Справа № 420/16118/23
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2023-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бжассо Н.В., розглянув у письмовому провадженні в м. Одеса за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (Украерорух), за участю третьої особи на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Міністерства оборони України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (Украерорух), за участю третьої особи на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Міністерства оборони України, в якому позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (Украерорух) щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» з 24.02.2022 року в розмірі 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а з 12.06.2022 по 22.07.2022 за безпосередню участь у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони відсічі і стримування збройної агресії, в розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

- зобов`язати Державне підприємство обслуговування повітряного руху України (Украерорух) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 24.02.2022 року додаткову винагороду згідно постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в розмірі 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а з 12.06.2022 року по 22.07.2022 року за безпосередню участь у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони відсічі і стримування збройної агресії, в розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що є військовослужбовцем Збройних Сил України. Наказом Державного підприємства обслуговування повітряного руху України №23/вд від 09.06.2022 року, для виконання поставлених задач майор ОСОБА_1 відряджений до н.п.Курахове на період з 10.06.2022 року по 23.07.2022 року. Наказом командира оперативно-тактичного угрупування «Донецьк» (по стройовій частині) №4 від 13.06.2022 року визначено вважати майора ОСОБА_1 такими, що прибув до складу сил та засобів оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 », які залучаються та беруть безпосередню участь в здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, з метою виконання службових (бойових) завдань з 12 червня 2022 року. Наказом командира оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по стройовій частині) №34 від 22.07.2022 року визначено вважати ОСОБА_1 таким, що вибув зі складу сил та засобів оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 », які залучаються та беруть безпосередню участь в здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, з метою виконання службових (бойових) завдань. Позивач зазначає, що згідно бухгалтерського табелю заробітної плати за період з лютого 2022 року по 31 жовтня 2022 року, грошове забезпечення не містить такої складової як додаткова винагорода, що передбачена Постановою КМУ №168 від 28.02.2022 року. Таким чином, відповідач не виплачує позивачу додаткову винагороду, передбачену п. 1 постанови КМУ від 28.02.2022 року №168, за період дії воєнного стану на території України, тобто з 24 лютого 2022 року по 31 жовтня 2022 року. 28.07.2022 року майор ОСОБА_1 звернувся із письмовою заявою на ім`я директора ОСОБА_2 з проханням виплатити йому накопичену заборгованість додаткової винагороди, передбаченої п. 1 постанови КМУ від 28.02.2022 №168, за період з 24.02.2022 року в розмірі до 30000 грн., і за період з 12 червня 2022 року по 22 липня 2022 року за участь в бойових діях, що надає право на отримання додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць. Проте, позивачу відмовлено у виплаті заборгованості з додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». Позивач вважає таку відмову незаконною, а бездіяльність відповідача в частині невиплати йому додаткової винагороди відповідно до п. 1 постанови КМУ від 28.02.2022 року №168 - протиправною.

Ухвалою суду від 10.07.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Від представника відповідача Державного підприємства обслуговування повітряного руху України Одеського регіонального структурного підрозділу надійшов відзив, в якому останній заперечує щодо задоволення позовних вимог. Представник вказує про відсутність бездіяльності з боку відповідача. Представник відповідача повідомив, що постановою КМУ №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 року передбачено чіткий перелік осіб, на яких поширюється додаткова винагорода на період дії військового стану, зокрема на військовослужбовців, які проходять службу безпосередньо у Збройних Силах України. Однак, даний перелік не передбачає виплату додаткової винагороди військовослужбовцям, які відряджені до інших підприємств, установ та організацій, у тому числі до Украероруху. Крім того, позивач був відряджений до державного підприємства, яке не підпорядковане Міністерству оборони України, а основні завдання і функції якого жодним чином не пов`язані з обороною держави та її територіальної цілісності. При цьому, відповідач вважає, що виключно до повноважень Командувача Повітряних Сил ЗСУ та Генерального штабу належить прийняття рішень щодо відправлення у відрядження для виконання бойових та спеціальних завдань, відряджених до Украероруху військовослужбовців. Відповідно, виключно до повноважень Генерального штабу, а не до повноважень Украероруху, належить прийняття рішень щодо виплати відрядженим військовослужбовцям додаткової винагороди.

