Справа № 160/17253/23
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2023-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до відповідача-1: Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті, відповідача-2: Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,-
17 липня 2023 року представник фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до відповідача-1: Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті, відповідача-2: Державної служби України з безпеки на транспорті, в якій просить:
В обґрунтування позовної заяви представником позивача зазначено, що 09 травня 2023 року співробітниками відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті було складено акт №003367 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, яким засвідчено факт відсутності заповненої тахокарти водія ОСОБА_2
На думку представника, оскільки ФОП ОСОБА_1 були виконані вимоги Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24 червня 2010 року №385, Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме автомобіль «Renaut» р/н НОМЕР_1 був оснащений повіреним та працюючим тахографом та водій ОСОБА_2 був забезпечений тахокартою, в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення.
Порушення вимог закону, на думку представника позивача, відбулось виключно за вини водія ОСОБА_2 , яким не була заповнена тахокарта через особисту службову недбалість водія, що призвело до порушення режимів праці та відпочинку водіями транспортних засобів, а отже, постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу №004331 від 31.05.2023 року є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з чим позивач через представника звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 липня 2023 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Ухвала про відкриття провадження по справі була направлена відповідачам за допомогою системи "Електронний суд", про що секретарем судового засідання 25 липня 2023 року складено довідки про доставку електронного листа, які містяться в матеріалах справи.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2023 року, в задоволенні заяви представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову - відмовлено.

25 вересня 2023 року на адресу суду від представника Державної служби України з безпеки на транспорті через систему "Електронний суд" надійшов відзив на позовну заяву вх.№22378/23, в якому представник відповідача-2 вважає, що наявні підстави для відмови в задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

Відповідно до статті 18 Закону №2344-ІІІ визначено, що з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.

Згідно з положеннями статті 34 Закону №2344-ІІІ, автомобільний перевізник повинен, зокрема: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства; забезпечувати безпеку дорожнього руху; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів. Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.

Статтею 48 Закону №2344-III обумовлено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

- для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Таким чином, положеннями чинного законодавства покладено на перевізника обов`язок з забезпечення, а водія - пред`явлення для перевірки відповідних документів.

Відтак, під час перевірки було виявлено порушення вимог абзацу 3 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Як наслідок, за порушення вимог додержання законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом було складено постанову №004331 від 31.05.2023 року.

Таким чином у контексті статті 48 Закону №2344-III оформлені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, необхідно відносити до категорії «інші документи, передбачені законодавством».

Разом з тим, як зазначено в акті № 003367 від 09.05.2023 р,, під час перевірки було встановлено, що на вказаний ТЗ на момент перевірки була відсутня оформлена тахокарта за 09.05.2023, яка відповідно до ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» та пункту 3.3. Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 року № 385, повинна знаходитись у водія і надаватись для перевірки уповноваженим на те посадовим особам.

Твердження позивача про те, що дане порушення виникло у результаті недбалості водія і тому позивач не повинен нести відповідальність за це порушення є хибними і необґрунтованими, оскільки згідно імперативного припису статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» відповідальність за порушення вимог законодавства у сфері безпеки автомобільного транспорту покладається саме на автомобільного перевізника.

Вважає, що доводи позовної заяви не підтверджують порушення в діях контролюючого органу під час проведення рейдової перевірки, а оскаржуваний акт індивідуальної дії є таким, що прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства.

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 - позивач, РНОКПП НОМЕР_2 , відповідно до витягу з реєстру платників єдиного податку перебуває з 15 жовтня 2019 року на спрощеній системі оподаткування, група 3, ставка податку - 5% доходу, місцезнаходження: АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що 09 травня 2023 року співробітниками відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті було складено акт №003367 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, яким засвідчено факт відсутності заповненої тахокарти водія ОСОБА_2

31 травня 2023 року за вказаним фактом фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 було викликано на комісію з розгляду справ про порушення законодавства про автомобільний транспорт відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті.

За результатами розгляду справи 31 травня 2023 року відділом державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті стосовно ФОП ОСОБА_1 було винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №004331 за порушення статей 34, 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», пункту 3.3 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24 червня 2010 року №385, та відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 17000 грн.

12 червня 2023 року представником позивача на адресу Державної служби України з безпеки на транспорті подано скаргу з викладенням фактичних обставин справи та запереченнями проти постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №004331, в якій останній просив:

поновити строк на оскарження постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №004331;

змінити розмір застосованого до ФОП ОСОБА_1 стягнення, у відповідності до абзаців 8 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" до штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

23 червня 2023 року листом Державної служби України з безпеки на транспорті №5746/3.1/15-23 представника позивача повідомлено про наступне.

Пунктом 2 Порядку проведення рейдових перевірок (на дорозі), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року №1567 (зі змінами) встановлено, що рейдовим перевіркам (на дорозі) підлягають всі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України,

Так, 09 травня 2023 року в ході проведення рейдової перевірки (на дорозі) відповідно до вимог Порядку, посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області було перевірено транспортний засіб марки (державний номерний знак НОМЕР_1 ), що здійснював перевезення вантажу.

