Справа № 320/3640/21
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2023-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2023 року м.Київ № 320/3640/21

Суддя Київського окружного адміністративного суду Терлецька О.О., розглянувши порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Києво-Святошинської районної державної адміністрації Ткаченко Дар`я Володимирівна третя особа - ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Державниого реєстратора прав на нерухоме майно Києво-Святошинської районної державної адміністрації Ткаченко Дар`я Володимирівна третя особа - ОСОБА_2 .

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі позивач) з позовною заявою до Державного реєстратора Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, третя особа ОСОБА_2 , - про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності від 07 жовтня 2020 року № 54457489.

Ухвалою від 02.04.2021 Київський окружний адміністративний суд справу було передано за підсудністю до Окружного адміністративного суду м. Києва.

Ухвалою від 15.06.2021 Окружним адміністративним судом м. Києва до участі у справі було залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.2 Розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13.12.2022 № 2825-IX, - Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя. До початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом. У зв`язку з зазначеним та на підставі статей 241, 248, 256 КАС України, Київським окружним адміністративним судом справу було прийнято до провадження.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що відповідачем протиправно прийнято спірне рішення, оскільки на момент його прийняття на земельну ділянку з кадастровим номером :05:005:0021, яка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, Гореницька сільська рада, с/т «Струмок» було накладено арешт.

Відповідач проти позову заперечив, подав до суду відзив в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своїх заперечень відповідач вказав, що оскаржуване рішення було прийняте відповідно до п.1 ч.4 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідав вказав у відзиві також, що оскаржуване рішення прийняте на підставі заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.11.2017 у справі №369/2638/16-ц, яке набрало законної сили 11.12.2018. Вказаним судовим рішенням було визнано право за ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером :05:005:0021, яка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, Гореницька сільська рада, с/т «Струмок».

Дослідивши матеріали судової справи, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 14 липня 2001 року.

15 червня 2006 року ОСОБА_1 одержала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 217567, який посвідчує право власності на земельну ділянку площею 0,1219 га на території Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району, с/т «Струмок», для ведення садівництва. Згідно державного акту, право власності виникло на підставі договору дарування земельної ділянки від 16 грудня 2004 року № 2728 та договору купівлі-продажу земельної ділянки від 16 грудня 2004 року № 2724.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 листопада 2017 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 11 грудня 2018 року у справі № 369/2638/16-ц позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано за ОСОБА_2 право приватної власності на земельної ділянки площею 0,1219 га, яка розташована за адресою Київська обл., Києво-Святошинський район, Гореницька сільська рада, с/т «Струмок» для ведення садівництва. В іншій частині позову відмовлено.

На виконання зазначеного судового рішення, державним реєстратором прав на нерухоме майно Києво-Святошинської районної державної адміністрації Ткаченко Д. В. прийнято рішення від 07 жовтня 2020 року № 54457489, за яким зареєстровано за ОСОБА_2 право приватної власності на земельної ділянки площею 0,1219 га, яка розташована за адресою Київська обл., Києво-Святошинський район, Гореницька сільська рада, с/т «Струмок» для ведення садівництва.

Водночас, судом установлено, що на час прийняття спірного рішення відповідачем на цій земельній ділянці було накладено арешт.

Вважаючи дії суб`єкта владних повноважень протиправними, позивачка звернулася до суду з цим позовом за захистом порушених, на її думку, прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав, унормовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», за визначенням якого заявником є, зокрема, власник, інший правонабувач, сторона правочину, у яких виникло речове право, або уповноважені ними особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав.

Державній реєстрації прав підлягають, окрім іншого, право власності (пункт 1 частини першої статті 4 вищевказаного Закону).

Згідно з положеннями частини третьої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:

відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом;

відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав;

відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах;

наявність обтяжень прав на нерухоме майно;

наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;

2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;

3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником.

Приписами статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначені підстави для відмови в державній реєстрації прав, а саме:

1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону;

2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою;

3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом;

4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження;

5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями;

6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно;

7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем;

8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав;

9) документи подано до неналежного суб`єкта державної реєстрації прав, нотаріуса;

10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі;

11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав;

12) заявник звернувся із заявою про державну реєстрацію права власності щодо майна, що відповідно до поданих для такої реєстрації документів відчужено особою, яка на момент проведення такої реєстрації внесена до Єдиного реєстру боржників, у тому числі за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці;

13) відсутність згоди заставодержателя (іпотекодержателя) на дострокове припинення дії договору емфітевзису, суперфіцію щодо державної реєстрації припинення таких прав, що перебувають у заставі (іпотеці).

Поряд з цим, відповідно до пункту 28 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868, державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав виключно за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Водночас, нормами пункту 1 частини четвертої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» установлено, що відмова в державній реєстрації прав з підстави, зазначеної у пункті 6 частини першої цієї статті, не застосовується у разі державної реєстрації речових прав на нерухоме майно на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Аналіз положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» дає підстави стверджувати, що під час розгляду заяви про державну реєстрацію і поданих документів державний реєстратор має виключну компетенцію у питаннях встановлення відповідності заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутності суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно.

Судом установлено, що рішення державного реєстратора від 07 жовтня 2020 року № 54457489 прийняте на підставі заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 листопада 2017 року у справі № 369/2638/16-ц, яке набрало законної сили 11 грудня 2018 року. Цим судовим рішенням було визнано право за ОСОБА_2 право приватної власності на земельної ділянки загальною площею 0,1219 га кадастровий номер земельної ділянки :05:005:0021, яка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, Гореницька сільська рада, с/т «Струмок».

За таких умов, суд дійшов висновку, що у відповідача були відсутні підстави для відмови у проведенні державної реєстрації права власності на зазначену вище частину спірної земельної ділянки, оскільки такі дії прямо б суперечили пункту 1 частини четвертої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеної у постанові від 19 грудня 2019 року у справі № 815/6927/15.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 до державного реєстратора прав на нерухоме майно Києво-Святошинської районної державної адміністрації Ткаченко Дар`ї Володимирівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування рішення, - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Терлецька О.О.