Справа № 240/30357/22
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2023-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/30357/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Горовенко А.В.

Суддя-доповідач - Смілянець Е. С.

25 вересня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та Головного управління Пенсійного фонду в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в листопаді 2022 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся в суд з позовом, у якому просив:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про відмову у призначенні пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, згідно з п.1 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 14.01.2022, зарахувавши до пільгового стажу період роботи: з 28.05.1990 по 20.11.1990, з 18.03.1991 по 19.04.1991, з 18.06.1991 по 22.06.1991 на шахті "Комсомольська" виробниче об`єднання "Антрацит"; з 04.10.1993 по 12.04.1994 на шахті "Комсомольська" виробниче об`єднання "Антрацит"; з 26.09.1995 по 08.10.1995 на шахті ім. М.В.Фрунзе "Ровенькиантрацит"; з 16.09.1996 по 23.09.1997 на шахті "Комсомольська" виробниче об`єднання "Антрацит"; з 01.02.2013 по 10.05.2016, та з 01.06.2014 по 31.10.2014 на Відокремленому підрозділі шахти "Комсомольська" Державного підприємства "Антрацит".

Житомирський окружний адміністративний суд рішенням від 26.04.2023 позов задовольнити частково. Визнав протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №0 від 24.01.2022 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи позивача з 18.06.1991 по 22.06.1991 на шахті "Комсомольська" виробниче об`єднання "Антрацит" та до пільгового стажу періодів його роботи з 28.05.1990 по 20.11.1990, з 18.03.1991 по 19.04.1991, з 18.06.1991 по 22.06.1991 на шахті "Комсомольська" виробниче об`єднання "Антрацит"; з 04.10.1993 по 12.04.1994 на шахті "Комсомольська" виробниче об`єднання "Антрацит"; з 26.09.1995 по 08.10.1995 на шахті ім. М.В. Фрунзе "Ровенькиантрацит"; з 16.09.1996 по 23.09.1997 на шахті "Комсомольська" виробниче об`єднання "Антрацит"; з 01.02.2013 по 10.05.2016, та з 01.06.2014 по 31.10.2014 на Відокремленому підрозділі шахти "Комсомольська" Державного підприємства "Антрацит" та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14.01.2022 про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків суду в даній справі. У задоволенні решти позовних вимог, - відмовив.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що рішення про відмову у призначенні пенсії позивачу прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області.

Також зазначає, що за поданими документами до страхового стажу позивача не зараховано періоди трудової діяльності з 22.06.1991, оскільки від дати звільнення до дати видачі наказу про звільнення минуло більше місяця.

До пільгового стажу не зараховано: періоди з 28.05.1990 по 20.11.1990, з 18.03.1991 по 19.04.1991, з 18.06.1991 по 22.06.1991, з 04.10.1993 по 12.04.1994, з 26.09.1995 по 08.10.1995, з 16.09.1996 по 23.09.1997, оскільки відсутні довідки про підтвердження наявного пільгового стажу працівників, зайнятих повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України №637 від 12.08.1993; період з 01.02.2013 по 10.05.2016, у зв`язку з відсутністю інформації в довідці ОК-5, що підтверджує атестацію робочих місць; період з 01.06.2014 по 31.10.2014, оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків відповідними юридичними особами, а уточнююча довідка позивачем не надана.

Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідно до ст. 304 КАС України.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Виходячи з приписів ст.ст. 311, 263 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 14 січня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) (а.с.91-92)

З урахуванням принципу екстериторіальності, заяву позивача про призначення пенсії розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області 24 січня 2022 року прийнято рішення №20 про відмову у призначенні пенсії відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи (а.с.90).

В зазначеному рішенні вказано, що до страхового стажу не зараховано періоди роботи:

- з 16.08.1991 по 22.06.1991, оскільки від дати звільнення до дати видачі наказу про звільнення минуло більше місяця.

До пільгового стажу не зараховано:

- періоди з 28.05.1990 по 20.11.1990, з 18.03.1991 по 19.04.1991, з 18.06.1991 по 22.06.1991, з 01.04.1993 по 12.04.1994, з 26.09.1995 по 08.10.1995, з 16.09.1996 по 23.09.1997, оскільки відсутні уточнюючі довідки підприємств про період роботи в пільгових умовах (додаток 5 до постанови Кабінету Міністрів України №637);

- період з 01.02.2013 по 10.05.2016 у зв`язку з відсутністю інформації в довідці ОК-5, що підтверджує атестацію робочих місць, наступну після 01.02.2008;

- період після 01.05.2014, оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків (а.с. 90).

Також вказано, що страховий стаж позивача становить 35 років 6 місяців 9 днів, а пільговий стаж становить 9 років 10 місяців 19 днів (а.с. 90).

