Справа № 160/15949/23
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2023-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кальника В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
06 липня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить суд:
- визнати, що ОСОБА_1 має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з 03.07.2021 року;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області провести виплату несплаченої пенсії за період з 03.07.2021 року по 10.07.2022 року;
- стягнути з ГУ ПФУ в Дніпропетровській області 3% річних та інфляційні втрати з розміру недоотриманої пенсії.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.07.2023 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.
18.09.2023 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній підтримує позов в повному обсязі та просить його задовольнити. Наголосив, що право на пенсію ОСОБА_1 виникло з 03.07.2021 оскільки на момент свого першого звернення із заявою про призначення пенсії до ГУ ПФУ у Дніпропетровській області Суліменко Ю.Г. надав органу пенсійного забезпечення повний перелік документів, які давали право на призначення пенсії з 03.07.2021, однак орган пенсійного забезпечення внаслідок своїх неправомірних дій безпідставно і необгрунтовано відмовив ОСОБА_1 в призначенні пенсії на пільгових умовах з дати звернення.
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 .
29.06.2021 року ОСОБА_1 вперше звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
19.07.2021 року ОСОБА_1 вдруге звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №61 від 26.07.2021 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

31.08.2021 року ОСОБА_1 втретє звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням №61 від 08.09.2021 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю страхового стажу необхідної тривалості.

11.07.2022 року ОСОБА_1 вчетверте звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та надав документи, а саме: трудову книжку на ім`я ОСОБА_1 НОМЕР_2 , копію наказу «Про прийом на роботу до БМП № 639 Державного підприємства «Придніпровська залізниця» № 107 від 16.11.1998, копії наказів «Про затвердження Переліку робочих місць виробництв професій посад з пільговим пенсійним забезпеченням робітників БМП-639, складений згідно з діючими нормативними документами і результатами атестації робочих місць та умовам праці» № 58 від 18.03.1993 та № 200 від 16.07.2002, а також відповідні додатки до наказів з переліком робочих місць, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2, копію довідки Виробничого структурного підрозділу «Дніпропетровська дирекція» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» акціонерного товариства «Укразалізниця» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 24.06.2022 № 17/ВК, копію листа ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 28.08.2021 з питань підтвердження пільгового стажу роботи, копію рішення комісії при ГУ ПФУ в Дніпропетровській області про підтвердження пільгового стажу за Списком № 2 від 12.08.2021 року, довідку про те, що Виробничий структурного підрозділу «Дніпропетровська дирекція» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» акціонерного товариства «Укразалізниця» (далі - ВСП «ДДФ ЦБМРЕБ» АТ «Укрзалізниця») є правонаступником будівельно-монтажного поїзду № 639 Державного підприємства «Придніпровська залізниця», копію рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 07.02.2022 у справі № 214/8811/21 про встановлення факту належності ОСОБА_1 трудової книжки НОМЕР_2 , заповненої 08.06.1984.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №61 від 19.07.2022 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Вважаючи вказане рішення суб`єкта владних повноважень протиправним та таким, що порушує його право на пенсійне забезпечення, позивач звернувся до суду з позовом.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.10.2022 року у справі № 160/12074/22, адміністративний позов ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №61 від 19.07.2022 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до пільгового стажу за Списком №2 ОСОБА_1 період роботи з 18.03.2001 року по 15.07.2002 року в Будівельно-монтажному поїзді № 639 Державного підприємства «Придніпровська залізниця».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.07.2022 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та прийняти рішення із врахуванням висновків суду по даній справі.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір, сплачений за подання даної позовної заяви, у розмірі 496,20 грн. та витрати на професійну правову допомогу в розмірі 1000,00 грн.

На виконання вищевказаного рішення суду у справі № 160/12074/22, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області ОСОБА_1 зараховано до пільгового стажу за Списком №2 період роботи з 18.03.2001 року по 15.07.2002 року в Будівельно-монтажному поїзді № 639 Державного підприємства «Придніпровська залізниця» та призначено пенсію за віком на пільгових умовах з 11.07.2022 року.

05.06.2023 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити йому виплату пенсії з дати набуття права на пенсію, а саме з 03.07.2021 року по 10.07.2022 року.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 0400-010304-8/83888 від 12.06.2023 року позивача повідомлено про те, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.10.2022 року по справі 160/12074/22 йому зараховано до пільгового стажу за Списком № 2 період роботи з 18.03.2001 по 15.07.2002 та призначено з 11.07.2022 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Питання виплати призначеної пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з 03.07.2021 судом не розглядалося, в висновках суду зазначено, що ця вимога є передчасною.

Вважаючи дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з дати першого звернення протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України. Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України та Міністра.

Отже, відповідач має діяти в межах та у спосіб, встановлених законодавчих норм.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до п. 2 ч. 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу:

з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років у чоловіків і не менше 23 років у жінок;

з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців у чоловіків і не менше 23 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону:

чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Відповідно до частини 1 статті 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Порядок подання та оформлення документів для призначення і перерахунку пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1(далі - Порядок №22-1).

Відповідно до пункту 1.6. Порядку № 22-1 звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

За змістом пункту 1.7 Порядку №22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 вперше звернувся 29.06.2021 року.

