Справа № 160/7265/23
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2023-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 вересня 2023 року Справа № 160/7265/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Дніпрі адміністративну справу №160/7265/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Міністерства оборони України, Головнокомандувача Збройних Сил України, Генерального штабу Збройних Сил України, Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії,-
УСТАНОВИВ:
10.04.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому позивач, з урахуванням уточнень від 18.04.2023 року, просить суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ № 3 від 03 січня 2023 року Військової частини НОМЕР_1 про виключення ОСОБА_1 із списків особового складу та всіх видів забезпечення;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 на посаді, яку займав до переміщенні в Військовій частині НОМЕР_1 , а саме командир 3-го стрілецького відділення 2-го стрілецького взводу 1-ї стрілецької роти 98 об ТрО з 04 січня 2023 року;
- стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 3245,90 грн за кожен календарний день, починаючи з 04 січня 2023 року до фактичного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді, яку позивач займав до переміщення в Військовій частині НОМЕР_1 , а саме: командир 3-го стрілецького відділення 2-го стрілецького взводу 1-ї стрілецької роти 98 об ТрО ;
- звернути рішення суду до негайного виконання в частині поновлення ОСОБА_1 на попередній до переміщення посаді в Військової частини НОМЕР_1 , а саме: командир 3-го стрілецького відділення 2-го стрілецького взводу 1-ї стрілецької роти НОМЕР_3 об ТрО та стягнення середнього заробітку за один місяць служби.
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.04.2023 року зазначена вище справа розподілена та передана судді Ількову В.В.
Ухвалою суду від 14.04.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії, було залишено без руху, з підстав передбачених ст.ст.122,123,160,161 КАС України.
18.04.2023 року позивачем усунуті недоліки позовної заяви.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.04.2023 р. відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку положень ст. 262 КАС України.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.04.2023 року витребувано від відповідача 1 додаткові докази по справі, зокрема:
- копію послужного списку ОСОБА_1 ;
- копію військового квитка ОСОБА_1 ;
- документи, які стали підставою для прийняття оскаржуваного наказу №3 від 03 січня 2023 року про виключення ОСОБА_1 із списків особового складу та всіх видів забезпечення;
- копію наказу/розпорядження №44/2/419 від 04.11.2022 року;
- пояснення із підтверджуючими доказами коли вручено ОСОБА_1 оскаржуваний наказ та/або оголошено його та інші докази щодо суті спору.
12.05.2023 року Військова частина НОМЕР_1 до суду надали відзив на позовну заяву позивача.
15.05.2023 року Військова частина НОМЕР_1 долучили додаткові докази по справі.
15.05.2023 року позивачем через підсистему Електронний суд долучена письмова відповідь на відзив по справі.
Також, вказаною ухвалою суду витребувано від Міністерства оборони України, Головнокомандувача Збройних Сил України та Генерального штабу Збройних Сил України інформацію про підстави вибуття особового складу 1 ср 98 об ТрО до Рівненського військового навчального полігону з додаванням копій підтверджуючих документів в частині, що стосуються 1 ср 98 об ТрО; докази в обґрунтування правомірності наказу №455-РС від 03.10.22 р.; копію наказу №455-РС від 03.10.22 р.
22.05.2023 року позивачем надані докази відправлення позову відповідача 2-4, разом із додатками.
30.05.202023 року Південно - східний територіальний юридичний відділ Міністерства оборони України подали відзив на позовну заяву позивача.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.07.2023 року зупинено провадження в адміністративній справі №160/7265/23 до отримання витребуваних доказів судом.
Позивачем до суду подане клопотання про поновлення провадження у справі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.07.2023 року поновлено провадження у справі №160/7265/23.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.07.2023 року залучено до участі у справі №160/7265/23 співвідповідача 5 Військову частину НОМЕР_2 .
Витребувано у Військової частини НОМЕР_2 , додаткові докази по справі, зокрема:
- особисту справу позивача;
- відомості щодо проходження позивачем служби саме у вч НОМЕР_2 (накази, розпорядження, тощо);
- наказ командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 08.11.2022р. №54-РС про призначення позивача заступником командира бойової машини - навідника-оператора з механізованого відділення 2 механізованого ізводу 1 механізованої роти 1 механізованого батальйону , ВОС-121100А;
- наказ командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 08.11.2022р. № 98;
- витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 08.11.2022р. №54-РС;
- рапорт молодшого сержанта ОСОБА_1 від 08.11.2022 року;
- припис командира військової частини НОМЕР_1 від 06.11.2022 року;
- наказ №79 від 31.12.2022 року військової частини НОМЕР_2 , згідно яким внесено зміни до наказу №98 від 08.11.2022 року;
- докази ознайомлення позивача з вказаними наказами військовою частиною НОМЕР_2 ;
- інші всі наявні докази, що стосуються суті спору.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 08.08.2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 липня 2023 р. в адміністративній справі №160/7265/23 - повернуто особі, яка її подала.