Згідно інформації викладеної в листі Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило позивачу про прийняте рішення щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 ч.2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (а.с.59-60).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Так, спірні правовідносини регулюються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV, Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII, Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005, Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.

Згідно з п.1 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Згідно з пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18.11.2005 №383, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за №1451/11731 (далі - Порядок №383) при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Слід також зазначити, що відповідно до ст.48 Кодексу Законів про працю України та статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Тобто, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами тільки у випадках відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1, 2, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 № 637 (далі - Порядок №637) визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставах інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється на підставі показань свідків.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Абзацами 1-2 п. 20 Порядку №637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а необхідність підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами виникає виключно у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній чи наявності неправильних чи неточних записів про періоди роботи.

Вказаний висновок узгоджується із правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 05.12.2019 по справі № 235/805/17, від 06.12.2019 по справі № 663/686/16-а, від 06.12.2019 по справі № 500/1561/17, від 05.12.2019 по справі № 242/2536/16-а.

Як встановлено судом першої інстанції, підставою для відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах стала відсутність необхідного пільгового стажу.

Окрім того, органом Пенсійного фонду України до страхового стажу позивача не враховано період роботи з 18.06.1991 по 22.06.1991 з тих підстав, що від дати звільнення до дати видачі наказу про звільнення минуло більше місяця, з цього приводу суд зазначає наступне.

Матеріали справи свідчать, що відповідно до записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 27.11.1990 ОСОБА_1 працював в період з 18.06.1991 по 22.06.1991 на шахті «Комсомольська» виробниче об`єднання «Антрацит» на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем під землею (а.с. 15).

Разом з тим, підставою звільнення позивача з 22.06.1991 вказано ст.36 КЗпП УССР у зв`язку із проходженням служби у рядах Радянської армії, про що міститься відповідний запис, підпис уповноваженої особи, печатка, номер і дата наказу на підставі якого здійснено запис про звільнення з роботи (наказ від 08.08.1991 №367ок) (а.с. 15).

При цьому, як вірно зазначено судом першої інстанції достовірність вищенаведеного запису сумніву не викликає, однак неспівставність дати звільнення позивача з роботи - 22.06.1991 та дати наказу на підставі якого здійснено запис у трудовій книжці - 08.08.1991, при одночасній наявності печатки підприємства та підпису уповноваженої особи, не може бути підставою для відмови в зарахуванні до його трудового стажу спірного періоду роботи, оскільки трудова книжка позивача містить всі необхідні записи про роботу у спірний період, ці записи є належними та допустимими доказами підтвердження трудового стажу позивача.

Також, досліджені судом записи у трудовій книжці позивача свідчать про послідовність хронології подій періодів роботи позивача.

У свою чергу, законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок працівників на уповноваженого працівника підприємства, тому її належить розглядати як належний та допустимий доказ у справі, і зазначена обставина не може позбавити позивача його конституційного права на соціальний захист та вирішення питання призначення пенсії.

Як вказав Верховний Суд у постанові від 06.03.2018 по справі №754/14898/15-а, підставою для призначення пенсії є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Пенсійний орган не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці чи не зазначення підстави звільнення у трудовій книжці може бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів чи не зазначення підстави звільнення у трудовій книжці.

Окрім цього відповідачем не вказано жодних інших підстав, за яких зазначені оформлення записів робить їх недійсними або сумнівними.

Таким чином, колегія суддів погоджується, що оскільки судом не встановлено недостовірності або неточності вказаних записів, то зазначене не може бути підставою для не зарахування періоду роботи позивача з 18.06.1991 по 22.06.1991 до страхового стажу.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції щодо доводів відповідачів про відсутність у позивача необхідного пільгового стажу роботи за Списком №1, необхідного для призначення пенсії на пільгових умовах, суд вказує наступне.

Так, згідно зі ст.62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Водночас, п. 10 Порядку №383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок № 637).

Згідно п.20 Порядку №637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінпраці та Мінфіном.

Разом з цим, відповідно до п. 1 і 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01серпня 1992 року №442 (далі - Порядок №442), атестація проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому; основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Приписами пункту 4 зазначеного Порядку №442 встановлено, що атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Згідно з п.6 Порядку №442 атестація робочих місць передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідальність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії із шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до п. 4.2 Порядку №383 при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21 серпня 1992 року, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Отже, як вірно зазначено судом першої інстанції необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст.13 Закону №1788-XII є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією (трудова книжка та (або) уточнюючі довідки).

