Справа № 140/9707/23
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2023-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2023 року ЛуцькСправа № 140/9707/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - ГУ ПФУ у Львівській області, відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач 2) про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ у Львівській області від 23 грудня 2022 року №12 про відмову у зарахуванні до страхового стажу таких періодів: з 16 липня 1986 року по 26 серпня 1986 року, з 26 січня 2007 року по 23 квітня 2007 року та з 01 січня 2009 року по 28 грудня 2009 року; зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області зарахувати до страхового стажу період роботи на посаді маляра-штукатура Тресту "Волиньводбуд" Голобської ПМК-63 з 16 липня 1986 року по 26 серпня 1986 року, а також період перебування на обліку в Управлінні соціального захисту населення під час догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 26 січня 2007 року по 23 квітня 2007 року та з 01 січня 2009 року по 28 грудня 2009 року (а.с.24-27).

В обґрунтування позову позивач вказала, що з 19 грудня 2022 року звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України за місцем проживання - до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України від 09 липня 2003 року №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV). За результатами розгляду поданих документів ГУ ПФУ в Львівській області відмовило їй у призначенні пенсії, оскільки згідно з поданими документами страховий стаж на день звернення становить менше 23 років. При цьому за періоди трудової діяльності до 01 січня 2004 року до страхового стажу відповідачами не зараховано періоди роботи: з 16 липня 1986 року по 26 серпня 1986 року (записи про звільнення з роботи в трудовій книжці серії НОМЕР_1 містять виправлення); з 27 вересня 2001 року по 25 березня 2002 року (оскільки це виплата матеріальної допомоги по безробіттю відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття"); з 27 грудня 2006 року (період догляду за дитиною до трирічного віку, оскільки відсутня довідка з органів соціального захисту населення про отримання допомоги, передбаченої додатком 11 до Інструкції щодо порядку оформлення і ведення особових справ отримувачів усіх видів соціальної допомоги).

Позивач вважає таке рішення протиправним, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повне оформлення документів на підприємстві, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації, а тому вказані обставини не можуть позбавляти працівника права на соціальний захист. Також адвокат позивача надіслала на адресу ГУ ПФУ у Львівській області лист Управління соціального захисту населення Луцької районної військової адміністрації Волинської області від 29 грудня 2022 року №925/4.12 про перебування позивача на обліку в Управлінні з 26 січня 2007 року по 28 грудня 2009 року та отримання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, однак відповідач 1 повідомив про зарахування до страхового стажу лише період з 23 квітня 2007 року по 31 грудня 2008 року.

На думку позивача, незарахування усіх періодів до страхового стажу суперечить чинному законодавству. З урахуванням наведеного позивач просила позов задовольнити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 05 червня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

ГУ ПФУ у Львівській області (відповідач 1) у відзиві на позовну заяву (а.с.50-51) у задоволенні позовних вимог просило відмовити, зазначивши, що ним розглянута заява ОСОБА_1 від 19 грудня 2022 року про призначення пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон №796-XII). Умовою призначення пенсії за віком із застосуванням положень вказаного Закону є наявність у заявника страхового стажу не менше 23 років на дату звернення. Підставою для відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку згідно з рішенням від 23 грудня 2022 року №12 є відсутність необхідного стажу 23 роки. Наявний стаж становить 21 рік 4 місяці 22 дні. До страхового стажу за записами трудової книжки не зараховано період з 16 липня 1986 року по 26 серпня 1986 року, оскільки запис про звільнення містить виправлення в даті звільнення та в даті наказу про звільнення та не відповідає вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників. Також період догляду за дитиною до досягнення трирічного віку (з 27 грудня 2006 року) не зараховано через відсутність довідки органу соціального захисту населення про отримання допомоги, передбаченої Інструкцією щодо порядку оформлення і ведення особових справ отримувачів усіх видів соціальної допомоги.

Оскільки документів щодо підтвердження зазначених періодів роботи позивач не надала, то підстави для прийняття за заявою ОСОБА_1 іншого рішення, ніж те, що було прийняте 23 грудня 2022 року, відсутні.