08.08.2023 року позивачем надані докази відправлення позову разом із додатками відповідачу 5.
15.08.2023 року Військовою частиною НОМЕР_2 подано відзив на позовну заяву позивача. Долучені додаткові докази по справі.
13.09.2023 року справа повернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
13.09.2023 року справу передано судді для розгляду.
У відповідності до приписів статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
У відповідності до вимог ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Отже, рішення у цій справі приймається судом 26.09.2023 року, тобто у межах строку встановленого ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що проходить військову службу за призивом під час мобілізації, на період оголошеного воєнного стану в Україні.
25 жовтня 2022 року на виконання усного наказу командира 98 об 108 обр Сил ТрО майора ОСОБА_2 , начальника штабу 98 об ТрО ст. лейтенанта ОСОБА_3 , заступника командира НОМЕР_3 об ТрО полковника ОСОБА_4 та заступника начальника штабу 98 об ТрО майора ОСОБА_5 військовослужбовці здали особисту зброю та засоби захисту, у всіх військовослужбовців за наказом командування батальйону були вилучені військові квитки.
Вказує, що військовослужбовці мали завантажитися 06.11.2022 року з особистими речами в ешелон під керівництвом ОСОБА_5 для вибуття до навчань і злагоджень на військовий навчальний полігон у м. Рівне.
Станом на 05-06.11.2022 будь-які документи, накази, розпорядження чи інші керівні документи щодо вибуття, звільнення, увільнення, переведення, переміщення, призначення на посади тощо щодо будь-кого з військовослужбовців 1 ср 98 об ТрО в порядку, передбаченому Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року №1153/2008, Інструкцією про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністра оборони України №170 від 10.04.2009 року та іншими нормативно-правовими актами до військовослужбовців 1 ср 98 об ТрО не доводились в усному порядку або з ознайомленням під підпис, витяги не надавались, не здійснювалось ознайомлення в будь-якому іншому порядку.
Позивач посилається на те, що що про існування вказаних документів, їх дані та зміст військовослужбовцям нічого достовірно відомо не було.
У подальшому через погіршення стану здоров`я, він проходив довготривале лікування в період з 02 листопада 2022 року по 02 січня 2023 року, через, що не мав можливості 06 листопада 2022 року вибути в напрямку полігону м. Рівне разом з підрозділом.
Після завершення лікування, 03.01.2023 року прибув до військової частини НОМЕР_1 для подальшого несення служби та отримання направлення на проходження ВЛК.
Однак, йому було оголошено усний наказ про необхідність до 06.01.2023 року прибути у м. Рівне, на місце дислокації 1 стрілецької роти 98 об ТрО. Будь яких супроводжувальних документів не видавалось.
Позивач вказує, що після прибуття 06 січня 2023 року до місця дислокації 1 стрілецької роти 98 об ТрО в м. Рівне, інформація про прибуття для подальшого несення служби у складі свого військового підрозділу була передана до штабу. Подальше несення служби відбувалось згідно усних наказів перелічених вище осіб.
06.03.2023 року, позивачем було надано рапорт Командиру в/ч НОМЕР_1 , зареєстрований № 1120 від 06.03.2023 року, про надання роз`яснень, щодо його статусу як військовослужбовця та отримання документів для оформлення статусу учасника бойових дій.
У відповідь на Рапорт, 28.03.2023 року позивачу була надана Довідка про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та Витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 3 від 03.01.2023 року.
Позивач вказує, що на Довідці вказана дата реєстрації 02.01.2023 року №40/10. Дана дата виписки та вручення йому Довідки є не можливою, тому що станом на 02.01.2023 року він, ще знаходився у Дніпропетровському військовому госпіталі (в/ч НОМЕР_4 ), з якого вибув об 18:00 годині з наказом прибути до в/ч НОМЕР_1 не пізніше 03.01.2023 року.
Відповідно до вимог спеціального законодавства, якими регламентовано проходження громадянами України військової служби, начальник має довести наказ до відома підлеглого.
