Справа № 280/4902/23
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2023-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 року Справа № 280/4902/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Максименко Л.Я., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою Приватного підприємства Чернігівський (70035, Запорізька область, Запорізький район, с. Матвіївка, вул. Центральна, 337-а, )

до Головного управління Державної податкової служби в Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, код ЄДРПОУ ВП 44118663),

про визнання протиправною та скасування податкової вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство Чернігівський (далі позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Державної податкової служби в Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд визнати протиправною та скасувати податкову вимогу №0-0801 від 01 червня 2023 року.

Обґрунтовуючи заявлений позов, вказує, що рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25 січня 2022 року по справі №280/5895/21 щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №2 від 11 березня 2021 року набрало законної сили з 30 червня 2022 року, у зв`язку з чим, податкове повідомлення-рішення №2 від 11 березня 2021 року про застосування до підприємства штрафних санкцій в сумі 500 000,00 грн є відкликаним - таким, що перестало існувати та породжувати будь-які обов`язки для платника податків та мати для нього будь-які правові наслідки. Вказує, що так як поновлення раніше відкликаного податкового повідомлення-рішення не передбачено жодною нормою Податкового кодексу України, то податковий орган у даному випадку зобов`язаний скласти та направити на адресу платника податків нове податкове повідомлення-рішення, і тільки в разі, якщо платник не сплатить суму податкового зобов`язання, зазначеного в новому податковому повідомленні, у вказані строки, податковий орган, відповідно до п. 59.3 ст. 59 Податкового кодексу України матиме право надсилати податкову вимогу такому платнику податків. Зазначає, що ГУ ДПС у Запорізькій області на підставі постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2022 року по справі №280/5895/21 не складали та на адресу ПП «Чернігівський» не надсилали нових податкових повідомлень-рішень. За таких обставин, вважає, що у ПП «Чернігівський» не закінчився строк, встановлений в п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України, для сплати податкового зобов`язання. Вказує, що у ГУ ДПС у Запорізькій області були відсутні правові підстави для складання та надсилання на адресу підприємства податкової вимоги №0-0801 від 01 червня 2023 року. Просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач позов не визнав, 11.08.2023 до суду надійшли заперечення та відзив на (вх. №34903), в якому зазначає, що постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 14.12.2022 по справі № 280/5895/21 підтверджено обґрунтованість, законність та чинність податкового повідомлення- рішення від 11.03.2021 № 2. Зазначає, що суми податкових зобов`язань визначені у даному податковому повідомленні-рішенні є остаточно узгодженими у судовому порядку 14.12.2022. Отже, податкове повідомлення-рішення поновило свою дію згідно постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 14.12.2022 по справі № 280/5895/21. Стверджує, що у таких випадках діюче податкове законодавство не передбачає обов`язку контролюючого орган винести нове податкове повідомлення-рішення, так як законність винесеного рішення контролюючого органу підтверджена у судовому порядку при остаточному розгляді справи і доведення обставин щодо чинності ППР згідно ст.78 КАС України не підлягає доказуванню. Вказує, що сума зобов`язань за податковим повідомленням-рішенням від 11.03.2021 № 2 є узгодженою у судовому порядку та відповідно безпідставні твердження позивача про необхідність винесення нового податкового повідомлення-рішення. Тому, вважає позовні вимоги безпідставними та просить у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 10.07.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі №280/4902/23 без виклику сторін та проведення судового засідання.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Головним управлінням ДПС у Запорізькій області винесено податкову вимогу №0-0801 від 01.06.2023, якою повідомлено ПП «Чернігівський» про те, що станом на 31.05.2023 сума його податкового боргу становить 500 000 грн.

Вважаючи податкову вимогу протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Дослідивши спірні правовідносини та надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно зі статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Статтею 92 Конституції України передбачено, що виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення і виключно законами України встановлюються, зокрема, система оподаткування, податки і збори.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює ПК України.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пункту 59.1. статті 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

За вимогами пункту 59.3 статті 59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

У відповідності до статті 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених вказаним Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення. Скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 вказаного Кодексу) протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

У відповідності до вимог підпунктів 56.15-56.16 статті 56 ПК України скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3 зазначеної статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Днем подання скарги вважається день фактичного отримання скарги відповідним контролюючим органом, а в разі надсилання скарги поштою - дата отримання відділенням поштового зв`язку від платника податків поштового відправлення із скаргою, яка зазначена відділенням поштового зв`язку в повідомленні про вручення поштового відправлення або на конверті.