У відзиві на позов (а.с.34-37) ГУ ПФУ у Волинській області (відповідач 2) позовні вимоги заперечило та у їх задоволенні також просило відмовити. В обґрунтування цієї позиції відповідач 2 вказав, що після реєстрації поданої до ГУ ПФУ у Волинській області заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, - ГУ ПФУ у Львівській області, рішенням якого від 23 листопада 2022 року №12 позивачу відмовлено у призначенні пенсії на підставі статті 55 Закону №796-XII через невиконання умови про необхідний страховий стаж. При проведенні правової оцінки наданих позивачем документів для призначення пенсії за віком та даних, що містяться в системі персоніфікованого обліку, обчислений територіальним органом Пенсійного фонду страховий стаж складає 21 рік 4 місяці 22 дні. Зарахування до стажу періодів роботи за записами трудової книжки, які не відповідають вимогам чинного законодавства та містять виправлення, неможливе. Період роботи потребує підтвердження іншими документами, які б свідчили про виконання позивачем роботи у зазначений період, але інших документів на підтвердження трудової діяльності позивач не надала.

Інші заяви по суті справи від сторін не надходили.

Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 19 грудня 2022 року звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку на підставі статті 55 Закону №796-XII.

Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ в Львівській області було визначено органом, уповноваженим розглянути заяву ОСОБА_1 . Рішенням ГУ ПФУ в Львівській області від 23 грудня 2022 року №12 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком (а.с.40). Як вбачається із вказаного рішення, документами підтверджено право ОСОБА_1 на зниження пенсійного віку на 6 років. Необхідний стаж для призначення пенсії за віком за умовами статті 55 Закону №796-XII для позивача становить 23 роки. Однак страховий стаж ОСОБА_1 - 21 рік 4 місяці 22 дні.

Як видно з розрахунку стажу (а.с.18), до страхового стажу ОСОБА_1 зараховано:

за періоди трудової діяльності до 01 січня 2004 року (за відомостями трудової книжки):

з 01 вересня 1983 року по 15 липня 1986 року (період навчання) - 2 роки 10 місяців 15 днів;

з 01 вересня 1986 року по 29 липня 1987 року (період навчання) - 10 місяців 29 днів;

з 04 серпня 1987 року по 10 січня 1993 року (період роботи) - 5 років 5 місяців 7 днів;

з 11 січня 1993 року по 04 травня 1993 року (період роботи) - 3 місяці 24 дні;

з 09 червня 1993 року по 10 липня 2000 року (період роботи) - 7 років 1 місяць 2 дні;

з 04 вересня 2000 року по 29 серпня 2001 року (період отримання допомоги по безробіттю) - 11 місяців 26 днів;

з 16 травня 2002 року по 30 серпня 2002 року (період роботи) - 3 місяці 15 днів;

з 22 жовтня 2002 року по 14 жовтня 2003 року (період отримання допомоги по безробіттю) - 11 місяців 23 дні;

за періоди з 01 січня 2004 року (за даними системи персоніфікованого обліку відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру відомостей про застраховану особу):

з 01 січня 2006 року по 24 жовтня 2006 року - 9 місяців 23 дні;

з 27 грудня 2006 року по 22 квітня 2007 року (догляд за дитиною до трирічного віку) - 8 днів;

з 23 квітня 2007 року по 31 грудня 2008 року - 1 рік 8 місяців 8 днів;

з 01 січня 2009 року по 26 грудня 2009 року (догляд за дитиною до трирічного віку) - 0.

На адвокатський запит в інтересах ОСОБА_1 про надання інформації про зараховані та не зараховані ГУ ПФУ в Львівській області періоди до страхового стажу при прийнятті рішення від 23 грудня 2022 року (а.с.42-44) листом від 19 січня 2023 року №0300-03-04-8/2200 ГУ ПФУ у Волинській області зазначило, що записи №2, №3 до трудової книжки НОМЕР_1 внесено з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників - наявні виправлення в графах 2, 4, які не засвідчені у встановленому порядку. Період з 27 вересня 2001 року по 25 березня 2002 року не підлягає врахуванню до страхового стажу, оскільки відсутня інформація, що допомога по безробіттю призначена в період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації. Також повідомлено, що в індивідуальних відомостях про застраховану особу наявна інформація про страховий стаж за період догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 23 квітня 2007 року по 31 грудня 2008 року (страхувальник - Управління соціального захисту населення Горохівської районної державної адміністрації), однак за 2009 рік така інформація відсутня (а.с.43-44). Одночасно роз`яснено, що у разі надання додаткових документів про стаж, навчання у період виплати матеріальної допомоги по безробіттю в трьохмісячний термін з дня звернення за призначенням пенсії прийняте рішення про відмову у призначенні пенсії буде переглянуто в частині визначення страхового стажу відповідно до поданої 19 грудня 2022 року заяви з урахуванням додаткових документів (а.с.9-10).