Виключення зі списків військової частини мало відбутися тільки після видання наказу по стройовій частині та його доведення (оголошення).
Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України містить обмеження щодо переведення військовослужбовців без їх згоди.
Тобто, будь-яким діям щодо переведення має передувати процедура встановлення таких фактів.
Позивач зазначає, що оскаржуваний ним наказ № 3 від 03 січня 2023 року не містить доказів наявності виключних підстав, викладених у п. 116 Положення, для переміщення його по службі.
Вважаючи наказ військової частини НОМЕР_1 по стройовій частині № 3 від 03 січня 2023 року протиправним, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Додатково зазначив, що надана до суду інформація щодо ухилення позивача від військової служби і самовільне залишення військової частини не стосується предмета спору.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА 1, Військова частина НОМЕР_1
Від військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив на адміністративний позов.
Відповідач проти позову заперечував, просив в задоволенні позову відмовити.
В обґрунтування своєї позиції вказав про те, що згідно наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 03.10.2022 року №455-РС позивача увільнено від займаної посади у військовій частині НОМЕР_1 та зараховано у розпорядження військової частини НОМЕР_2 .
З 03.01.2023 року наказом військової частини НОМЕР_1 від 03.01.2023 року №3 позивач вважається таким, що справи та посаду здав 03.11.2022 р. і вибув для подальшого проходження військової служби в окремому розпорядженні командира 3 окремої штурмової бригади Сухопутних військ Збройних Сил України.
Відповідно до абз. 2 п. 257 Положення №1153/2008 для доукомплектування Збройних Сил України в особливий період просування військовослужбовців по службі здійснюється без дотримання вимог п.п. 85, 87 цього Положення, а призначення військовослужбовців на рівнозначні та нижчі посади здійснюється без згоди військовослужбовців, за винятком випадків, визначених п. 112 цього Положення.
При цьому, не виявлено наявності обставин, наведених у п. 112 Положення №1153/2088, які виключають можливість переведення позивача на посаду без його згоди.
ІV. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА 2, Міністерство оборони України
Від Міністерства оборони України надійшов відзив на адміністративний позов.
В обґрунтування своєї позиції зазначив про те, що Міністерство оборони України за організаційно-правовою формою є органом державної влади.
Міноборони є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику з питань національної безпеки у воєнній сфері, сферах оборони і військового будівництва у мирний час та особливий період, а також в умовах воєнного стану.
Позивач увільнений з посади у військовій частині НОМЕР_1 та зарахований у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 .
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №3 від 03.01.2023 р. позивача виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення військової частини НОМЕР_1 .
Тобто, Міністерство оборони України ніяких кадрових рішень стосовно позивача не приймало.
Також, згідно п. 112 Указу ПУ № 1153/2008 військовослужбовець, який проходить військову службу за призовом, переміщується у зв`язку із службовою необхідністю та за станом здоров`я на нове місце військової служби без його згоди.
Відповідно до п. 116 Указу ПУ № 1153/2008 зарахування військовослужбовців наказами по особовому складу в розпорядження посадових осіб, які мають право призначення на посади, для вирішення питання щодо дальшого їх службового використання допускається в разі: розформування (реформування) військової частини або скорочення штатних посад, якщо до кінця встановленого строку проведення цих заходів не вирішено питання щодо дальшого службового використання вивільнених військовослужбовців.
Просили позов, залишити без задоволення.
V. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА 3, Головнокомандувач Збройних Сил України
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.04.2023 р. відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку положень ст. 262 КАС України.
Цією ухвалою суду відповідачу 3 було запропоновано надати відзив на позовну заяву позивача.
Відповідачем 3 отримано вказану вище ухвалу суду, що також підтверджується матеріалами справи.
Згідно із ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно положень ст.126 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач є належно повідомленим про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом.
VІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА 4, Генеральний штаб Збройних Сил України
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.04.2023 р. відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку положень ст. 262 КАС України.
Цією ухвалою суду відповідачу 4 було запропоновано надати відзив на позовну заяву позивача.
Відповідачем 4 отримано вказану вище ухвалу суду, що також підтверджується матеріалами справи.
Згідно із ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно положень ст.126 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач є належно повідомленим про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом.
VІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА 5, Військова частина НОМЕР_2
Відповідач 5 зазначив, що наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 08.11.2022 року № 98 (пункт 211.) молодшого сержанта ОСОБА_1 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 08.11.2022 № 54-РС на посаду заступника командира бойової машини - навідника-оператора 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу 1 механізованої роти 1 механізованого батальйону, який прибув із військової частини НОМЕР_1 , з 08.11.2022 зараховано до списків особового складу, поставлено на всі види забезпечення і наказано вважати таким, що з 08.11.2022 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.
Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) від 31.12.2022 року № 79 «Про результати службового розслідування» внесено зміни до наказу командира військової частини № НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 08.11.2022 року та наказано вважати таким, що не прибув, молодшого сержанта ОСОБА_1 .
Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 31.12.2022 року № 157 було скасовано пункт 211 наказу № 98 від 08.11.2022 року.
Таким чином, відповідач 5 вказує, що позивач ОСОБА_1 не проходив та не проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , оскільки фактично не прибув до військової частини в результаті переміщення з військової частини НОМЕР_1 .
Враховуючи викладене, вважають, що між позивачем та військовою частиною НОМЕР_2 не виникало правовідносин з приводу проходження військової служби, у зв`язку з чим військова частина НОМЕР_2 не може бути відповідачем у справі № 160/7265/23 за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії.
VІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, суд встановив такі обставини.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач ОСОБА_1 , проходив військову службу на посаді командира 3 стрілець кого відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , прибув на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 року .N"264/2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та від 24.02.2022 року .N"269/2022 року «Про загальну мобілізацію».
25 жовтня 2022 року позивач, як військовослужбовець 1 стрілецької роти в/ч НОМЕР_1 отримав усні накази від командира 98 об 108 обр Сил ТрО майора ОСОБА_6 , начальника штабу 98 об ТрО ст. лейтенанта ОСОБА_3 , заступника командира 98 об ТрО полковника ОСОБА_4 та заступника начальника штабу 98 об ТрО майора ОСОБА_5 , за якими:
військовослужбовці здали особисту зброю та засоби захисту (бронежилети і шоломи);
у всіх військовослужбовців, що зазначені нижче, за наказом командування батальйону були вилучені військові квитки та передані, як нам повідомили, до стройової служби з невідомих підстав;
військовослужбовці мали завантажитися 06.11.2022 з особистими речами в ешелон під безпосереднім керівництвом і супроводом ЗНШ ОСОБА_5 для вибуття до навчань і злагоджень на військовий навчальний полігон у м. Рівне.
Відповідно до довідки командира військової частини НОМЕР_1 від 02.01.2023 року №40/10, позивач брав безпосередню участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України з квітня 2022 року по жовтень 2022 року у Запорізькій та Донецькій областях.
Згідно наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 03.10.2022 року №455-РС відповідно до пункту 116 Положення про прохо дження громадянами України служби у Збройних Силах України та Директиви Головнокомандувача Збройних Сил України від 28.07.2022 року №168/дск мо лодшого сержанта ОСОБА_1 командира 3 стрілецько го відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 увільнено від займаної посади і зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 .
З 03.01.2023 року наказом №3 від 03.01.2023 року командира військової частини НОМЕР_1 позивача було виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення військової частини НОМЕР_1 .
У пункті 1 вказаного наказу зазначено: «Молодшого сержанта ОСОБА_1 стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , який прибув на підставі Указів Президента України від 24.02.2022 року №64/2022року «Про введення воєнного стану в Україні» та від 24.02.2022року № 65/2022 року «Про загальну мобілізацію», вважати таким, що справи та посаду здав 03.01.2023 року і вибув для подальшого проходження військової служби до Військової частини НОМЕР_2 .
Підстава: Розпорядження з логістичного забезпечення регіонального управління сил ТрО «Схід» № 44/2/419 від 04.11.2022 року».
Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 08.11.2022 р. №54-РС відповідно до пункту 82 та 257 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України нижчепойменованих осіб рядового та сержантського складу, які перебувають у розпорядженні командира окремої штурмової бригади Сухопутних військ Збройних Сил України, колишніх військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , призначити, у тому числі:
молодшого сержанта ОСОБА_1 , заступником командира бойової машини - навідника-оператора з механізованого відділення 2 механізованого ізводу 1 механізованої роти 1 механізованого батальйону, ВОС-121100А.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 08.11.2022р. № 98 п. 211 молодшого сержанта ОСОБА_1 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 08.11.2022 року №54-РС на посаду заступника командира бойової машини - навідника-оператора з механізованого відділення 2 механізованого взводу 1 механізованої роти 1 механізованого батальйону, ВОС-121100А, який прибув із військової частини НОМЕР_1 , з 08.11.2022 року зарахувати до списків особового складу, поставити на всі види забезпечення і вважати таким, що з 08.11.2022 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.
