Справа № 320/31999/23
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2023-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

25 вересня 2023 року м. Київ № 320/31999/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панова Г.В., розглянувши позовну заяву

ОСОБА_1

до Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ)

про визнання протиправними дій та визнання протиправною і скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_2 з позовом до Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), в якому просить суд:

- визнати неправомірними дії державного виконавця Ковальчук Т.П відділу органу державної виконавчої служби Оболонського управління юстиції щодо винесення постанови від 14.01.2015 року у виконавчому провадженні №46026491 про стягнення виконавчого збору у розмірі 222 387, 27 грн згідно постанову № 35320107, яка видана 10.11.2012 р;

- визнати протиправною та скасувати спірну постанову.

Пунктом 3, 6 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160,161, 172 цього Кодексу; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Наданий адміністративний позов не відповідає вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Відповідно до частини 2 зазначеної статті позовну заяву може бути подано до суду: 1) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів; 2) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Як слідує з позовної заяви, предметом позову у даній справі є вимоги позивача про визнання неправомірними дії державного виконавця Ковальчук Т.П відділу органу державної виконавчої служби Оболонського управління юстиції щодо винесення постанови від 14.01.2015 року у виконавчому провадженні №46026491 про стягнення виконавчого збору у розмірі 222 387, 27 грн згідно постанову № 35320107, яка видана 10.11.2012. Крім того позивач просить визнати протиправною та скасувати спірну постанову.

Враховуючи викладене формулювання позивачем вимог саме таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем оскаржуються дії державного виконавця Ковальчук Т.П відділу органу державної виконавчої служби Оболонського управління юстиції щодо винесення постанови від 14.01.2015 року у виконавчому провадженні №46026491 про стягнення виконавчого збору у розмірі 222 387, 27 грн та оскаржується зазначена постанова від 14.01.2015 № 46026491про відкриття виконавчого провадження.

Як зазначив позивач у позові, 30.03.2018 р. головним державним виконавцем Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального Управління юстиції у м. Києві Гарковенко А.В. винесено постанову про прийняття виконавчого провадження № 46026491 для примусового виконання постанови № 35320107 від 10.11.2012 р. про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору 222 387,27 грн. на користь ВДВС Оболонського РУЮ (копія додається ). Позивач наголосила, що майже через два роки, 22.02.2022 р. відповідачем винесено постанову про арешт коштів ОСОБА_1 15.05 2023 р. з банківського рахунку позивачки, на який зараховуються грошові кошти пенсії по втраті годувальника на неповнолітніх утриманців, в порушення вимог постанови Кабінету Міністрів України від 26.02.1993 р. № 146, перераховано 45 453, 72 грн. відповідачу.

При цьому, позивач зауважила, що у постановах відповідача, які винесено починаючи з 14.01.2015 р., зазначено, що копії постанов надіслано сторонам і роз`яснено порядок їх оскарження. ОСОБА_1 копії постанов ніколи не отримувала.

Суд зауважує, що позивач ОСОБА_1 є боржником у виконавчому провадженні з 2012 року, відтак мала можливість цікавитися станом її справ щодо примусового виконання виконавчого документа, у якому остання виступала боржником. Крім того, позивач зауважила, що у лютому 2022 року відділом ДВС було накладено арешт на її рахунки, що свідчить про те, що після накладення арешту на рахунки позивача та списання коштів з її рахунку, позивач мала об`єктивну можливість встановити стан її справ у виконавчих провадженнях де вона виступала боржником. При цьому, момент отримання листа представником позивача від відповідача з відмовою закінчити виконавче провадження ВП № 46026491 не свідчить про дотримання позивачем строку звернення до суду, позаяк позивачем оскаржується дії посадових осіб ДВС щодо прийняття постанови від 14.01.2015 року.

Разом з тим, варто зазначити, що позивач зверталася до Солом`янського районного суду про скасування заходів забезпечення позову, тобто вчиняла дії щодо відновлення своїх прав у межах правовідносин щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-1644/11, який виданий 24.09.2012 Апеляційним судом м. Києва, відтак не була позбавлена можливості встановлення порушеного права у межах даних правовідносин, враховуючи наявність інформації щодо спірної постанови у Автоматизованій системі виконавчих проваджень.

Разом з тим, з даним позовом до суду позивач звернулася до суду 25.08.2023 , що підтверджується відомостями конверту, у якому надійшов адміністративний позов до суду, що свідчить про те, що позивачем пропущено десятиденний строк звернення до суду.

З огляду на викладене, позивач звернувся до суду поза межами десятиденного строку звернення до суду визначеного Кодексом адміністративного судочинства України відтак позивачу слід надати до суду заяву про поновлення строку звернення до суду.

Суд зазначає, що початок перебігу строку у процесуальному законі визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права. При цьому, незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

У зв`язку з цим, позивачу у порядку усунення недоліків позовної заяви необхідно надати суду заяву про поновлення строку звернення до суду та докази на підтвердження наявності обставин, що зумовили пропуск позивачем строку звернення до суду.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

При цьому складовими частинами позову є предмет позову та підстави позову.

Предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, направлені на захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

Підстави позову - це факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. Тобто це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, які об`єктивуються у поданих доказах. Під підставами позову слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, а не самі по собі посилання позивача на певну норму закону. До підстав позову входять лише юридичні факти, тобто ті, з якими норми матеріального права пов`язують виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків суб`єктів спірного матеріального правовідношення, та які у своїй сукупності дають право особі звернутися до суду з вимогами до іншої особи.

Отже, суд звертає увагу, що адміністративний позов має письмову форму, містить вимоги щодо предмета спору, тобто прохальну частину позову та їх обґрунтування, які є підставою позову.

Крім того, частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України обумовлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Суд звертає увагу позивача, що правову категорію зміст позовних вимог слід розуміти як дію суду, про вчинення якої позивач вимагає постановити судове рішення, що спрямована на задоволення певної матеріально-правової вимоги позивача. Зважаючи на те, що рішення суду завжди спрямоване на захист конкретного суб`єктивного права зміст позовних вимог не може бути абстрактним чи містити певні умовні категорії і повинен формулюватись максимально чітко і зрозуміло.

Проаналізувавши означені вище норми суд зазначає, що вимога позивача заявлена у прохальній частині позову «визнати протиправною та скасувати спірну постанову» є некоректно сформульованою, відтак позивачу слід уточнити другу позовну вимогу, зокрема шляхом зазначення номера та дати оспорюваної нею постанови.

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Вказані недоліки повинні бути усунені позивачем шляхом подання до суду:

- заяву про поновлення строку звернення до суду та докази на підтвердження наявності обставин, що зумовили пропуск позивачем строку звернення до суду;

- позовну заяву, що відповідає вимогам статті 160 КАС України, шляхом уточнення другої позовної вимоги із зазначенням дати та номера спірної постанови.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Оболонського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнаня протиправними дій та визнання протиправною і скасування постанови, - залишити без руху.

Встановити позивачеві десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Панова Г. В.