З матеріалів справи також слідує, що представник позивача зверталася із адвокатським запитом з приводу прийнятого рішення і до ГУ ПФУ у Львівській області, у відповідь на яке роз`яснено про причини незарахування періодів з 16 липня 1986 року по 26 серпня 1986 року; з 27 вересня 2001 року по 25 березня 2002 року, з 27 грудня 2006 року. Додатково зауважено, що долучена до адвокатського запиту довідка від 29 грудня 2022 року №925/4.12 видана Управлінням соціального захисту населення Луцької районної військової адміністрації після прийняття рішення про відмову у призначенні пенсії від 23 грудня 2022 року №12 (а.с.11).

Не погоджуючись із рішенням ГУ ПФУ в Львівській області від 23 грудня 2022 року №12 в частині незарахування до страхового стажу періодів з 16 липня 1986 року по 26 серпня 1986 року, з 26 січня 2007 року по 23 квітня 2007 року та з 01 січня 2009 року по 28 грудня 2009 року, позивач звернулась із позовом про оскарження такого рішення та із вимогою до ГУ ПФУ у Волинській області зарахувати ці періоди до страхового стажу.

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Статтею 46 Конституції України гарантовано право громадяни на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом.

Частиною першою статті 9 Закону №1058-ІV, який набрав чинності 01 січня 2004 року, передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Закон №796-XII визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, визначено статтею 55 Закону №796-ХІІ. Згідно з частиною третьою цієї статті призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування і цього Закону".

За умовами частини першої статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 01 січня 2018 року, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Водночас частиною першою статті 55 Закону №796-ХІІ встановлено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу. Зокрема, потерпілим від Чорнобильської катастрофи особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років, зменшення віку становить 3 роки (початкова величина) та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років (пункт 2 частини першої статті 55 Закону №796-ХІІ). За змістом примітки до абзацу п`ятого пункту 2 частини першої статті 55 Закону №796-ХІІ початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Відповідачами не заперечується право ОСОБА_1 на зниження їй пенсійного віку на 6 років. Вік заявниці на момент звернення за призначенням пенсії - 54 роки.

Разом з тим рішення ГУ ПФУ в Львівській області про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку обумовлене відсутністю страхового стажу, який для неї становить 23 роки.

Зокрема спірним до зарахування є стаж, здобутий позивачем у період трудової діяльності з 16 липня 1986 року по 26 серпня 1986 року.

Відповідно до абзацу першого частини першої, абзацу першого частини другої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону №1058-IV).

Згідно з частиною першою статті 56 Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-ХІІ) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Статтею 62 Закону №1788-XII встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Зазначеній нормі Закону №1788-XII відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637, зі змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 27 вересня 2022 року №1058). Відповідно до пункту 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

Поряд з тим відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Механізм подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій визначено Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846; далі - Порядок №22-1, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1, зі змінами).

Згідно з підпунктом 2 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку №22-1 (в редакції, чинній на час звернення позивача із заявою про призначення пенсії) до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637. За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, орган, що призначає пенсію, додає довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року №10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за №785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року №8-1), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

ГУ ПФУ в Львівській області відмовило ОСОБА_1 у призначенні пенсії з підстав відсутності у неї за поданими документами необхідного стажу 23 роки на момент звернення 19 грудня 2022 року із заявою.