Встановлено оклад за посадою 3080,00 гривень на місяць.
Визначено виплачувати надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% посадового окладу, з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислуги років.
Розмір щомісячної премії з вислугою років до одного року встановлено 249%.
Підстава: витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 08.11.2022р. № 54-РС, рапорт молодшого сержанта ОСОБА_1 від 08.11.2022 року, припис командира військової частини НОМЕР_1 від 06.11.2022 року ____.
Відповідно до довідки 23.03.2023 року військової частини НОМЕР_5 інформація стосовно надання припису про вибуття військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 молодшого сержанта ОСОБА_1 для подальшого проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_2 у військовій частині НОМЕР_5 відсутня.
Згідно наказу №79 від 31.12.2022 року військової частини НОМЕР_2 було внесено зміни до наказу №98 від 08.11.2022 року, згідно із яким молодший сержант ОСОБА_1 вважається таким, що не прибув до військові частини НОМЕР_2 .
У листі військової частини НОМЕР_2 від 21.03.2023р. №1781/4206, адресованому військовій частині НОМЕР_1 , вказано про таке:
«Посадовими особами військової частини НОМЕР_2 проводиться перевірка з метою встановлення місцезнаходження військовослужбовців, які зараховані до списків особового складу та призначені на посади у військовій частині НОМЕР_2 , а саме: «…..»
- молодшого сержанта ОСОБА_1 ;
Відповідно до попередньої інформації встановлено, що вищевказані військовослужбовці проходять службу у військовій частині НОМЕР_1 .
Враховуючи вищевикладене, прошу повідомити:
чи проходять вищевказані військовослужбовці військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Якщо, так, то прошу надати підтверджуючі документи, зокрема, витяги з наказів про призначення на посаду у військовій частині НОМЕР_1 та зарахування до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ;
крім цього прошу повідомити де на даний час перебувають вищевказані військовослужбовці.»
На вказаний лист військовою частиною НОМЕР_1 було надано відповідь від 19.04.2023 р. №42/493, в якій повідомлено:
«Наприкінці березня 2023 р. до місця дислокації військової частини НОМЕР_1 з`явились наступні військовослужбовці: «……»
17. молодший сержант ОСОБА_1 ;
Зазначені військовослужбовці не проходять службу та не є в списках військової частини НОМЕР_1 . Зазначені військовослужбовці, станом на сьогоднішній день, відповідно до наказів Головнокомандувача Збройних Сил України від 03.10.2022 № 455-РС, від 05.10.2022 № 465-РС, №1367 від 03.10.2022 були увільнені від займаних посад у військовій частині НОМЕР_1 та переведені у розпорядження командира 3 окремої штурмової бригади Сухопутних військ Збройних Сил України.
Після прибуття вони повідомили, що на цей час не мають зв`язку з командуванням військової частини НОМЕР_2 , не розуміють свого правового статусу, як військовослужбовці, не прийняті до штату військових частин, в зв`язку з чим прибули до місця дислокації останнього відомого їм місця проходження служби.
У зв`язку з вищенаведеним прошу Вас терміново, але не пізніше 30.04.2023 року, повідомити військову частину НОМЕР_1 про дійсний юридичний статус військовослужбовців, зазначених вище, яких було переведено до військової частини НОМЕР_2 згідно перелічених наказів Головнокомандувача Збройних Сил України (зараховані до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 , знаходяться на лікуванні, знаходяться у відпустці, самовільно залишили військову частину, тощо)».
Відповідно до рапорту начальника групи персоналу в/ч НОМЕР_1 від 02.05.2023 року, встановлено, що ОСОБА_1 , який був направлений для подальшого проходження служби до військової частини НОМЕР_2 , по теперішній час не прибув до нового місця несення служби, а саме в/ч НОМЕР_2 .
Відповідачем 1 після отримання зазначеної інформації, в зв`язку з неприбуттям до но вого місця служби, на підставі рапорту начальника групи персоналу військо вої частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 від 02.05.2023 вх. №2362, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 02.05.2023 №371 було призначене службове розслідування за фактом самовільного залишення військової части ни ОСОБА_1 , яке наразі триває.
У подальшому при особистій явці до місця розташування КСП та штабу в/ч НОМЕР_1 позивачу повідомлено, що він виключений із списків військової частини НОМЕР_1 .