Відповідно до інформації, зазначеної в товарно-транспортній накладній від 09 травня 2023 року №4147, автомобільним перевізником визначено ФОП ОСОБА_1 .

За результатами рейдової перевірки (на дорозі) виявлено порушення вимог статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: на момент перевірки водія відсутня заповнена тахокартка, про що складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт від час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 09 травня 2023 року №003367.

Водій транспортного засобу ОСОБА_2 від пояснення причини порушення законодавства про автомобільний транспорт та від підпису акту відмовився.

Відповідно до пункту 1.4 Розділу 1 "Положення про робочий час і час відпочинку водіїв", це положення не поширюється на перевезення пасажирів чи/та вантажів, зокрема фізичними особами за власний рахунок для власних потреб без використання прані найманих водіїв.

Оскільки ФОП ОСОБА_1 використовує транспортний засіб особисто та використовує найману працю водіїв, відповідно повинен контролювати роботу водіїв, забезпечувати умови праці та відпочинку і дотримуватись вимог Положення про робочий час і відпочинок.

Відповідно до статті 34 Закону, автомобільний перевізник повинен зокрема: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів, забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства, що не було виконано автомобільним перевізником - ФОП ОСОБА_1 .

З огляду на зазначене, керуючись пунктом 27 Порядку, керівником територіального органу Укртрансбезпеки - Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області проведено розгляд справи про порушення та винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 31 травня 2023 року №004331.

Враховуючи вищевикладене, постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу від 31 травня 2023 року №004331 залишається без змін, а скарга без задоволення.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 вважає постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №004331 від 31.05.2023 року протиправною та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з чим через представника звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.

На виконання частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека).

Відповідно до пункту 1 Положення Державна служба України з безпеки на транспорті є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно з підпунктом 1 пункту 4 Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є, зокрема, реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному транспорті.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №1579-р від 02 вересня 2021 року «Про оптимізацію діяльності територіальних органів Державної служби з безпеки на транспорті» Державна служби з безпеки на транспорті оптимізувала шляхом реорганізації міжрегіональних територіальних органів в територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби.

Укртрансбезпека та її територіальні органи під час здійснення своїх повноважень діють як суб`єкти владних повноважень, яким надано повноваження щодо здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням перевізниками законодавства про автомобільний транспорт з правом прийняття відповідних рішень, обов`язкових до виконання

Процедура проведення рейдових перевірок (на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт визначена Порядком проведення рейдових перевірок (на дорозі), який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року №1567.

Відповідно до пунктів 2, 4 Порядку №1567, рейдовим перевіркам (на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Рейдові перевірки (на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на рейдову перевірку (на дорозі) згідно з додатком 1-1, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку.

Відповідно до пункту 14 Порядку №1567 рейдовою перевіркою (на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Оформлення результатів рейдової перевірки (на дорозі) та застосування адміністративно-господарських штрафів, передбачені пунктами 20-30 цього Порядку.

Виявлені під час рейдової перевірки (на дорозі) порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

У разі виявлення в ході рейдової перевірки (на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3. Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності). У разі відмови водія від підписання акта рейдової перевірки (на дорозі) транспортного засобу посадова особа (особи), що провела перевірку, вносить про це запис (пункти 20-22 Порядку №1567).

Відповідно до пункту 25 Порядку №1567 справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Згідно із пунктами 26 та 27 Порядку №1567 справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності).

У разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що на орган державного контролю покладено обов`язок розглянути справу про порушення суб`єкта господарювання не пізніше двох місяців з дня його виявлення та за наявності підстав винести постанови про застосування адміністративно-господарських штрафів.

У даному випадку, 09 травня 2023 року співробітниками відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті було складено акт №003367 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, яким засвідчено факт відсутності заповненої тахокарти водія ОСОБА_2

31 травня 2023 року за вказаним фактом фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 було викликано на комісію з розгляду справ про порушення законодавства про автомобільний транспорт відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 є автомобільним перевізником та має ліцензію з виду діяльності: КВЕД 49.41 - Вантажний автомобільний транспорт, 68.20 - Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

Відповідно до пункту 6 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року №1001, здобувач ліцензії подає у спосіб, передбачений частиною першою статті 10 Закону "Про ліцензування видів господарської діяльності", до органу ліцензування заяву на отримання ліцензії за визначеною формою.

У заяві про отримання ліцензії вказується офіційна інформація здобувача ліцензії, серед якої місцезнаходження юридичної особи, телефон та E-mail.

Вся інформація про ліцензіатів вноситься до єдиної інформаційно-аналітичної системи - «Шлях».