При цьому за змістом позовних вимог позивач зазначене рішення оскаржує лише в частині висновків про незарахування до страхового стажу періоду роботи з 16 липня 1986 року по 26 серпня 1986 року (за записами трудової книжки), а також періоду перебування на обліку в органі соціального захисту населення на час догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку - з 26 січня 2007 року по 23 квітня 2007 року та з 01 січня 2009 року по 28 грудня 2009 року. Незарахування до стажу періоду отримання матеріальної допомоги по безробіттю під час перебування на обліку у центрі зайнятості з 27 вересня 2001 року по 25 березня 2002 року позивач не оскаржує.

Відмовляючи у зарахуванні до страхового стажу період трудової діяльності з 26 січня 2007 року по 23 квітня 2007 року, ГУ ПФУ у Львівській області виходило з того, що у трудовій книжці № НОМЕР_1 наявний запис №2 про прийом позивача з 16 липня 1986 року на роботу та запис №3 про звільнення з роботи 26 серпня 1986 року. Однак запис про звільнення містить виправлення у даті звільнення та даті наказу про звільнення.

З цього приводу слід зазначити, що долучена до позовної заяви світлокопія сторінок трудової книжки № НОМЕР_1 дійсно містить запис №2 про прийом ОСОБА_1 на роботу маляром-штукатуром 3 розряду в Голобську ПМК-63. Запис №3 вчинено у зв`язку із звільненням позивача з роботи. При цьому у графах 2 та 4 запису №3 і дата звільнення, і дата наказу про звільнення містять виправлення - місяць звільнення виправлено з 07 на 08 шляхом наведення.

Відповідно до чинної на момент внесення до трудової книжки спірного запису Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20 липня 1974 року №162 (у редакції постанови Держкомпраці СРСР від 02 серпня 1985 року №252, далі - Інструкція №162), трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника; трудові книжки ведуться на всіх робітників і службовців державних, кооперативних та громадських підприємств, установ та організацій, які пропрацювали понад 5 днів, у тому числі на сезонних та тимчасових працівників, а також на позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню (пункт 1.1 глави 1).

Згідно з пунктами 2.3, 2.5 глави 2 Інструкції №162 всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу чи звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення. У разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

Якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності - вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності - облархівом, держархівом м. Києва, держархівом м. Севастополя і держархівом при Раді Міністрів Криму (пункт 2.8 глави 2 Інструкції №162).

У розділі "Відомості про роботу" трудової книжки (вкладиша) закреслення раніше внесених неточних або неправильних записів не допускається (пункт 2.9 глави 2 Інструкції №162).

Отже, Інструкцією передбачений порядок внесення виправлень до трудової книжки.

Виправлення у даті звільнення позивача з роботи та наказі про звільнення зроблені без дотримання встановленого порядку. Не можливо встановити суб`єкта, який здійснив такі виправлення, відсутній підпис уповноваженої особи та печатка підприємства. Таким чином така ситуація позбавляє можливості встановити достовірність виправленої інформації у трудовій книжці ОСОБА_1 . При цьому період роботи з 16 липня 1986 року по 26 серпня 1986 року в Голобській ПМК-63 не підтверджено жодними іншими документами для зарахування до страхового стажу згідно з пунктом 3 Порядку №637.

Суд погоджується із позивачем, що відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року №301 "Про трудові книжки працівників" відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

На думку суду, не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці. Формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Факт перебування в трудових відносинах позивача підтверджується записом про прийняття на роботу. Записом про звільнення з роботи для встановлення тривалості стажу, що враховується для призначення пенсії, встановлюється день завершення таких відносин, який зазначається в графі 2. Однак одночасна наявність виправлень як в даті звільнення, так і в реквізитах (даті) наказу про звільнення, здійснено без додержання встановлених правил, що не є формальним, оскільки спірним залишається питання про точний період завершення роботи на вказаному підприємстві.

Усунення юридичного спору у цьому випадку, на переконання суду, є можливим шляхом надання будь-якого із документів: довідки, виписки із наказу, особових рахунків і відомостей на видачу заробітної плати тощо, за місцем роботи позивача, оскільки такий механізм передбачений пунктом 3 Порядку №637, який вказує на необхідність підтвердження стажу роботи не лише у випадку відсутності трудової книжки чи відповідних записів у ній, а також у випадках, коли в трудовій книжці містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи.