На колективні запити до військової частини НОМЕР_1 , 28.03.2023 позивачу надано копію витягу з наказу по стройовій частині в/ч НОМЕР_1 від 03.01.2023 року №3, відповідно до якого позивача виключено зі списків та усіх видів забезпечення в/ч НОМЕР_1 з 03.01.2023 року, визначено вважати його таким, що посаду і справи здав 03.01.2023 року.
Не погоджуючись з викладеним позивач звернувся до суду з даним позовом.
Зміст позову та підстави звернення позивача до суду фактично зводяться до непогодження ОСОБА_1 із наказом, за яким його перевели до іншої військової частини без його особистої згоди.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
ІХ. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Відповідно до положень ч. 1 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Згідно з ч. 4 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Частиною 14 ст. 2 вказаного Закону передбачено, що виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби у Збройних Силах України та регулювання питань, пов`язаних з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі регулюється визначний Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 (далі Положення).
Відповідно до п. 1 Положення, дане Положення застосовується також до відносин, що виникають у зв`язку з проходженням у Збройних Силах України кадрової військової служби особами офіцерського складу до їх переходу в установленому порядку на військову службу за контрактом або звільнення з військової служби.
Згідно з п. 12 Положення, встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.
Право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання полковника (капітана 1 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.
Відповідно до п. 82 Положення, призначення військовослужбовців на посади здійснюється:
1) на вищі посади - у порядку просування по службі;
2) на рівнозначні посади: у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; у разі проведення заміни у місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами (далі - місцевості з установленим строком військової служби); для набуття практичного досвіду управлінської діяльності в органах військового управління різного рівня або для більш доцільного використання за фахом чи досвідом роботи - за рішенням відповідного командира (начальника), прийнятим у порядку, визначеному Міністерством оборони України, зокрема на особисте прохання військовослужбовця; за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії; за сімейними обставинами - на особисте прохання; з меншим обсягом роботи з урахуванням професійних, ділових і моральних якостей - на підставі висновку атестування; у зв`язку з перебуванням із близькими особами у відносинах прямої організаційної та правової залежності; у разі скасування військовослужбовцю допуску до державної таємниці - на посаду, що не передбачає такого допуску, - за рішенням відповідного командира (начальника), прийнятим у порядку, визначеному Міністерством оборони України; вагітних військовослужбовців-жінок за їх клопотанням відповідно до медичного висновку - на посади з меншим обсягом роботи, а також військовослужбовців-жінок, які мають дітей віком до трьох років, за їх клопотанням у разі неможливості виконання ними обов`язків на займаних посадах; у разі проведення заміни у військових частинах (підрозділах), які виконують завдання в районах ведення воєнних (бойових) дій, у тому числі в районах проведення антитерористичних операцій; у разі відсутності можливості поновлення на попередній посаді у зв`язку з незаконним звільненням або переміщенням по службі - за рішенням відповідного командира (начальника), прийнятим у порядку, визначеному Міністерством оборони України;
3) на нижчі посади: у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів у разі неможливості призначення на рівнозначну посаду; за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії; з урахуванням професійних, ділових і моральних якостей - на підставі висновку атестування; за віком або сімейними обставинами - на особисте прохання; у зв`язку з перебуванням із близькими особами у відносинах прямої організаційної та правової залежності - у разі неможливості призначення на рівнозначну посаду; у порядку виконання накладеного дисциплінарного стягнення - відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України; у разі скасування військовослужбовцю допуску до державної таємниці - на посаду, що не передбачає такого допуску, - за рішенням відповідного командира (начальника), прийнятим у порядку, визначеному Міністерством оборони України, у разі неможливості призначення на рівнозначну посаду; вагітних військовослужбовців-жінок за їх клопотанням відповідно до медичного висновку - на посади з меншим обсягом роботи, а також військовослужбовців-жінок, які мають дітей віком до трьох років, за їх клопотанням у разі неможливості виконання ними обов`язків на займаних посадах та за відсутності рівнозначних посад; за ініціативою військовослужбовця (крім військовослужбовців, які займають посади, за якими передбачені первинні військові звання офіцерського, сержантського і старшинського складу) на нижчу на один ступінь посаду на підставі рішення посадової особи відповідно до номенклатури посад;
4) у зв`язку із зарахуванням на навчання до вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти із звільненням з посади, а також у разі призначення на посаду після закінчення навчання;
5) у зв`язку із закінченням строку перебування на посаді;
6) у зв`язку зі звільненням або призначенням на посади, передбаченими штатами воєнного часу, у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення правового режиму воєнного стану;
7) у зв`язку зі звільненням осіб сержантського і старшинського складу, які займали посади офіцерського складу;
8) у зв`язку з призначенням на посади, що можуть бути заміщені військовослужбовцями, які під час проходження військової служби були визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби за станом здоров`я за наслідками захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час виконання обов`язків військової служби, що призвело до встановлення їм інвалідності, часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, - на особисте прохання за рішенням посадової особи, до повноважень якої належить призначення на посади відповідно до переліку посад, що можуть бути заміщені такими військовослужбовцями, який визначається Міністерством оборони України;
9) у разі запровадження нового військового звання.
