Справа № 462/6049/23
Суддя: Іванюк І. Д.
Дата ухвалення: 2023-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 462/6049/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2023 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Іванюк І.Д.

за участю секретаря судового засідання Тягло Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засідання справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, Червоноградського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області, інспектора Червоноградського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області лейтенанта поліції Цабана Володимира Ярославовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 7456579 від 04.08.2023,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС № 7456579 від 04.08.2023, складену відносно нього інспектором лейтенантом поліції Червоноградського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області Цабан В.Я., якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн, справу про адміністративне правопорушення закрити та стягнути на його користь судові витрати в розмірі 536 грн 80 коп. Вобґрунтування свої позовних вимог зазначає, що 04.08.2023 він дійсно керував автомобілем Skoda Octavia, НОМЕР_1 на дорозі з одностороннім рухом Т1412, однак жодних правил дорожнього руху він не порушував, маневру щодо повороту, перестроювання та розвороту автомобіля не здійснював, як і зупинки та стоянки, знаку про наявність перехрестя на вказаній дорозі не було. Вказує, що місцезнаходження інспектора Цабана В.Я. було у засідках головної дороги Т1412 та на відстані за 50 метрів від вигину автодороги, що позбавляло його можливості фіксувати світлові сигнали автомобіля, які повинні вчинятися перед, а не після. Окрім цього, у постанові ЕАС7456579 від 04.08.2023 вказано, що адреса місця правопорушення: м. Червоноград, вул. Б. Хмельницького, 34. Однак, вказана адреса знаходиться на автодорозі Т1410, а по факту зупинка відбулася на автодорозі Т1412, за 100 метрів від адреси, що вказана у постанові. Транспортний засіб не рухався по автодорозі Т1410 взагалі, а лише в лівому ряді головної дороги Т1412. Позивач зазначає, що належних доказів, які б свідчили про наявність у його діях складу адміністративного порушення, зокрема фото чи відеозапису немає. Тому вважає, що постанова підлягає скасуванню, оскільки винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, є необґрунтованою, у зв`язку із не дослідженням всіх обставин справи, а тому просить позов задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 15 серпня 2023 року відкрито провадження у справі та визначено дату і час розгляду, про що повідомлено сторони.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання ним позовних вимог.

Відповідач Головне управління Національної поліції у Львівській області належним чином повідомлено про дату, час та місце судового розгляду. Клопотань чи заяв про відкладення судового засідання не скерували, причин неявки суду не повідомили. Відзиву на позовну заяву не подало, заяви про поновлення строку для подання такого не скерувало.

Відповідач Червоноградський районний відділ поліції ГУНП у Львівській області, будучи повідомленими про час, день та місце розгляду справи належним чином, не скерував у судове засідання свого уповноваженого представника, причин неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву у визначений судом строк не подав, заяви про поновлення строку для подання такого до суду не надіслав.

Інспектор лейтенант поліції Червоноградського районного відділу поліції районного відділу поліції ГУНП у Львівській області Цабан В.Я. належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, клопотань чи заяв про відкладення не скерував, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, заяви про поновлення строку для подання відзиву не надіслав.

Суд постановив проводити розгляд справи у відсутності сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

У відповідності до вимог ч.4 ст. 229 КАС України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши її дійсні обставини та перевіривши їх доказами, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306.

Згідно із ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 9.2 ПДР України встановлено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед початком руху і зупинкою, перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Згідно із п. 9.4 ПДР України подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50100 м у населених пунктах і за 150200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру). Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху. Подавання попереджувального сигналу не дає водієві переваги і не звільняє його від вжиття запобіжних заходів.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС № 7456579 від 04.08.2023, винесеною поліцейським Червоноградського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області Цабаном В.Я., Рісного О.П. притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме за те, що останній 04.08.2023 о 10 год. 28 хв. у м. Червоноград, вул. Б. Хмельницького, 34, керуючи транспортним засобомSkoda Octavia, НОМЕР_1 , не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив п. 9.2 «б» ПДР України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн (а. с. 1).

