Справа № 457/655/23
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2023-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2023 рокуЛьвівСправа № 457/655/23 пров. № А/857/12358/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Глушко І.В.,

суддя Запотічний І.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Бориславського міського суду Львівської області від 21 червня 2023 року про повернення позовної заяви без розгляду (головуючий суддя Слиш А.Т., м.Борислав) у справі № 457/655/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділення поліції № 2 Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

02.05.2023 позивач звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Відділення поліції №2 Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській області, в якому просив: скасувати постанову Серії ЕАС № 6884566 від 24 квітня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП; провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою Бориславського міського суду Львівської області від 21 червня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до Відділення поліції №2 Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення повернуто без розгляду.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, зазначив, що не був обізнаний про наявність ухвали суду першої інстанції про залишення позовної заяви без руху від 05.06.2023. Твердження суду про отримання ухвали суду 9 червня 2023 року є помилковим, таким, що не відповідає вимогам ст.251 КАС України, оскільки означена ухвала не направлена належним чином, що позбавило позивача можливості ознайомитись з ухвалою суду та виправити недоліки, які на думку судді існують в позовній заяві, а тому оскаржувана ухвала судді суду першої інстанції підлягає скасуванню.

У відповідності до частини другої статті 312 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з огляду на наступні підстави.

Судом встановлені наступні обставини.

Ухвалою судді Бориславського міського суду від 05 червня 2023 року позовну заяву залишено без руху, у зв`язку з наявністю недоліків позовної заяви, та надано позивачеві строк у десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків. Позивачеві також було роз`яснено, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява буде повернута.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху (як вважає суд першої інстанції) позивач отримав 09 червня 2023 року.

Станом на 21 червня 2023 року недоліки позовної заяви ОСОБА_1 не усунув, у зв`язку з чим, суд першої інстанції повернув позовну заяву без розгляду.

Колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції помилковими, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Право звернення до суду є невід`ємним особистим правом, яке реалізовується особою в порядку, встановленому КАС України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи з позовом до суду. У свою чергу, звернення до суду з позовом є підставою для виникнення процесуальних відносин, пов`язаних з вирішенням спору по суті. Звернення до суду і судове провадження повинно здійснюватися відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема, процесуальних норм щодо порядку провадження в адміністративних справах.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 КАС України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до п. п. 4, 5, 8 ч. 5 ст. 160 КАС України у позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Так, згідно з ч. 4 ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відповідно до ч. 5 ст. 169 КАС України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Повертаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції зазначив, що станом на 21.06.2023 позивач вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від 09.06.2023 не виконав, недоліки позовної заяви у встановлений судом строк не усунув.

Однак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасних висновків щодо залишення позовної заяви без розгляду, враховуючи наступне.

Відповідно до супровідного листа від 09 червня 2023 року, яким було направлено копію ухвали про залишення позову без руху, вбачається, що вищевказана ухвала направляється на електронну адресу .

Апелянт стверджує, що 9 червня 2023 року не отримував ухвали від 5 червня 2023 року про залишення позовної заяви без руху, а тому відповідно не міг усунути виявлені недоліки. Більше того ухвалу суду від 21 червня 2023 року також не отримував рекомендованим листом. Про те, що судом ухвали були прийняті дізнався 22 червня о 17 год. 55 хв, так як дана інформація прийшла в застосунок «ДІЯ».

Колегія суддів вважає, що направлення ухвали суду про залишення позовної заяви без руху шляхом надсилання її на електронну адресу позивача, яка не є офіційною електронною адресою у розумінні частини третьої статті 251 КАС України, не може свідчити про обізнаність позивача щодо її існування та, як наслідок, наявності у нього можливості виконати таку ухвалу суду шляхом усунення недоліків позовної заяви, визначених у цій ухвалі у встановлений судом строк.

Доказів отримання цієї ухвали в паперовій формі поштовим відправленням матеріали справи не містять.

Слід вказати, що Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та норми пп.15 п.1 р. VII «Перехідні положення» КАС України дозволяють суду вручати судові рішення не лише в паперовій формі, а й в електронній формі шляхом їх направлення на офіційну електронну адресу учасників справи в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, як це передбачено частинами 4-7 ст.18, ч.5 ст.251 КАС України (Аналогічний висновок наведено у постанові Верховного Суду від 28.11.2022 у справі №420/15341/21).

Отже, відомості, наявні у матеріалах справи, не давали суду обґрунтованих процесуальних підстав для встановлення факту вручення ухвали суду першої інстанції про залишення позовної заяви без руху позивачу, що відповідно слугувало початком перебігу процесуального строку для усунення відповідних недоліків позивачем.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування ухвали суду першої інстанції.

Колегія суддів також враховує правову позицію Європейського суду з прав людини (далі також - «ЄСПЛ»), сформульовану в рішенні від 8 листопада 2018 року у справі «Созонов та інші проти України», у якій ЄСПЛ зазначив, що загальна концепція справедливого судочинства, яка охоплює основний принцип, згідно з яким провадження має бути змагальним, вимагає, щоб особа була поінформована про порушення справи. Принцип рівності вимагає, щоб кожній стороні була надана розумна можливість представити свою справу за умов, які не ставлять її в істотно несприятливе становище у порівнянні з іншою стороною. ЄСПЛ дійшов до висновку, що на національні суди покладено обов`язок з`ясувати, чи були повістки чи інші судові документи завчасно отримані сторонами та, за необхідності, зобов`язані фіксувати таку інформацію у тексті рішення. У разі невручення стороні належним чином судових документів, вона може бути позбавлена можливості захищати себе у провадженні.

Згідно з ст. 320 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції постановив оскаржуване судове рішення з порушенням норм процесуального права, що призвело до передчасного висновку про невиконання позивачем вимог ухвали, а тому наявні підстави для його скасування та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325,328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Бориславського міського суду Львівської області від 21 червня 2023 року у справі № 457/655/23 - скасувати та направити справу для продовження розгляду в суд першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. В. Глушко
І. І. Запотічний