Посада вважається вищою, якщо за цією посадою штатом (штатним розписом) передбачено вище військове звання, ніж за займаною посадою, а за умови рівних військових звань - більший посадовий оклад (тарифний розряд).
Призначення військовослужбовців на інші посади також здійснюється у випадках, передбачених пунктами 102 і 104 цього Положення.
Відповідно до абзацу другого пункту 257 Положення, для доукомплектування Збройних Сил України в особливий період просування військовослужбовців по службі здійснюється без дотримання вимог пунктів 85, 87 цього Положення, а призначення військовослужбовців на рівнозначні та нижчі посади здійснюється без згоди військовослужбовців, за винятком випадків, визначених пунктом 112 цього Положення.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій; воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Згідно з ч. ч. 5, 7 ст. 6 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військові посади, передбачені штатами воєнного часу, при переведенні Збройних Сил України, інших військових формувань на організацію і штати воєнного часу підлягають заміщенню резервістами або іншими військовозобов`язаними в порядку, визначеному Генеральним штабом Збройних Сил України, а в Службі безпеки України та Службі зовнішньої розвідки України - в порядку, визначеному їх керівниками.
Порядок призначення на військові посади встановлюється Конституцією України, законами України, положеннями про проходження військової служби, про проходження громадянами України служби у військовому резерві.
Вищевказаним визначено, що період дії воєнного стану або дії рішення про мобілізацію (крім цільової) є особливим періодом, який передбачає перехід Збройних Сил України та інших військових формувань на штати воєнного стану, які передбачають заміщення воєнних посад.
Х. ОЦІНКА СУДУ
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
У подальшому, дія військового стану неодноразово продовжувалась та Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 26.07.2023 № 451/2023, затвердженим Законом України № 3275-IX від 27.07.2023, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18.08.2023 року строком на 90 діб.
Таким чином, починаючи з 24.02.2022 року та по дату винесення спірних наказів та розгляду цієї справи в Україні триває воєнний стан, період дії якого, відповідно до Законів України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та «Про оборону України» є особливим періодом.
Відповідно до пункту 112 Положення, військовослужбовець може бути переміщений на нове місце військової служби з однієї військової частини до іншої у випадках, визначених пунктом 82 цього Положення, а також якщо з урахуванням вчиненого правопорушення військовослужбовець, якому призначено покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців, не може бути залишений на посаді, пов`язаній із керівництвом підлеглими особами.
Зазначене переміщення здійснюється без згоди військовослужбовця, крім таких випадків:
неможливість проходження військовослужбовцем військової служби у місцевості, до якої його переміщують, відповідно до висновку (постанови) військово-лікарської комісії;
неможливість проживання членів сім`ї військовослужбовця за станом здоров`я в місцевості, до якої його переміщують, відповідно до документів, які це підтверджують;
потреба у догляді за непрацездатними чи хворими батьками, дружиною (чоловіком) або особами, які виховували його з дитинства замість батьків і були визнані опікунами та мешкають окремо від сім`ї військовослужбовця, відповідно до документів, які це підтверджують.
Військовослужбовець, який проходить військову службу за призовом, переміщується у зв`язку із службовою необхідністю та за станом здоров`я на нове місце військової служби без його згоди.
З огляду на викладені положення, суд дійшов висновку, що відповідно до пункту 257 Положення №1153/2008, для доукомплектування Збройних Сил України в особливий період просування військовослужбовців по службі здійснюється без дотримання вимог пунктів 85, 87 цього Положення, призначення військовослужбовців на рівнозначні та нижчі посади здійснюється без згоди військовослужбовців, за винятком випадків, визначених пунктом 112 цього Положення.
Отже, враховуючи наведені положення, суд дійшов до висновку, що військовослужбовці можуть бути направлені для по дальшого проходження військової служби з одного військового формуван ня до іншого з виключенням із списків особового складу формування, з якого вибули, та включенням до списків особового складу формування, до якого прибули, виключно у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби.