Відповідно до ст. 222 КУпАП про адміністративні правопорушення розгляд справ про правопорушення, передбачені частини перша, друга, третя, четверта, шоста і сьома статті 122 КУпАП покладено на органи Національної поліції.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, відсутність події і складу адміністративного правопорушення. Тобто наявність події адміністративного правопорушення є обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності, яка доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 3 ст. 283 КУпАП передбачено, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Виходячи із норм, викладених в ст. 77 КАС України, встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод та інтересів.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року в справі №463/1352/16-а.

Суд звертає увагу на те, що у матеріалах справи міститься лише постанова у справі про адміністративне правопорушення від 04.08.2023, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, однак відповідачами не було надано до суду жодного належного чи допустимого доказу, який би підтверджував порушення позивачем вимог ч. 2 ст.122 КУпАП.

При цьому, графа постанови: «до постанови додаються …» інспектором не заповнена, що свідчить про відсутність будь-яких доказів, отриманих в порядку, визначеному чинним законодавством України, щодо вчинення водієм адміністративного правопорушення.

Таким чином, постанова про адміністративне правопорушення не може оцінюватися судом в розумінні ст. 73 КАС України у якості належних і допустимих доказів, що підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки позивачем заперечується правопорушення, а інші докази, які б її обґрунтовували в матеріалах справи відсутні.

Сам факт винесення оскаржуваної постанови не є доказом вчинення особою адміністративного правопорушення. Саме такі висновки Верховного Суду викладені у постанові від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. А для підтвердження порушення позивачем правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП мав би надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

Згідно із ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає, зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Із наявних у справі доказів вбачається, що сержантом поліції порушено вимоги ст. 245 КУпАП: не вжито належних заходів, спрямованих на своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, а вина позивача у вчиненні ним адміністративного правопорушення ґрунтується виключно на даних з постанови у справі про адміністративне правопорушення, факт вчинення якого останнім заперечується, інших належних доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення не надано,

Водночас, суд зазначає, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, посадові особи відповідного орану діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органу. Отже, відповідні посадові особи не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення. Наведене узгоджується із позицією, викладеною у постанові ВС у справі N 742/2298/17 від 17.09.2020.

Також, Червоноградський районний відділ поліції ГУНП у Львівській області є Підрозділом ГУНП у Львівській області та не є самостійною юридичною особою.

Із врахуванням наведеного суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково у частині позовних вимог до Головного управління Національної поліції у Львівській області, а до відповідачів Червоноградського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області, інспектора Червоноградського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області лейтенанта поліції Цабана Володимира Ярославовича у позові слід відмовити за безпідставністю вимог.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження, є обґрунтованими та доведеними.

Щодо порядку розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Порядок розподілу судових витрат встановлений ст. 139 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається, із копії квитанції від 10.08.2023 позивачем сплачено судовий збір у розмірі 536 грн 80 коп. /а. с. 4/.

Враховуючи, що судове рішення прийняте не на користь відповідача - суб`єкта владних повноважень, тому судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань із суб`єкта владних повноважень на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 122, 245, 251, 252, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 9,73-77,90, 139, 229,242,244-246, 255, 286, 295, 297 КАС України, суд -

у х в а л и в :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 7456579 від 04.08.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань із суб`єкта владних повноважень Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду у порядку, передбаченому ст. ст. 286, 293 КАС України, а саме шляхом подачі апеляційної скарги в 10 - денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідачі: Головне управління Національної поліції у Львівській області, , адреса місцезнаходження: площа Генерала Григоренка, 3, м. Львів.

Червоноградський районний відділ поліції ГУНП у Львівській області, , адреса місцезнаходження: вул. Святого Володимира, 8А, м. Червоноград, Львівська область.

Інспектор лейтенант поліції Червоноградського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області Цабан Володимир Ярославович, , адреса місцезнаходження: вул. Святого Володимира, 8А, м. Червоноград, Львівська область.

Суддя Іванюк І. Д.