Справа № 320/7871/22
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2023-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/7871/22 Суддя (судді) першої інстанції: Леонтович А.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Кучми А.Ю.,

суддів Аліменка В.О., Безименної Н.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Феодосіївської сільської ради Обухівського району Київської області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2022 року (м. Київ, дата складання повного тексту - 14.12.2022) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Феодосіївської сільської ради Обухівського району Київської області про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Феодосіївської сільської ради Обухівського району Київської області, в якому просить (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог):

- визнати протиправними дії Феодосіївської сільської ради щодо відмови в розгляді заяви позивача в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) розміром 0,1722 га в межах Обухівського району Київської області;

- зобов`язати Феодосіївську сільську раду розглянути заяву позивача та надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) розміром 0,1722 га в межах Обухівського району Київської області.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що після звернення позивача до Феодосіївської сільської ради Обухівського району Київської області із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), відповідач всупереч вимогам Земельного кодексу України та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» не прийняв жодного рішення, чим допустив протиправну бездіяльність.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2022 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Феодосіївської сільської ради щодо відмови в розгляді заяви позивача в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) розміром 0,1722 га в межах Обухівського району Київської області. Зобов`язано Феодосіївську сільську раду Київської області повторно розглянути заяву позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) розміром 0,1722 га в межах Обухівського району Київської області та прийняти відповідне рішення за наслідками розгляду цієї заяви, з урахуванням її правової оцінки, наданої судом у рішенні. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволення позовних вимог повністю.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування усіх фактичних обставин у справі. Апелянт наголошує, що позивач не звертався до відповідача із заявою пор надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки розміром 0,1129 га. Також вказує, що відповідачем усі шість клопотань позивача були розглянуті з прийняттям сільською радою відповідних рішень, що вказує на дотриманні норм чинного законодавства.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню.

Згідно з ст. 317 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує його та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач звернулась до Феодосіївської сільської ради Обухівського району Київської області з заявою, у якій просила надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,1722 га в межах с. Кременище Обухівського району Київської області, з необхідними документами.

За результатом розгляду вказаної заяви відповідач листом від 08.06.2021 повідомив позивачку про те, що надані графічні матеріали не дають можливості визначити точні межі та чітке місце розташування земельної ділянки. Додані до запиту графічні матеріали потребують значного додаткового доопрацювання, що у повноваження або обов`язок сільської ради не входить.

З наданих графічних матеріалів відсутня об`єктивна можливість органам місцевого самоврядування (депутатам сільської ради) встановити: чи належить земельна ділянка до земель комунальної власності (пункт «в» ч.3 ст.116 ЗК України) та не зачіпає передача її у власність права або інтереси власників сусідніх ділянок (за наявності таких поруч): чи відповідає місце розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обгрунтувань використання охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів (ч. 7 ст. 118 3К України).

Феодосіївська сільська рада рекомендує звернутись повторно зазначивши межі бажаної ділянки. Межі земельної ділянки встановлюються за допомогою: опису меж; площі; міри ліній по периметру; координат поворотних точок меж; даних про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі.

Позивач враховуючи протиправну бездіяльність відповідача у вигляді неприйняття за результатом розгляду по суті її заяви відповідного рішення про надання або відмову у надані дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що Феодосіївська сільська рада за результатами розгляду заяви позивачки про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення ділянки у власність не прийняла рішення ані про надання такого дозволу, ані про відмову у його наданні.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (частина друга статті 116 Земельного кодексу України).

Частинами третьою та четвертою статті 116 Земельного кодексу України визначено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Частиною першою статті 121 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах, зокрема, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.

Частиною першою статті 122 Земельного кодексу України визначено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до частини шостої статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з абзацом першим частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 №280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Частиною п`ятою статті 46 цього Закону передбачено, що сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що за результатом розгляду клопотання фізичної особи про надання дозволу на розробку проекту землеустрою з відведення у власність земельної ділянки обов`язковим є прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування вмотивованого рішення про надання дозволу або відмову у його наданні із наведенням усіх підстав такої відмови.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 06.08.2019 у справі №140/1992/18.

З матеріалів справи вбачається, що Феодосіївська сільська рада листом від 08.06.2021, повідомила позивачку про неможливість розгляду її заяви у зв`язку з тим, що надані графічні матеріали не дають можливості визначити точні межі та чітке місце розташування земельної ділянки.

Суд першої інстанції виходив з того, що даний лист не є рішенням органу місцевого самоврядування, яке мало бути прийнятим за результатом розгляду заяви позивачки, а оскільки у цій справі відповідач за наслідками розгляду заяви позивачки в силу вимог Земельного кодексу України та Закону України «Про місцеве самоврядування» був зобов`язаний прийняти відповідне управлінське рішення, у той час як відповідач протиправно направив позивачці відповідь у формі листа, відсутність належним чином оформленого рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність чи відмову у його наданні, свідчить про те, що Феодосіївська сільська рада не прийняла жодного рішення з числа тих, які орган місцевого самоврядування повинен був прийняти за законом.

Разом із тим, колегія суддів вказує, що апелянтом до матеріалів справи додано рішення Феодосіївської сільської ради VIII сесії VIII скликання від 12 липня 2021 року №27/64 «Про відмову в наданні дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність», з якого вбачається, що заяву ОСОБА_1 від 04.05.2021 (вх. №Б077/01/06/21 від 02.06.2021) про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) орієнтовною площею 1721,95 кв.м. га в с. Кременище Обухівського району Київської області розглянуто та відмовлено у її задоволенні.

Дане рішення було направлено позивачу 22.07.2021 та опубліковано на офіційному сайті Феодосіївської сільської ради.

Таким чином, на переконання колегії суддів позивач будучи зацікавленим в розгляді поданих нею клопотань могла дізнатися про їх розгляду.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що висновок суду першої інстанції, що Феодосіївська сільська рада за результатами розгляду заяви позивачки про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення ділянки у власність не прийняла рішення ані про надання такого дозволу, ані про відмову у його наданні, та відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження протилежного є передчасним та спростовується наявними в матеріалах справи доказами, тому відсутні підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги, що позивач не звертався до відповідача із заявою пор надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки розміром 0,1129 га, колегія суддів не приймає, оскільки з урахування заяви про уточнення позовних вимог предметом у дані справі є саме земельна ділянка площею, 01722 га.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції та відмови у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Феодосіївської сільської ради Обухівського району Київської області - задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2022 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 25.09.2023.

Головуючий суддя: А.Ю. Кучма

В.О. Аліменко

Н.В. Безименна