовано наказом № 591 о/с від 09.03.2022) ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення.

Разом з тим, в подальшому, наказ начальника УПП в Харківській області ДПП № 124 від 09.03.2022 року скасовано наказом № 281 від 12.05.2022, а наказ № 591 о/с від 09.03.2022 скасовано наказом № 785 від 13.05.2022 року.

Наказом ДПП № 579 від 14.05.2022 року «Про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків» ініційовано проведення службового розслідування щодо обставин можливого порушення службової дисципліни працівниками УПП в Харківській області ДПП, у тому числі і інспектором взводу № 1 роти № 6 батальйону № 1 УПП в Харківській області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_1 , якого зобов`язано знаходитись на робочому місці у відділі адміністративної практики УПП в Харківській області ДПП.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 21 Дисциплінарного статуту (в редакції, яка діяла до 01.05.2022 р.), дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу. У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування.

Аналогічного змісту норми закріплені і в ст. 21 Дисциплінарного статуту (в редакції, яка діє з 01.05.2022 р.).

Враховуючи наведені вище норми Дисциплінарного статуту, колегія суддів дійшла до висновку, що днем виявлення дисциплінарного проступку, який вчинений позивачем та який полягав у відсутності позивача на службі 25.02.2022р.-09.03.2022р є 09.03.2022 - тобто день затвердження висновку службового розслідування, яке проводилося у березні 2022 року.

В свою чергу, наказ про застосування до працівників УПП в Харківській області ДПП дисциплінарних стягнень» № 319 в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції та наказ Департаменту патрульної поліції «По особовому складу» № 831 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції прийняті 27.05.2022 та 07.06.2022, тобто без дотримання місячного строку притягнення до дисциплінарної відповідальності.

При цьому, суд зазначає, що видання наказу начальника УПП в Харківській області ДПП № 124 від 09.03.2022 року (який реалізовано наказом № 591 о/с від 09.03.2022), згідно яким ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення за дисциплінарний проступок, який полягав у відсутності позивача на службі 25.02.2022р.-09.03.2022р та подальше скасування наказу начальника УПП в Харківській області ДПП № 124 від 09.03.2022 року згідно наказу № 281 від 12.05.2022, наказу № 591 о/с від 09.03.2022 згідно наказу № 785 від 13.05.2022 року, не перериває строки притягнення до відповідальності, оскільки обставини, які були предметом службових розслідувань, які проводилися у березні 2022 та у травні 2022 стосуються одних і тих же обставин.

Колегія суддів зазначає, що порушення процедури при прийнятті рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.

Певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).

Отже, саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття.

Так, дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків (ultra vires action - invalidact). Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.

Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Тобто, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.04.2020 у справі № 813/1790/18.

Враховуючи те, що відповідачем не було дотримано строку притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності і зазначене порушення не є таким, що носить суто формальний характер, колегія суддів дійшла до висновку, що наказ начальника Департаменту патрульної поліції «Про застосування до працівників УПП в Харківській області ДПП дисциплінарних стягнень» від 27.05.2022 № 319 в частині притягнення інспектора взводу № 1 роти № 6 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції та наказ начальника Департаменту патрульної поліції «По особовому складу» від 07.06.2022 № 831 о/с в частині звільнення інспектора взводу № 1 роти № 6 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції є протиправними та підлягають скасуванню.

З урахуванням порушення процедури притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності, в частині дотримання строків притягнення до такої відповідальності, інші доводи сторін, на вирішення цього спору не впливають.

Відповідно до частини першої статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

На підставі цього, вимога позивача про поновлення інспектора взводу № 1 роти № 6 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаді з 11.06.2022 підлягають задоволенню.

Також суд зазначає, що частиною другою статті 235 Кодексу законів про працю України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Згідно з пунктом 10.4 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» задовольняючи позов про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суди повинні вказувати розмір виплати, період вимушеного прогулу та розрахунок розміру виплати необхідно зазначати в мотивувальній частині судового рішення.

Частиною першою статті 27 Закону України "Про оплату праці" №108/95-ВР від 24 березня 1995 року порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, підпунктом "з" пункту 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 8 лютого 1995 року (далі Порядок № 100), встановлено, що вказаний Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадку вимушеного прогулу.

Пунктом 2 вказаного Порядку визначено, що обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку.

Відповідно до пункту 5 цього Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно з пунктом 8 цього ж Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Відповідно до довідки про середньомісячну заробітну плату позивача № 2024 від 04.11.2022 року (а.с. 138, т. 1), заробітна плата за січень 2022 та травень 2022 року становила - 17614,31 грн. Середньомісячна заробітна плата становить 14043,84 грн. Середньоденна заробітна плата становить 476,06 грн.

Таким чином, період вимушеного прогулу з 11.06.2022 року по 21.09.2023 року складає 464 дні, а тому загальна сума середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу з 11.06.2022 року по 21.09.2023 року складає 220891,84 грн. із утриманням із цієї суми обов`язкових податків та зборів, оскільки відповідач, як податковий агент згідно норм Податкового Кодексу України та як страхувальник згідно Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", зобов`язаний виплатити позивачеві суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу, утримавши із нього при виплаті податки та інші обов`язкові платежі.

Стосовно негайного виконання рішення суду в частині, слід зазначити наступне.

Відповідно до пункту 2 та 3 частини першої статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Таким чином, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення частині поновлення позивача на посаді та стягнення середнього заробітку у межах суми стягнення за один місяць.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

В той же час, згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на

Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Суд зазначає, що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, в той час як відповідачем в ході судового розгляду справи не доведено правомірність прийняття спірних рішень.

З урахуванням викладеного, за результатами з`ясування обставини у справі та їх правової оцінки колегія суддів дійшла висновку про задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (№ 65518/01; пункт 89), Проніна проти України (№ 63566/00; пункт 23) та Серявін та інші проти України (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Судом першої інстанції не було враховано вищенаведених обставин, що призвело до неправильного вирішення справи в цій частині.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Враховуючи те, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального права, воно підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Підстави для розподілу судових витрат на підставі ст. 139 КАС України відсутні.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.01.2023 по справі № 520/8630/22 скасувати.

Прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ начальника Департаменту патрульної поліції "Про застосування до працівників УПП в Харківській області ДПП дисциплінарних стягнень" від 27.05.2022 № 319 в частині притягнення інспектора взводу № 1 роти № 6 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції .

Визнати протиправним та скасувати наказ начальника Департаменту патрульної поліції "По особовому складу" від 07.06.2022 № 831 о/с в частині звільнення інспектора взводу № 1 роти № 6 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції.

Поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу № 1 роти № 6 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції з 11.06.2022 року.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції () на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 11.06.2022 року по 21.09.2023 р. у розмірі 220891,84 грн.

Судове рішення в частині поновлення лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу № 1 роти № 6 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції з 11.06.2022 року, звернути до негайного виконання.

Судове рішення в частині стягнення з Департаменту патрульної поліції () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 11.06.2022 року по день поновлення на посаді, в межах стягнення за один місяць, звернути до негайного виконання.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) Н.С. Бартош О.В. Присяжнюк
Повний текст постанови складено 26.09.2023 року