Від представника Міністерства оборони України надійшли письмові пояснення, в яких останній зазначає, що виплата грошового забезпечення провадиться за рахунок коштів тих державних органів, установ та організацій, до яких відряджені зазначені військовослужбовці, особи начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби. Водночас, стосовно виплати додаткової грошової допомоги, яка не входить до складу грошового забезпечення, слід зауважити, що постанова № 104 не передбачає здійснення інших виплат (надбавок, винагород, доплат тощо) відрядженим до державних органів військовослужбовцям, у тому числі виплату додаткової грошової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України №168. Враховуючи викладене, поширення (на період дії правового режиму воєнного стану) виплати додаткової грошової винагороди на зазначених осіб, можливе лише після внесення відповідних змін до постанови № 104.

У відповіді на відзив представник позивача зазначила, що тези відповідача, що Постановою № 168 не передбачається виплати додаткової винагороди військовослужбовцям, які знаходять у відрядженні до інших підприємств викривляють правовий зміст Постанови та не відповідають дійсності, оскільки безпосередньо Постановою №168 в п.1 визначено «військовослужбовцям Збройних Сил» та не міститься будь-яких обмежень чи посилань щодо не виплат додаткової винагороди військовослужбовцям, які знаходять у відрядженні до інших підприємств. В свою чергу, відповідно до п. 262 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 військовослужбовці, відряджені до державних органів, підприємств, установ, організацій, державних та комунальних навчальних закладів, в особливий період виконують обов`язки, визначені Генеральним штабом Збройних Сил України Проходження позивачем військової служби у Збройних Силах України підтверджується витягами з наказів від 06.08.2010 року №777, від 28.09.2016 року №885 (копії витягів з наказів додаються до позову)., посвідченням офіцера НОМЕР_1 (копії додавались до позову). Тобто, позивач є діючим військовослужбовцям Збройних Сил, крім того, який бере безпосередню участь у бойових діях або забезпечує здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, що в тому числі підтверджується копіями документів, доданих до позовної заяви, статусом учасника бойових дій та довідкою Міністерства оборони України, військова частина НОМЕР_2 -11 місто Покровськ, Донецька область від 21 січня 2023 року за №2022/окп/221/14 (копія додається). Позивачем зазначається, що згідно Витягу з журналу бойових дій ОТУ «Донецьк», особовий склад ОКП, (ПКП) ОТУ «Донецьк продовжує виконувати бойові та спеціальні завдання із всебічного забезпечення. Отже, Постанова КМУ від 28.02.2022 року №168 не містить жодних виключень або ж конкретизації яким саме військовослужбовцям ЗСУ вона виплачується. Тобто відряджені військовослужбовці мають право отримувати дану винагороду. Враховуючи гарантії, надані державою військовослужбовцям, Украерорух зобов`язаний здійснити таке нарахування та виплату. Дана винагорода є спеціальною складовою грошового забезпечення військовослужбовців та виплачується при певних умовах в особливий період під час дії воєнного стану. Відсутність положень про дану складову грошового забезпечення у постанові КМУ від 07.02.2001 №104 не означає, що вона не повинна нараховуватись відрядженим військовослужбовцям. Таким чином, бездіяльність відповідача щодо нарахування і виплати позивачу відповідної винагороди є протиправною.

Суд розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності та робить наступні висновки.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, перебуває на військовій службі в Збройних Сил України, що підтверджується посвідченням офіцера НОМЕР_3 (а.с.18).