При цьому, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки, як такої, або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі №234/13910/17, від 07 березня 2018 року у справі №233/2084/17 та від 10 жовтня 2019 року у справі №234/4585/17.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції щодо позовних вимог про зарахування до пільгового стажу період роботи позивача з 28.05.1990 по 20.11.1990, з 18.03.1991 по 19.04.1991, з 18.06.1991 по 22.06.1991, з 04.10.1993 по 12.04.1994, з 26.09.1995 по 08.10.1995, з 16.09.1996 по 23.09.1997, з підстав відсутні довідки про підтвердження наявного пільгового стажу працівників, колегія суддів зазначає наступне.

Так, з згідно з пунктами 3, 10 Порядку №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992. Для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637).

Також, пунктом 20 Порядку №637 обумовлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

При цьому, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п.а ст.13 Закону №1788-XII є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією (трудова книжка та (або) уточнюючі довідки). При цьому, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки, як такої, або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Також слід зазначити, що у разі, коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Як встановлено судом першої інстанції, згідно із записами у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 27.11.1990 ОСОБА_1 працював в період:

1) з 28.05.1990 по 20.11.1990 на шахті «Комсомольська» виробниче об`єднання «Антрацит» на посаді учня електрослюсаря підземного з повним робочим днем під землею (Наказ №452ок від 28.05.1990);

- з 15.09.1990 - переведений електрослюсарем підземним з повним робочим днем під землею (наказ №922ок від 15.09.1990);

2) з 18.03.1991 по 19.04.1991 на шахті «Комсомольська» виробниче об`єднання «Антрацит» на посаді електрослюсаря з повним робочим днем під землею (наказ №147ок від 19.03.1991);

3) з 18.06.1991 по 22.06.1991 на шахті «Комсомольська» виробниче об`єднання «Антрацит» на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем під землею (наказ №290ок від 18.06.1991);

4) з 04.10.1993 по 12.04.1994 на шахті «Комсомольська» виробниче об`єднання «Антрацит» на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем під землею (наказ №373ок від 04.10.1993);

5) з 26.09.1995 по 08.10.1995 на шахті ім. М.В.Фрунзе «Ровенькиантрацит» прийнятий тимчасово на 2 місяці електрослюсарем підземним з повним робочим днем під землею (наказ від 26.09.1995 №432);

6) з 16.09.1996 по 23.09.1997 на шахті «Комсомольська» виробниче об`єднання «Антрацит» на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем під землею (наказ №224-ок від 16.09.1996) (а.с. 14-19).

Наведені записи у трудовій книжці про роботу позивача за вказаний період свідчать про його зайнятість на відповідних посадах. Записи про спірний період роботи засвідчений відповідними печатками підприємства і дефектів їх вчинення не мають.

Водночас, досліджені судом записи в трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 27.11.1990 містять всю необхідну інформацію, яка підтверджує виконання ОСОБА_1 повний робочий день в оспорюваний період підземних робіт в шахтах за професією, посадою електрослюсаря підземного, що передбачено Списком №1 (розділ 1 підрозділ 1) згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що у відповідача були відсутні підстави не зараховувати до пільгового підземного стажу період роботи позивача з 28.05.1990 по 20.11.1990, з 18.03.1991 по 19.04.1991, з 18.06.1991 по 22.06.1991, з 04.10.1993 по 12.04.1994, з 26.09.1995 по 08.10.1995, з 16.09.1996 по 23.09.1997 з підстав відсутності уточнюючих довідок.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції щодо позовних вимог про зарахування до пільгового стажу період роботи з 01.02.2013 по 10.05.2016 з підстав відсутності інформації в довідці ОК-5, що підтверджує атестацію робочих місць, колегія суддів зазначає наступне.

Як досліджено судом першої інстанції, трудова книжка позивача містить належним чином здійснені записи, зокрема, щодо періоду роботи позивача з 18.07.2005 по 10.05.2016 на Відокремленому підрозділі шахти «Комсомольська» Державного підприємства «Антрацит» на посаді електрослюсаря з повним робочим днем під землею (наказ №160-ок від 18.07.2005) (а.с. 18 зворот - 19).

При цьому, в індивідуальних відомостях про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (довідка форми ОК-5) від 14.01.2022 наявні відомості по спеціальному стажу позивача, зокрема, щодо періоду з 2011 по 2015 роки містять інформацію про дату наказу проведення атестації - 01.02.2008 (а.с. 100-101).

Разом з тим, в трудовій книжці позивача міститься відповідний запис про результати атестації робочого місця за умовами праці, які підтверджують право на пенсію на пільгових умовах по Списку №1 на підставі наказу №117 від 04.02.2013 (а.с.19).

Оскільки у трудовій книжці позивача, яка є основним документом, що підтверджує його пільговий стаж роботи у період з 01.02.2013 по 10.05.2016, містяться відомості, що у вказаний період позивач займав професію електрослюсаря підземного з повним робочим днем під землею, то вона повинна бути віднесена до Списку №1.