Тобто, виходячи з положень ст.45 Закону №1058-IV, приймаючи до уваги дату першого звернення із заявою про призначення пенсії, позивач мав правомірні очікування, що пенсію буде призначено з дня його звернення із відповідною заявою до відповідача

Судом встановлено, що страховий та пільговий стаж позивача підтверджено записами в трудовій книжці, яка згідно статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є основним документом, що підтверджує стаж роботи, та яка була подана до пенсійного органу разом із первинною заявою про призначення пенсії, а тому у відповідача на момент первинного звернення позивача були всі підстави для призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки у позивача був наявний необхідний страховий та пільговий стаж для призначення такої пенсії.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що позивач має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах з дати першого звернення 29.06.2021 року, а не з 03.07.2021 року, як просить позивач, оскільки після цього часу для позивача не змінилися жодні умови, які визначаються законом як підстави для призначення пенсії за віком на пільгових умовах (вік, страховий стаж та пільговий стаж).

З урахуванням наведеного, суд з метою ефективного захисту права позивача на пенсію вважає за необхідне зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області розглянути питання про призначення, нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, а саме з дати першого звернення - 29.06.2021 року.

Стосовно вимог позивача про зобов`язання Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області провести виплату несплаченої пенсії за період з 03.07.2021 року по 10.07.2022 року та стягнення з Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області 3% річних та інфляційних втрат з розміру недоотриманої пенсії, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Таким чином, захисту адміністративним судом підлягають порушені права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

На час розгляду даної справи призначення пенсії та відповідний перерахунок не здійснений, а тому вимоги позивача в цій частині є передчасними та необґрунтованими. Суд не може під час прийняття рішення вирішувати питання щодо правовідносин, які можливо будуть мати місце у майбутньому, тому суд приходить до висновку про відмову в позові у частині вказаних позовних вимог.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог позивача, а тому, виходячи з вимог вищенаведеного чинного законодавства України та обставин, встановлених в ході розгляду справи, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до вимог ч.1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 1073,60 грн.

Отже, оскільки позовну заяву задоволено частково, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 1073,60 грн., підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у розмірі пропорційному до задоволених позовних вимог у сумі 536,80 грн.

Стосовно стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Представник позивача в адміністративному позові вказав про необхідність стягнення із відповідача понесених ним витрат на правову допомогу.

Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 КАС України.

За змістом пункту 1 частини 3 статті 134 КАС України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, поряд з іншим, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Частиною 4 статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи(частина 5ст. 134 КАС України).

На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн. подано: договір про надання правової допомоги від 16.05.2023 №ФО-160523ЮГС; рахунок суми гонорару за надану правничу допомогу, в якому зазначений характер правничої допомоги (послуг), а саме: опрацювання судової практики - 500,00 грн. (1 година), складання позовної заяви 1500,00 грн. (3 години); акт виконаних робіт від 29.06.2023; копія Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ДП №4799, ордер серії АЕ №1202379; квитанція №17/05/50К_00000/fbde76 від 17.05.2023 на суму 2000,00 грн.

Відтак, позивачем надані належні документи про понесення останнім витрат на правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн., що дає підстави для вирішення судом питання необхідності відшкодування таких витрат.

В свою чергу, суд звертає увагу, що відповідач у відзиві щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відмітив, що дана справа є справою незначної складності, а заявлена до відшкодування сума витрат на правничу допомогу є неспівмірною з обсягом наданих послуг.

За змістом частини 9 статті 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 року №5076-VI (далі Закон №5076-VI).

Згідно з положеннями статті 30 Закону №5076-VI, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 року у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У рішенні "Лавентс проти Латвії" (пункт 154) від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір і супроводжуються необхідними документами на їх підтвердження.

Отже, при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, слід виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи.

В зв`язку із вищенаведеним, оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи, а також враховуючи предмет спору, значення справи для сторін та конкретні обставини справи, суті виконаних послуг, суд вважає, що сума, заявлена до відшкодування у розмірі 2000,00 грн., є неспівмірною із складністю цієї справи та надмірною з фактичним обсягом наданих адвокатом послуг та затраченим ним часом на надання таких послуг.

При цьому, судом враховано, що сама по собі справа є не складною, а спірні правовідносини - не новими у судовій практиці, а тому, підготовка до вказаної справи не вимагала великого обсягу юридичної та технічної роботи, а також не потребувала витрат значного часу та коштів.

Відтак, враховуючи заперечення відповідача, з огляду на принцип співмірності, а також виходячи із критеріїв, визначених частинами 3, 5 статті 134, частиною 9 статті 139 КАС України, суд вважає, що пропорційними, співмірними і обґрунтованими є витрати на правову допомогу у розмірі 500,00 грн.

Керуючись статями 2, 9, 77, 78, 90, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з дати першого звернення за призначенням такої пенсії, а саме: з 29.06.2021 року.

Зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області розглянути питання про призначення, нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, а саме, з дати першого звернення - 29.06.2021 року.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () сплачені позивачем судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 536,80 грн. та витрати на професійну правову допомогу в розмірі 500,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Кальник