06.08.2010 року Міністром оборони України прийнято Наказ по особовому складу №777 від 06.08.2010 року, яким ОСОБА_1 , помічник керівника польотів групи управління польотами 8 авіаційної комендатури 197 авіаційної бази повітряного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відряджений до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України із залишенням на військовій службі у Збройних Силах України (а.с.24).

28.09.2016 року Міністра оборони України прийнято Наказ по особовому складу №885 від 28.09.2016 року, відповідно до частини дев`ятої статті 23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» продовжено дію контрактів понад встановлені строки на період до оголошення демобілізації, зокрема п.20 майору ОСОБА_1 , старшому штурману (старшому диспетчеру з руху літаків) Одеського регіонального структурного підрозділу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (з/б а.с.25).

09.06.2023 року Наказом Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на виконання розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України від 05 червня 2022 року № 3757, розпорядження Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 06 червня 2022 року № 10/3126/ПС-Е та розпорядження заступника директора - начальника Украероцентру від 06 червня 2022 року №20/22ДСК для виконання завдань з організації планування та координації авіаційної підтримки військ у складі оперативних груп від Повітряних Сил Збройних Сил України на ОКП угрупувань військ (сил) та проведення ротації військовослужбовців ОЦВС майора ОСОБА_1 , старшого диспетчера 3 руху літаків (старший штурман) Центру організації повітряного руху; структурні підрозділи служби аеронавігаційного обслуговування/Одеського РСП Украероруху відряджено до н.п. Курахове на період з 10.06.2022 року по 23.07.2022 року (а.с.27).

Відрядження позивача також підтверджується посвідченням про відрядження до оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » на 44 дні з 10.06.2022 року по 23.07.2022 року (а.с.28).

Відповідно до витягу з наказу командира оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по стройовій частині) №4 від 13.06.2022 року майора ОСОБА_1 , старшого диспетчера з руху літаків (старшого штурмана) органу управління використанням (менеджменту) повітряного простору центру організації повітряного руху структурних підрозділів служби аеронавігаційного обслуговування Одеського регіонального структурного підрозділу Украероруху вважати таким, що прибув до складу сил та засобів оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_1 », які залучаються та беруть безпосередню участь в здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванім збройної агресії Російської Федерації, з метою виконання службових (бойових) завдань (а.с.29).

Відповідно до витягу з наказу командира оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по стройовій частині) №34 від 22.07.2022 року майора ОСОБА_1 , старшого диспетчера з руху літаків (старшого штурмана) органу управління використанням (менеджменту) повітряного простору центру організації повітряного руху структурних підрозділів служби аеронавігаційного обслуговування Одеського регіонального структурного підрозділу Украероруху вважати таким, що вибув зі складу сил та засобів оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_1 », які залучаються та беруть безпосередню участь в здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, з метою виконання службових (бойових) завдань (а.с.30).

Згідно з наявною в матеріалах справи довідкою Військової частини НОМЕР_2 -ІІ від 06.11.2022 року №2022/окп/38/1532 майор ОСОБА_1 , військовослужбовець Одеського регіонального структурного підрозділу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України приймав безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки ї оборони, відсічі і стримування збройної агресії): з 12 червня по 30 червня 2022 року, підстава: розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України від 05.06.2022 року № 3757. розпорядження командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 06.06.2022 року № 10/3126/ПС-Е, розпорядження заступника директора - начальника Украеропентру від 06.06.2022 року № 20/22 ДСК, наказ Одеського РСП Украероруху від 09.06.2022 року №23/вд» рапорт начальника пункту управління протиповітряної оборони та авіації оперативно-тактичного угруповання «Донецьк» з 12 червня по 30 червня 2022 року. Журнал бойових дій № р.з.4/87/152. журнал бойових дій №р.з.4/87/159 (а.с.31).