Водночас сама по собі тривалість спірного періоду роботи позивача (з 16 липня 1986 року по 26 серпня 1986 року) не впливає на зміну суті рішення ГУ ПФУ у Львівській області від 23 грудня 2022 року про відмову у призначенні пенсії за віком, оскільки навіть при зарахуванні усього цього періоду до безспірного стажу (21 рік 4 місяці 22 дні) необхідного стажу 23 роки однаково буде не вистачати.

Крім того, спір у цій справі стосується незарахування відповідачем 1 при прийнятті рішення до страхового стажу періоду по догляду за дитиною до трирічного віку.

Тут важливо уточнити, що відповідно до розрахунку страхового стажу позивачу було зараховано з 27 грудня 2006 року по 22 квітня 2007 року - 8 днів; з 23 квітня 2007 року по 31 грудня 2008 року - 1 рік 8 місяців 8 днів; з 01 січня 2009 року по 26 грудня 2009 року - 0.

У позовній заяві заявлено вимогу про зарахування періоду з 26 січня 2007 року по 23 квітня 2007 року та з 01 січня 2009 року по 28 грудня 2009 року.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.17) встановлено, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до пункту 8 статті 11 Закону №1058-IV загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають, зокрема, особи, які доглядають за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відповідно до закону отримують допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та/або при народженні дитини, при усиновленні дитини.

Період, протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок, підлягає зарахуванню до страхового стажу, про що передбачено частиною першою статті 24 названого Закону. Страховий стаж обчислюється за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку (після впровадження персоніфікованого обліку).

Судом встановлено, що підставою для незарахування до стажу періоду по догляду за дитиною до трирічного віку (у тому часовому проміжку, за який відсутня інформація в системі персоніфікованого обліку) стала відсутність довідки з органів соціального захисту населення про отримання допомоги (передбачена додатком 11 до Інструкції щодо порядку оформлення і ведення особових справ отримувачів усіх видів соціальної допомоги, затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 19 вересня 2006 року №345, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 жовтня 2006 року за №1098/12972).

Пунктом 4.3 розділу IV Порядку №22-1 установлено, що рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Суд зазначає, що перевірка рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень здійснюється адміністративним судом ретроспективно, тобто зважаючи на ті обставини, які існували у минулому на момент прийняття оспорюваного рішення (вчинення дії, допущення бездіяльності). Тобто, суд оцінює оспорюване рішення, виходячи лише з тих мотивів, якими керувався суб`єкт владних повноважень при його прийнятті.

В матеріалах справи наявний лист Управління соціального захисту населення Луцької районної військової адміністрації Волинської області від 29 грудня 2022 року №925/4.12, яким підтверджено, що ОСОБА_1 перебувала на обліку в управлінні соціального захисту населення з 26 січня 2007 року по 28 грудня 2009 року та отримувала допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а.с.16).

Однак за хронологією подій такий лист був виданий пізніше у часі (29 грудня 2022 року), ніж рішення ГУ ПФУ у Львівській області про відмову у призначення пенсії ОСОБА_1 (23 грудня 2022 року), та надісланий останньому разом з адвокатським запитом вже 04 січня 2023 року, тобто, після прийняття рішення за результатами розгляду заяви позивача про призначення пенсії.

Отже, ГУ ПФУ у Львівській області не володіло цією інформацією під час прийняття оскаржуваного рішення та було позбавлене можливості прийняти інше рішення за поданими позивачем документами, тому підстави для визнання цього рішення протиправним та його скасування відсутні.

Суд наголошує, що за заявою ОСОБА_1 від 19 грудня 2022 року вирішувалося питання призначення їй пенсії за віком, а не про зарахування окремих періодів до страхового стажу.

Воднораз, оцінюючи ситуацію, у якій опиналася позивач, а також в контексті вимог до ГУ ПФУ у Волинській області, суд виходить із того, що згідно з частиною першою статті 44 Закону №1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Пунктом 4.2 розділу IV Порядку №22-1 установлено, що при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб: реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів.