Разом з цим, з огляду на положення пункту 112 Положення, доказів наявності у позивача випадків при яких для переміщення на нове місце військової служби необхідна саме згода військовослужбовця матеріали справи не містять та позивачем не доведено, а тому доводи позивача про відсутність опитування та неотримання його згоди на таке переведення судом до уваги не беруться.
Пункт 1.5 розділу І Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 №170 (далі - Інструкція №170), визначає, що для встановлення, зміни, зупинення, або припинення правових відносин з громадянами України, які реалізуються наказами посадових осіб по особовому складу оформляється план-переміщення військовослужбовців на посади номенклатури посад (додаток 16 до Інструкції №170).
У свою чергу, відповідно до пункту 4.1 Інструкції № 170, дозволяється в умовах воєнного часу здійснювати призначення військовослужбовців на посади і переміщення по службі на підставі Плану переміщення на посади.
Згідно матеріалів справи, позивач проходив військову службу на посаді командира 3 стрілець кого відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , прибув на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 року №"264/2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та від 24.02.2022 року №"269/2022 року «Про загальну мобілізацію».
Згідно наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 03.10.2022 року №455-РС відповідно до пункту 116 Положення про прохо дження громадянами України служби у Збройних Силах України таДирективи Головнокомандувача Збройних Сил України від 28.07.2022 року №168/дск мо лодшого сержанта ОСОБА_1 командира 3 стрілецько го відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 було увільнено від займаної посади і зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 .
Отже, судом встановлено, що на підставі вказаного наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 03.10.2022 року №455-РС та Директиви Головнокомандувача Збройних Сил України від 28.07.2022 року №168/дск мо лодшого сержанта ОСОБА_1 командира 3 стрілецько го відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 було увільнено від займаної посади і зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 .
З 03.01.2023 року наказом №3 від 03.01.2023 року командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 було виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення військової частини НОМЕР_1 , з котлового забезпечення, починаючи з 04.11.2022 року.
Відповідно цього наказу, позивач вважається таким, що справи та посаду здав 03.11.2022 року та вибув для подальшого проходження військової служби в окремому розпо рядженні командира 3 окремої штурмової бригади Сухопутних військ Збройних Сил України.
Отже, відповідно до наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 03.10.2022 року №455-РС та Директиви Головнокомандувача Збройних Сил України від 28.07.2022 року №168/дск позивача було переміщено до в/ч НОМЕР_2 на посаду - заступника командира бойової машини - навідника-оператора з механізованого відділення 2 механізованого ізводу 1 механізованої роти 1 механізованого батальйону, ВОС-121100А, на підставі пункту 257 Положення, згідно наказу в/ч НОМЕР_2 від 08.11.2022 року.
Суд наголошує, що до повноважень суду не належить надання оцінки доцільності переміщення військовослужбовців, тим більше під час воєнного стану в Україні.
Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Відтак, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу своїх дій на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України та зважаючи на доводи адміністративного позову, суд дійшов висновку, що наказ Головнокомандувача Збройних Сил України від 03.10.2022 року за №455-РС та Директива Головнокомандувача Збройних Сил України від 28.07.2022 року №168/дск, та як наслідок оскаржуваний позивачем наказ, винесені під час дії воєнного стану з дотриманням вимог положень пунктів 82, 112, 257 Положення та відповідно є правомірними.
Враховуючи встановлені судом обставини, системно проаналізувавши норми законодавства, оцінивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності при безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, за результатами з`ясування обставин у справі та їх правової оцінки, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
ХІ. ВИСНОВКИ СУДУ
Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України Про судоустрій і статус суддів встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Згідно з частинами 1-3 статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Суд наголошує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі Трофимчук проти України ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Відповідно до пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.
Дослідивши матеріали справи, слід зазначити, що відповідачами було доведено належними та допустимими доказами щодо правомірності прийнятих рішень.
За таких обставин, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Міністерства оборони України, Головнокомандувача Збройних Сил України, Генерального штабу Збройних Сил України, Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії, без задоволення.
Щодо розподілу судових витрат, а саме судового збору.
Згідно положень ст. 139 КАС України розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
УХВАЛИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Міністерства оборони України, Головнокомандувача Збройних Сил України, Генерального штабу Збройних Сил України, Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ОКПП НОМЕР_6 ).
Відповідач 1: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_7 ).
Відповідач 5: Військова частина НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_8 ).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 26.09.2023 року.

Суддя В.В. Ільков