Також, в матеріалах справи наявна довідка Військової частини НОМЕР_2 -ІІ від 06.11.2022 року №2022/окп/38/1531 відповідно до якої майор ОСОБА_1 , військовослужбовець Одеського регіонального структурного підрозділу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України приймав безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки ї оборони, відсічі і стримування збройної агресії): з 01 липня по 22 липня 2022 року. Журнал бойових дій р.з. 4/87/159, підстава розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України від 05.06.2022 року №3757, розпорядження командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 06.06.2022 року №10/3126/ПС-Е. розпорядження заступника директора - начальника Украеронентру від 06.06.2022 року №20/22 ДСК, наказ Одеського РСП Украероруху від 09.06.2022 року № 23/вд. рапорт начальника пункту управління протиповітряної оборони та авіації оперативно-тактичного угруповання «Донецьк» з 01 липня по 22 липня 2022 року. Журнал бойових дій р.з. 4/87/159 (а.с.32).

Відповідно до довідки Одеського РСП Державного підприємства обслуговування повітряного руху України №21.2.08-73 від 22.09.2022 року про участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення майор ОСОБА_1 дійсно в період з 12.06.2022 року по 22.07.2022 року брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів. Підстава: наказ Одеського РСП від 09.06.2022 №23/вд. Розпорядження заступника директора - начальника Украероцентру від 06 червня 2022 року №20/22ДСК. Розпорядження Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 06 червня 2022 року №10/3126/ПС-Е. Розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України від 05 червня 2022 року №3757 (а.с.33).

Як встановлено судом з матеріалів справи, у період з 24.02.2022 року позивачеві не проводились нарахування та виплата додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

ОСОБА_1 звернувся із письмовою заявою на ім`я директора ОСОБА_2 від 28.07.2022 року з проханням нарахувати та виплатити з 24 лютого 2022 року додаткову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (а.с.35).

01.12.2022 року Одеським РСП Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на заяву позивача надано відповідь, якою відмовлено у її задоволенні. Одеським РСП Державного підприємства обслуговування повітряного руху України у листі-відмові зазначено, що підстав для виплати додаткової винагороди, встановленої постановою КМУ від 28.02.2022 № 168 військовослужбовцям Збройних Сил України, відрядженим до Украероруху немає. Такі виплати можуть бути встановлені тільки за умови прийняття відповідного рішення Уряду про внесення змін до постанови КМУ від 07.02.2001 №104 в частині поширення цієї додаткової винагороди на зазначену категорію військовослужбовців.

Позивач вважає позицію відповідача помилковою та наполягає на тому, що має право на виплату додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» з 24.02.2022 року в розмірі 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а з 12.06.2022 по 22.07.2022 за безпосередню участь у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони відсічі і стримування збройної агресії, в розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Відповідно до норм ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року № 2232-ХІІ (далі Закон № 2232-ХІІ).

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, здійснюється Законом України від 25.03.1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232-XII).

За приписами частин 1, 2 статті 2 Закону № 2232-XII, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Проходження військової служби здійснюється громадянами України у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України від 20.12.1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII.).

Згідно зі статтею першою цього Закону соціальний захист військовослужбовців - це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим відповідним Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, з 24.02.2022 року на всій території України введено воєнний стан, строк дії якого не одноразово було продовжено. Так, згідно з Указом Президента України від 01.05.2022 № 254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом № 3057-IX від 02.05.2023, воєнний стан продовжений з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Так, на виконання На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 Про введення воєнного стану в Україні та № 69 Про загальну мобілізацію Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова №168).

Пунктом 1 вказаної постанови установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до п. 5 Постанови № 168 ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

В подальшому до вказаної постанови Кабінетом Міністрів України були внесені зміни: зокрема на час звернення позивача з позовом постанова набула змін і абзац 1 пункту 1 (в редакції від 21.01.2023 року) був викладений у наступній редакції:

«Установити, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.».

Указом президента України від 10.12.2008 року №1153/2008 затверджено «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» (далі Положення №1153/2008), яким визначається порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі.

Громадяни проходять військову службу у Збройних Силах України (далі - військова служба) в добровільному порядку або за призовом (п.2 Положення №1153/2008).

