Справа № 280/6435/23
Суддя: Артоуз Олеся Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РОЗГЛЯДУ

26 вересня 2023 року Справа № 280/6435/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Артоуз О.О., суддів Калашник Ю.В., Мінаєвої К.В. перевіривши матеріали позовної заяви, розглянувши за правилами загального позовного провадження у письмовому провадженні клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ» щодо строку звернення до суду у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ» (АДРЕСА_1, ), представник ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Національного банку України (01601, Київ, вул. Інститутська, 9, ) про визнання протиправною бездіяльності,

ВСТАНОВИВ:

14 серпня 2023 року до Запорізького окружного адміністративного суду через систему «Електроний суд» надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ», представник ОСОБА_1 (далі - позивач) до Національного банку України (далі - відповідач) про визнання протиправною бездіяльності, відповідно до якої позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Відповідача щодо запізнілого на 15 місяців після введення заборони на проведення валютних операцій із Республікою Білорусь припинення перебігу граничних строків розрахунків для товарів, робіт і послуг, за якими проведені та не завершені до 24 лютого 2022 року операції з експорту та (або) імпорту товарів за зовнішньоекономічними договорами (контрактами), укладеними українськими суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності з іноземними суб`єктами господарської діяльності з місцезнаходженням у Республіці Білорусь;

стягнути на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн., обумовлену протиправною бездіяльністю державного органу.

Ухвалою суду від 21.08.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі, вирішено здійснити розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) та без проведення судового засідання.

Ухвалою судді Запорізького окружного адміністративного суду від 08.09.2023 задоволено клопотання представника Національного банку України про розгляд адміністративної справи за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ» до Національного банку України про визнання протиправною бездіяльності, в порядку загального позовного провадження; справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження колегією у складі трьох суддів: головуючого судді Артоуз О.О., суддів Калашник Ю.В., Мінаєвої К.В.; підготовче засідання призначено на о 10 год. 30 хв. 15 вересня 2023 року.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 15.09.2023 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу 10-денний строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду або обґрунтувань, за яких позивач вважає, що строк звернення до суду не пропущений разом із доказами на підтвердження таких обставин; подання до суду уточненої позовної заяви із формулюванням позовних вимог у відповідності до способів захисту порушеного права, визначених частиною 1 статті 5 КАС України.

Згідно даних КП «Діловодства спеціалізованого суду» копія ухвали суду від 15.09.2023 надійшла до електронного кабінету позивача в системі «Електроний суд» о 17:26 год. 15.09.2023.

25 вересня 2023 року до суду через систему «Електроний суд» надійшло клопотання представника позивача, в якому останній зазначає про те, що строк звернення до суду не пропущений. В обґрунтування своєї позиції представник вказує, що позивач керувався правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 30.10.2018 у справі № 493/1867/17, від 29.11.2019 у справі № 608/957/16-а, від 11.11.2020 у справі № 640/19903/19 та від 01.06.2022 у справі № 460/100/21 та інших. В них зазначено: "Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Значення мають юридичний зміст, значимість, тривалість та межі бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи. Суд також виходить з того, що у триваючих правовідносинах суб`єкт владних повноважень протягом певного проміжку часу ухиляється від виконання своїх зобов`язань (триваюча протиправна бездіяльність) або допускає протиправну поведінку (триваюча протиправна діяльність) по відношенню до фізичної або юридичної особи. При застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та залишення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави». Посилаючись на практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) представник зазначає, що обмеження можливості звернення до суду строками в цілому є прийнятним, втім лише за умови пропорційності обмеження (щоб сама суть права не була порушена таким обмеженням) та наявності легітимної мети встановлення строку. Окрім того, предметом позову є не бездіяльність відповідача щодо невиконання обов`язкових дій. Предметом позову є бездіяльність відповідача щодо несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Відповідач припинив перебіг граничних строків розрахунків Постановою від 30.05.2023 № 71, що позивач вважає несвоєчасним, запізненим на 15 місяців. Несвоєчасне виконання обов`язкових дій відбулось 30.05.2023, і тільки з моменту несвоєчасного виконання обов`язкових дій у позивача з`явилась можливість позиватися до суду. До 30 травня 2023 року позивач не знав, як буде діяти відповідач.