Також, щодо ненадання документального підтвердження результатів проведення атестації робочого місця, на якому працював позивач, за умовами праці, суд першої інстанції врахував висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а, які полягають у такому: «непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник». Отже, особи, які зайняті на роботах з особливо шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1, але з вини власника на таких підприємствах своєчасно не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу за Списком №1.

Колегія суддів наголошує, що позивач не може нести відповідальність і зазнавати негативних наслідків через неналежне виконання роботодавцем страхувальником свого обов`язку в частині належного подання до Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового соціального страхування необхідних відомостей, в тому числі щодо спеціального стажу роботи.

Щодо неврахування відповідачем періоду роботи позивача з 01.06.2014 по 31.10.2014 у зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків, суд зазначає наступне.

Зокрема, відповідно до п.1 ст.24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, що підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені уст. 11 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», сплачуються їх роботодавцями та безпосередньо застрахованими особами.

Статтею 113 Закону №1058-IV передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

На підставі ч. 1ст. 16 Закон №1058-IV застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, вимагати від страхувальників сплати внесків, у тому числі в судовому порядку тощо.

З цим правом кореспондується обов`язок страхувальника нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески (п. 6 ч. 2 ст. 17 Закону) незалежно від фінансового стану платника (ч. 12 ст.20 Закону).

Отже, аналіз викладених вище законодавчих норм свідчить, що позивач не може нести відповідальність за неналежне виконання своїх обов`язків підприємством, де він працює.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 25 вересня 2018 року у справі №242/65/17,від 22 листопада 2018 року у справі №242/4793/16-а та від 30.07.2019 у справі №373/2265/16.

З матеріалів справи встановлено, що позивач надав докази, які не спростовані відповідачем, про те, що період його роботи на Відокремленому підрозділі шахти «Комсомольська» Державного підприємства «Антрацит» зокрема з 01.06.2014 по 31.10.2014, підлягає зарахуванню до пільгового стажу та має бути врахований органом Пенсійного фонду України при призначенні пенсії.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджено право позивача на зарахування до страхового стажу період роботи позивача з 18.06.1991 по 22.06.1991 на шахті "Комсомольська" виробниче об`єднання "Антрацит" та до пільгового стажу періодів його роботи з 28.05.1990 по 20.11.1990, з 18.03.1991 по 19.04.1991, з 18.06.1991 по 22.06.1991 на шахті "Комсомольська" виробниче об`єднання "Антрацит"; з 04.10.1993 по 12.04.1994 на шахті "Комсомольська" виробниче об`єднання "Антрацит"; з 26.09.1995 по 08.10.1995 на шахті ім. М.В.Фрунзе "Ровенькиантрацит"; з 16.09.1996 по 23.09.1997 на шахті "Комсомольська" виробниче об`єднання "Антрацит"; з 01.02.2013 по 10.05.2016, та з 01.06.2014 по 31.10.2014 на Відокремленому підрозділі шахти "Комсомольська" Державного підприємства "Антрацит".

Водночас, оскільки позивачу 13 січня 2022 року виповнилося 50 років, загальний страховий стаж становить понад 35 років, пільговий стаж роботи за Списком №1 становить більше 10 років, то позивач має право на призначення пільгової пенсії відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058-IV з 14.01.2022.

З метою обрання належного способу захисту порушених прав позивача, суд першої інстанції обґрунтовано та законно зобов`язав саме Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, як територіальний орган Пенсійного фонду України на території якого зареєстроване місце проживання позивача, зарахувати до страхового стажу позивача періоди роботи позивача з 18.06.1991 по 22.06.1991 на шахті "Комсомольська" виробниче об`єднання "Антрацит" та до пільгового стажу періоди його роботи з 28.05.1990 по 20.11.1990, з 18.03.1991 по 19.04.1991, з 18.06.1991 по 22.06.1991 на шахті "Комсомольська" виробниче об`єднання "Антрацит"; з 04.10.1993 по 12.04.1994 на шахті "Комсомольська" виробниче об`єднання "Антрацит"; з 26.09.1995 по 08.10.1995 на шахті ім. М.В.Фрунзе "Ровенькиантрацит"; з 16.09.1996 по 23.09.1997 на шахті "Комсомольська" виробниче об`єднання "Антрацит"; з 01.02.2013 по 10.05.2016, та з 01.06.2014 по 31.10.2014 на Відокремленому підрозділі шахти "Комсомольська" Державного підприємства "Антрацит" та повторно розглянути заяву позивача від 14.01.2022 про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків суду в даній справі.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Полотнянко Ю.П. Драчук Т. О.