Громадяни, які вступили на військову службу за контрактом або за призовом, складають Військову присягу на вірність Українському народу в порядку, визначеному Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України (п.4 Положення №1153/2008).

Громадяни, які проходять військову службу, є військовослужбовцями Збройних Сил України (далі - військовослужбовці). Статус військовослужбовця підтверджується документом, що посвідчує особу. Форма та порядок його видачі встановлюються Міністерством оборони України (п.5 Положення №1153/2008).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач є військовослужбовцем, перебуває на військовій службі в Збройних Силах України та був відряджений до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України із залишенням на військовій службі.

Так, судом встановлено, що позивач є військовослужбовцем, перебуває на військовій службі в Збройних Сил України, що підтверджується посвідченням офіцера НОМЕР_3 (а.с.18).

Наказ Міністра оборони України по особовому складу №777 від 06.08.2010 року, ОСОБА_1 відряджений до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України із залишенням на військовій службі у Збройних Силах України (а.с.24).

При цьому, відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_2 -ІІ від 06.11.2022 року №2022/окп/38/1531 майор ОСОБА_1 , військовослужбовець Одеського регіонального структурного підрозділу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України приймав безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки ї оборони, відсічі і стримування збройної агресії): з 01 липня по 22 липня 2022 року, а відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_2 -ІІ від 06.11.2022 року №2022/окп/38/1532 майор ОСОБА_1 , військовослужбовець Одеського регіонального структурного підрозділу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України приймав безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки ї оборони, відсічі і стримування збройної агресії): з 12 червня по 30 червня 2022 року.

Отже, матеріали справи містять беззаперечні докази, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем Збройних Сил України і відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» на період дії воєнного стану, як військовослужбовець Збройних Сил має право на додаткову винагороду з 24.02.2022 року в розмірі 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а з 12.06.2022 року по 22.07.2022 року за безпосередню участь у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони відсічі і стримування збройної агресії, в розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Постанова КМУ від 28.02.2022 року №168 не містить будь-яких виключень або ж конкретизації яким саме військовослужбовцям Збройних Сил України виплачується впроваджена нею додаткова винагорода. Тобто умови, що відряджені військовослужбовці не мають право на отримання даної винагороди вказана постанова не містить. Враховуючи гарантії, надані державою військовослужбовцям, Украерорух зобов`язаний здійснити таке нарахування та виплату. Дана винагорода є спеціальною складовою грошового забезпечення військовослужбовців та виплачується при певних умовах - в особливий період - під час дії воєнного стану. Відсутність положень про дану складову грошового забезпечення у постанові КМУ від 07.02.2001 № 104 не означає, що вона не повинна нараховуватись відрядженим військовослужбовцям. Таким чином, бездіяльність відповідача щодо нарахування і виплати позивачу відповідної винагороди є протиправною.

За наведених обставин суд погоджується з доводами позивача про обґрунтованість його права на виплату додаткової винагороди впровадженої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Посилання відповідача на те, що Украерорух не є розпорядником бюджетних коштів, а основним і єдиним джерелом доходів відповідно до статті 36 Повітряного кодексу України від 19.05.2011 № 3393-УІ є надходження за надання послуг з аеронавігаційного обслуговування польотів цивільної авіації і з початком збройної агресії російської федерації відбулося закриття повітряного простору України для виконання польотів цивільної авіації, через що основне джерело доходів Украероруху повністю відсутнє та на те, що додаткова винагорода відрядженим до Украероруху військовослужбовцям може бути виплачена лише при наявності відповідного фінансування із державного бюджету України для здійснення даних виплат суд вважає не релевантним з наступних підстав:

Кабінетом Міністрів України прийнято постанову «Про виділення коштів з резервного фонду державного бюджету» від 3 березня 2022 року №193.