Суд наголошує, що за своєю правовою природою розгляд справи суб`єктом владних повноважень передбачає ніщо інше, як прийняття ним відповідного рішення, що прямо передбачене Порядком №1567, який закріплює, що під час розгляду справи, за наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Сам по собі факт відсутності особи на час розгляду такої справи не позбавляє особу права спростовувати вину в суді та у зв`язку з цим, не може бути самостійною підставою для скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 01.03.2018 у справі №820/4810/17.

Стосовно посилання позивача про відсутність правопорушення, допущеного перевізником, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини врегульовані нормами Закону України "Про автомобільний транспорт", Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України 24.06.2010 №385 затверджено Інструкцію з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів затверджене наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 №340.

Відповідно до статті 18 Закону №2344, з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням. Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.

Положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством.

Статтею 48 Закону №2344 передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи на підставі яких виконуються вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Відповідно до положень статті 49 Закону №2344, водій транспортного засобу зобов`язаний мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень, дотримуватися визначеного режиму праці та відпочинку.

Зміст статті 48 Закону №2344 дає підстави для висновку, що законодавцем при визначенні документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів не встановлено їх вичерпний перелік, проте зазначено на необхідність наявності інших документів, передбачених законодавством.

Частиною 1 статті 2 Закону №2344 передбачено, що законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, законів України "Про транспорт", "Про дорожній рух", чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень.

Інструкції №385 визначає порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів.

Пунктом 1.3 Інструкції №385 визначено, що ця Інструкція поширюється на суб`єктів господарювання, які проводять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).

Відповідно до пункту 1.4 Інструкції №385 терміни вживаються у такому значенні: - контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв; - картка - картка контрольного пристрою (тахографа) з вбудованою мікросхемою, призначена для використання в цифровому тахографі; тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР (994_016).

Згідно із пунктом 2.4 Інструкції №385, транспортні засоби, призначені для перевезення небезпечних вантажів, обладнують тахографами з урахуванням положень пунктів 2.1 - 2.3 цього розділу та відповідно до законодавства щодо встановлення вимог до конструкцій таких транспортних засобів.

Відповідно до пункту 3.3 Інструкції №385, водій транспортного засобу, обладнаного тахографом:

- забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа;

- своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання;

- використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом;

- має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР (994_016), або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом;

- у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв);

- у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

Пунктом 3.6. Інструкції №385 визначено, що перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку.

Крім того, відповідно до пункту 1.3. Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 року №340, вимоги цього Положення поширюється на перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами.

Відповідно до пункту 7.1 Положення №340, саме Укртрансбезпека є органом, який уповноважений здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху та проводить перевірку встановленого режиму праці та відпочинку водіїв відповідно до законодавства України.

У розумінні статті 1 Закону №2344 автомобільний перевізник - це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями.

Аналіз викладених положень норм законодавства свідчить про те, що державний контроль на транспорті здійснюється органами Укртрансбезпеки шляхом проведення, зокрема рейдових перевірок, в ході яких перевірці підлягає наявність визначених статтями 39 і 48 Закону №2344 документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом. У свою чергу відповідальність за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, передбачена статтею 60 Закону №2344.

Верховний Суд у постанові від 17 липня 2018 року у справі №802/1836/17-а зазначив, що приписи Закону зобов`язують автомобільних перевізників, водіїв мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують перевезення.

Відсутність у водія на момент проведення перевірки передбачених документів становить склад господарського правопорушення, за яке до автомобільних перевізників застосовується адміністративно-господарський штраф.

Водій транспортного засобу повинен мати при собі:

1) протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу;

2) заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР;

3) картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.

У даному випадку, на момент проведення перевірки у водія була неоформлена (заповнена) тахокартка за 09 травня 2023 року, чим порушено норми чинного законодавства.

Посилання позивача на те, що порушення відбулось виключно за вини водія ОСОБА_2 , яким не була заповнена тахокарта через особисту службову недбалість, що призвело до порушення режимів праці та відпочинку водія, не спростовує самого факту правопорушення.

Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 не надано до суду доказів на спростування виявленого порушення.

Твердження позивача про те, що дане порушення виникло у результаті недбалості водія і тому позивач не повинен нести відповідальність за це порушення, є хибними і необґрунтованими, оскільки згідно імперативного припису статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» відповідальність за порушення вимог законодавства у сфері безпеки автомобільного транспорту покладається саме на автомобільного перевізника.

Відповідно до статті 60 вищевказаного Закону за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48.

Таким чином, оскаржуваний акт індивідуальної дії є таким, що прийнятий у відповідності до вимог чинного законодавства.

З огляду на встановлені судом обставини справи та правове регулювання спірних відносин, суд робить висновок про відсутність обґрунтованих підстав для визнання протиправною та скасування постанови Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті №004331 від 31.05.2023 року про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000 грн.

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) №303-A, пункт 29).

Статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для відмови в задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

З урахуванням відмови в задоволенні адміністративного позову питання щодо розподілу судових витрат судом не здійснюється.

Керуючись ст.ст.241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до відповідача-1: Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті, відповідача-2: Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М. Олійник