Водночас, за приписами пункту 56.18 статті 56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 вказаного Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно з пунктом 95.3 статті 95 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

При цьому, за вимогами підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України лише узгоджене грошове зобов`язання вважається податковим боргом, на підставі чого у контролюючого органу виникає право формувати податкову вимогу.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави стверджувати, що право контролюючого органу на формування податкової вимоги залежить від факту узгодження грошових зобов`язань, що, в свою чергу, пов`язано із днем закінчення процедури судового оскарження нарахованих податкових зобов`язань.

Так, сума податкового боргу, визначена у спірній вимозі складається із суми податкового зобов`язання зі сплати адміністративних штрафів та інших санкцій у розмірі 500 000 грн.

Щодо підстав виникнення даної заборгованості судом встановлено, що на підставі акту перевірки №3221/08/01/09/25679553 від 14.12.2020 Головним управлінням ДПС у Запорізькій області було прийнято податкове повідомлення-рішення №2 від 11.03.2021, згідно якого підприємству було визначено суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) на суму 500000,00 грн. за порушення частин першої, восьмої, шістнадцятої статті 15 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального від 19.12.1995 №481 /95-ВР.

Водночас, платником податків було оскаржено вказане податкове повідомлення-рішення, та рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 25.01.2022 у справі №280/5895/21 визнано протиправним та скасовано прийняте Головним управлінням ДПС у Запорізькій області податкове повідомлення-рішення від 11.03.2021 №2 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 500000,00 грн.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 14.12.2022 рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25 січня 2022 року в адміністративній справі №280/5895/21 скасовано та прийнято у справі нове судове рішення. У задоволенні позову відмовлено.

Таким чином, у зв`язку з набранням законної сили постановою Третього апеляційного адміністративного суду, яким відмовлено у задоволенні позову Приватного підприємства Чернігівський про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 11.03.2021 №2 , останнє є чинним.

З урахуванням приписів пункту 56.18 статті 56 ПК України, датою узгодження податкового повідомлення-рішення від 11.03.2021 №2 є дата набрання законної сили рішенням у справі №280/5895/21, тобто - 14.12.2022.

Пунктом 57.3 статті 57 ПКУ встановлено, що у разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.

Проте позивачем узгоджені грошові зобов`язання у строк, визначений пунктом 57.3 ПК України, не виконані, у зв`язку з чим, набули статусу податкового боргу. Відтак, у контролюючого органу були наявні підстави для надсилання вимоги підприємству.

З приводу доводів позивача суд зауважує, що дійсно, ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2022 року по справі №280/5895/21 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25 січня 2022 року в адміністративній справі №280/5895/21 було повернуто податковому органу, що зумовило набрання рішенням Запорізького окружного адміністративного суду законної сили.

Однак, надалі, як вже було зазначено, Третій апеляційний адміністративний суд все ж розглянув по суті апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області та відмовив у задоволенні позову Приватного підприємства Чернігівський, і таке рішення суду апеляційної інстанції набрало законної сили.

В даному рішенні суд також зробив наступний висновок: «… порушення встановлено вірно, а оскаржене рішення прийнято у відповідності до норм законодавства…».

Згідно ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, доводи позивача про неузгодженість податкового боргу, через відкликання податкового повідомлення-рішення не відповідають фактичним обставинам, встановленим рішенням суду.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про те, що станом на дату формування податкової вимоги - 01.06.2023 сума податкового боргу позивача складала 500 000грн. та, з урахуванням наявності рішення Третього апеляційного адміністративного суду від 14.12.2022 у справі № 280/5895/21, яке набрало законної сили 14.12.2022, була узгодженою та підлягала сплаті позивачем.

Суд також зауважує, що звертаючись до суду із даним позовом, позивач не вказує на будь-які зауваження щодо форми чи змісту податкової вимоги, її невідповідність положенням Порядку направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Мінфіну від 30.06.2017 № 610.

З урахуванням того, що суд дійшов висновку про те, що при винесенні податкової вимоги №0-0801 від 01 червня 2023 року ГУ ДПС у Запорізькій області діяло в межах наданих повноважень та у спосіб, визначений законами, підстави для її скасування відсутні.

Суд також зазначає, що Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі «Трофимчук проти України» ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Враховуючи зазначену позицію Європейського суду з прав людини, суд надав відповідь на всі аргументи сторін, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.9 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з положеннями ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку відсутність підстав для задоволення позову.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви Приватного підприємства Чернігівський (70035, Запорізька область, Запорізький район, с. Матвіївка, вул. Центральна, 337-а, ) до Головного управління Державної податкової служби в Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, код ЄДРПОУ ВП 44118663) про визнання протиправною та скасування податкової вимоги, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Рішення у повному обсязі складено та підписано 26 вересня 2023 року.

Суддя Л.Я. Максименко