Надалі, постановою КМУ від 11.11.2022 року №1271 «Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 3 березня 2022 р. №193 і від 3 травня 2022 р. №528», зокрема п.3 визначено доповнити постанову пунктом 2-4 такого змісту: « 2-4. Виділити Міністерству інфраструктури для Державного підприємства обслуговування повітряного руху України 200 млн. гривень для забезпечення діяльності підрозділів Об`єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху.

Міністерству фінансів здійснити зазначені видатки за рахунок коштів резервного фонду державного бюджету.».

Тобто, Державному підприємству обслуговування повітряного руху України виділено 200 млн. гривень для забезпечення діяльності підрозділів Об`єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху.

Жодних зауважень, пояснень з приводу неможливості використання вказаних коштів на забезпечення виплати відрядженим військовослужбовцям додаткової винагороди впровадженої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» відповідачем не надано.

Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейський суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Європейський суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Відповідно до правової позиції Європейського суду у справі Кечко проти України (рішення від 08 листопада 2005 року), органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань. Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, вдповідач порушує гарантоване статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року право особи мирно володіти своїм майном, оскільки доки відповідні правові норми, що передбачають певні виплати, є чинними, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах (справа «Кечко проти України», заява №63134/00, рішення від 08 листопада 2005 року).

ЄСПЛ у пункті 48 рішення від 30 листопада 2004 року у справі «Бакалов проти України» та в пункті 40 рішення від 18 жовтня 2005 року у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» зазначив, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Необґрунтованим є посилання відповідача на те, що, на його думку, Державне підприємство обслуговування повітряного руху України не наділене будь-якими владними повноваженнями та не входить до переліку міністерств та державних органів, як того вимагає п. 1 Постанови КМУ №168.

В матеріалах справи наявний статут Державного підприємства обслуговування повітряного руху України.

Відповідно до п.п.3 та 4 пункту 2.3. Статуту до основних завдань Підприємства віднесено забезпечення діяльності і розвитку підрозділів ОЦВС та виконання завдань оборони держави та її безпеки.

Керівник Підприємства є керівником ОЦВС (п.10.4. Статуту).

Наказом Генерального штабу ЗСУ № 22 від 29.01.2015 року затверджено Положення про особливості діяльності підрозділів об`єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху України в особливий період (далі Положення №22).

Відповідно до загальних положень Положення №22 в особливий період підрозділи об`єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху України (далі - ОЦВС) оперативно підпорядковуються начальнику Генерального штабу - Головнокомандувачу Збройних Сил України.

Керівництво діяльністю підрозділів ОЦВС в особливий період здійснюється Генеральним штабом Збройних Сил України відповідно до інструкції, яка розробляється спільно з Державним підприємством обслуговування повітряного руху України, з метою організації та здійснення управління і взаємодії за рішенням начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України, за потреби, на пункти управління Збройних Сил України прибувають представники підрозділів ОЦВС.

Пунктом 2 Положення №22 визначені завдання ОЦВС, зокрема п.п.2.1 пункту 2 Положення №22 визначено, що додатково в особливий період на підрозділи ОЦВС покладається виконання таких завдань, як участь у плануванні і регулюванні використання повітряного простору з урахуванням районів (зон) ведення воєнних дій, а також виконання інших завдань, виходячи з повноважень військового командування під час здійснення заходів правового режиму воєнного стану.

При цьому, відповідно до наявного в матеріалах справи наказу Генерального штабу ЗСУ № 217 від 29.05.2015 року, п.2 якого встановлено Командувачу Повітряних Сил ЗСУ здійснювати виконання вимог цього наказу через начальника Українського центру планування використання повітряного простору України та регулювання повітряного руху, на якого покласти координацію діяльності підрозділів об`єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху України в особливий період.

Наказом Генерального штабу ЗСУ №410 від 21.10.2015 року затверджено Інструкцію з керівництва діяльністю підрозділів об`єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху України в особливий період (далі Інструкція №410).

Пунктом 1.3 Інструкції №410 передбачено, що керівництво діяльністю ОЦВС в особливий період здійснюється Генеральним штабом Збройних Сил України через Командування Повітряних Сил Збройних Сил України (далі - ПС ЗС України).