Отже, належне виконання цих обов`язків спрямоване на забезпечення всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

За обставин цієї справи представник позивача 04 січня 2023 року звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області з адвокатським запитом, в якому просила зазначити періоди роботи, які зараховані до страхового стажу ОСОБА_1 та які не зараховані, із зазначенням причин такого не зарахування, оскільки рішення ГУ ПФУ у Львівській області не містить роз`яснення, роботу на яких підприємствах не було зараховано. Одночасно долучено лист Управління соціального захисту населення Луцької районної військової адміністрації Волинської області від 29 грудня 2022 року №925/4.12 (а.с.42-44).

Листом від 19 січня 2023 року №0300-0304-8/2200 ГУ ПФУ у Волинській області проінформувало про недоліки документів, доданих до заяви від 19 грудня 2022 року про призначення пенсії, та зазначило, що у випадку надання документів в трьохмісячний термін з дня звернення за призначенням пенсії або повідомлення про необхідність надання додаткових документів, прийняте рішення про відмову в призначенні пенсії буде переглянуто в частині визначення страхового стажу відповідно до заяви від 19 грудня 2022 року з врахуванням додатково наданих документів (а.с.9-10).

Суд хотів би звернути увагу, що відповідно до пункту 1.8 розділу I Порядку №22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу). Якщо документи будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата реєстрації заяви на вебпорталі.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 45 Закону №1058-IV пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Матеріали справи не містять доказів повідомлення позивача про надання додаткових документів для об`єктивного та повного розгляду заяви від 19 грудня 2022 року про призначення пенсії.

Поряд з тим, заважаючи на подання представником позивача до ГУ ПФУ у Волинській області у межах трьох місяців від дати подання заяви додаткових документів для підтвердження стажу, заява позивача від 19 грудня 2022 року мала б бути розглянута повторно з урахуванням додатково поданих документів, як про це відповідач 2 роз`яснював у своєму листі від 19 січня 2023 року №0300-0304-8/2200, однак цього зроблено не було, що не може вказувати на добросовісну поведінку суб`єкта владних повноважень, який мав усі можливості, але не вчинив визначені чинним законодавством дії у межах своєї компетенції, наслідком чого стало порушення прав та інтересів позивача.

Саме до повноважень органів Пенсійного органу віднесено зарахування певних періодів до страхового стажу для призначення пенсій, тоді як суд такі повноваження не може перебирати та здійснює лише функцію судового контролю за правомірністю рішень про призначення/відмову у призначенні пенсій. За відсутності правової оцінки, наданої територіальним органом Пенсійного фонду України, суд позбавлений у межах цієї справи можливості дійти категоричного висновку щодо наявності усіх умов для призначення позивачу пенсії за віком (у цьому випадку щодо наявності у неї необхідного страхового стажу за додатково поданими документами).

Пунктом 10 частини другої статті 245 КАС України установлено повноваження суду прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

За наведених обставин та з огляду на те, що за приписами Порядку №22-1 електронна пенсійна справа знаходиться в пенсійному органі за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи, та такий орган здійснює нарахування та виплату пенсії, то суд вважає, що позовні вимоги про зобов`язання вчинити дії належить задовольнити частково у спосіб прийняття судом рішення про зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області повторно розглянути заяву позивача від 19 грудня 2022 року про призначення пенсії за віком з додатково поданими документами для підтвердження стажу (лист Управління соціального захисту населення Луцької районної військової адміністрації Волинської області від 29 грудня 2022 року №925/4.12) з прийняттям рішення у встановленому порядку, оскільки, якщо в результаті перерахунку страхового стажу умова щодо страхового стажу (не менше 23 років) буде виконуватися, то остання матиме можливість отримати пенсію з дати подання заяви.

Згідно із частинами першою, третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Оскільки позовні вимоги задоволені частково, то на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ у Волинській області (до якого задоволено позовну вимогу зобов`язального характеру) судовий збір у сумі 536,80 грн, сплата якого в розмірі 1073,60 грн підтверджується квитанцією від 04 травня 2023 року №18 (а.с.4, 21).

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, Львівська область, місто Львів, вулиця Митрополита Андрея, будинок 10, ідентифікаційний код юридичної особи 13814885), Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, будинок 22В, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826), про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19 грудня 2022 року про призначення пенсії за віком з додатково поданими документами для підтвердження стажу з прийняттям рішення у встановленому порядку.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість грн 80 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж.В. Каленюк