Пунктом 1.4 Інструкції №410 передбачено, що командувач ПС ЗС України здійснює керівництво (шляхом видачі директив, наказів, розпоряджень, надання усних вказівок) діяльністю підрозділів ОЦВС в особливий період з питань, які пов`язані з виконанням ОЦВС завдань і функцій в інтересах оборони держави та її безпеки, через начальника Українського центру планування використання повітряного простору України та регулювання повітряного руху (далі - Украероцентр), на якого покладається координація діяльності підрозділів ОЦВС в особливий період.

Саме на виконання наказу Генерального штабу ЗСУ №217 від 29.05.2015 року, відповідачем видано наказ «Про впровадження організації і керівництва діяльністю підрозділами об`єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху України в особливий період» № 250 від 22.07.2015 року, яким на начальника Украероцентру покладено координацію діяльності підрозділів об`єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху України в особливий період та наказ Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (Украерорух) №354 від 12.10.2015 року, яким внесено зміни до наказу № 250 від 22.07.2015 року, зокрема: «Пункт 1 після слів «в особливий період» доповнити словами; «щодо виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки».

12. Доповнити наказ пунктом 3 в такій редакції:

« 3. Покласти координацію діяльності в регіональних структурних підрозділах Украероруху (далі - РСП) на заступників директорів РСП з використання повітряного простору при виконанні ними завдань в інтересах оборони держави та її безпеки. Надати їм повноваження щодо видання відповідних розпоряджень та доручень стосовно координації діяльності в межах РСП, з подальшою доповіддю директору РСП».

Отже, твердження відповідача про те, що Державне підприємство обслуговування повітряного руху України не наділене будь-якими владними повноваженнями є безпідставними.

Суд зауважує, що підтримання високого рівня обороноздатності є найвищим державним інтересом і однією з найбільш захищених конституційних цінностей України. Захист суверенітету та територіальної цілісності України є «найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу» (ч.1 ст.17 Основного Закону України).

В умовах воєнного стану держава зобов`язана мобілізувати всі доступні їй ресурси для посилення своєї обороноздатності та відсічі збройної агресії Російської Федерації проти України. Відтак усебічна підтримка військовослужбовців Збройних Сил України є одним із засобів розширення оборонних можливостей держави».

Обмеження прав захисникам і захисницям України, безперечно, є порушенням конституційної гарантії, визначеної у частині п`ятій статті 17 Конституції України, та знижує довіру цих осіб до держави, яку вони ціною свого життя і здоров`я захищали та захищають.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Згідно зі ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», підстави для вирішення питання щодо стягнення витрат у вигляду судового збору відсутні.

Керуючисьст.ст.2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 94, 173-183, 192-228, 243, 245, 246, 255, 257-262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (Украерорух), за участю третьої особи на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Міністерства оборони України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії.

Визнати протиправною бездіяльність Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (Украерорух) щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» з 24.02.2022 року в розмірі 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а з 12.06.2022 по 22.07.2022 за безпосередню участь у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони відсічі і стримування збройної агресії, в розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Зобов`язати Державне підприємство обслуговування повітряного руху України (Украерорух) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 24.02.2022 року додаткову винагороду згідно постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в розмірі 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а з 12.06.2022 року по 22.07.2022 року за безпосередню участь у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони відсічі і стримування збройної агресії, в розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Відповідно до ст.255 КАС України, рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч.1 ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Відповідач Державне підприємство обслуговування повітряного руху України (Украерорух) (Аеропорт, м. Бориспіль, Київська обл., 08300, ).

Третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Міністерство оборони України (просп. Повітрофлотський, буд. 6, м. Київ, 03168, ).

Повний текст рішення складений та підписаний судом 26.09.2023 року, з урахуванням перебування судді на лікарняному.

Суддя Н.В. Бжассо