Відповідачем через систему «Електроний суд» 26.09.2023 надано суду заперечення на заяву позивача. Представник відповідача вказує, що посилання позивача на правові позиції Верховного Суду, викладені у постановах від 30.10.2018 року у справі № 493/1867/17, від 29.11.2019 року у справі № 608/957/16-а, від 11.11.2020 року у справі № 640/19903/19 та від 01.06.2022 року у справі № 460/100/21 є неправильним, оскільки вказані судові рішення та висновки, зроблені в них, не є подібними правовідносинам про які зазначив позивач у позовній заяві. Також, представник зазначає, що в позові чітко вбачається, що позивач пов`язує своє порушене право з необхідністю здійснювати вищевказані дії саме протягом 15 місяців, тобто позивач усвідомлював, або повинен був усвідомлювати про те, що його право порушується як мінімум 15 місяців до дня подання позову. Відповідача просить суд позовну заяву залишити без розгляду

Розглянувши клопотання та дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Положеннями частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Крім того, кажучи про принцип рівності сторін, Європейський Суд з прав людини зазначає, що кожній стороні мають бути надані рівні можливості щодо представлення справи у такому вигляді, якій не ставить її у невигідне становище стосовно свого противника (рішення у справі "Бацаніна проти росії" від 26.05.2009). Вказані принципи допомагають зрозуміти деякі важливі елементи справедливого суду. При цьому, й саме питання застосування строку звернення до суду тісно пов`язано з їх реалізацією.

У справі "Gradescolo S.R.L. проти Молдови" Європейський Суд з прав людини послався на прецедентне право щодо дотримання вимог стосовно допустимості застосування процесуального закону, як важливого аспекту права на справедливий судовий розгляд. Роль позовної давності має велике значення під час інтерпретації преамбули конвенції, відповідна частини якої проголошує верховенство закону, що є обов`язком для країн, які підписали Конвенцію.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Як неодноразово зазначав Верховний Суд (зокрема, в постанові від 20 червня 2023 року у справі №240/6556/22 тощо), строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Водночас для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

З урахуванням положень Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок доказування поважності причин пропуску строку звернення до суду покладений на позивача.

Причина пропуску строку звернення до суду із адміністративним позовом може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

При визначенні початку строку звернення до суду, суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Зі змісту позовної заяви слідує, що позивач знав про порушення його прав протягом 15-ти місяців до прийняття відповідачем 30.05.2023 постанови № 71.

Про вказане свідчить, зокрема, судова справа № 280/5917/22. Позов у вказаній справі був поданий позивачем 22.11.2022 та його змісту вбачається, що позивач усвідомлював відсутність правового регулювання щодо питання припинення перебігу граничних строків розрахунків для товарів, робіт і послуг, за якими проведені та не завершені до 24 лютого 2022 року операції з експорту та імпорту товарів за зовнішньоекономічними договорами, укладеними українськими суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності з іноземними суб`єктами господарської діяльності з місцезнаходженням у Республіці Білорусь.

Суд вважає, що прийняття відповідачем 30.05.2023 постанови № 71 «Про внесення змін до постанови Правління Національного банку України від 14.05.2019 № 67» не змінює момент, з якого позивач дізнався про порушення своїх прав і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку.

Суд зазначає, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності відповідача, формування судової практики і таке інше. Не реалізація цього права зумовлена власною пасивною поведінкою позивача.

Будучи обізнаним про порушення його прав бездіяльністю відповідача позивач не був позбавлений права звернутися до суду із позовною заявою про визнання протиправною бездіяльності відповідача та зобов`язання вчинити дії, направлені на поновлення прав позивача до прийняття відповідачем 30.05.2023 постанови № 71 «Про внесення змін до постанови Правління Національного банку України від 14.05.2019 № 67».

За загальним правилом поважними причинами визнаються ті обставини, існування яких є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду з даним позовом.

Суд відхиляє посилання представника на правові позиції Верховного Суду, викладених у постановах від 30 жовтня 2018 року у справі № 493/1867/17, від 29 листопада 2019 року у справі № 608/957/16-а, від 11 листопада 2020 року у справі № 640/19903/19 та від 1 червня 2022 року у справі № 460/100/21. На думку суду, зазначені правові позиції Верховного Суду є такими, що прийняті у справах з іншими фактичними обставинами.

Відтак, у зв`язку із наведеним, суд дійшов висновку, що позивач не обґрунтував дотримання строків звернення до суду та не подав належні і допустимі докази на підтвердження існування об`єктивних причин, які унеможливили подання позовної заяви у строк, встановлений процесуальним законом.

Окрім того, згідно ухвали Запорізького окружного адміністративного суду від 15.09.2023 позивач мав подати до суду уточнену позовну заяви із формулюванням позовних вимог у відповідності до способів захисту порушеного права, визначених частиною 1 статті 5 КАС України.

Згідно даних КП «Діловодства спеціалізованого суду» станом на 26.09.2023 позивачем не подано до суду уточненої позовної заяви із формулюванням позовних вимог у відповідності до способів захисту порушеного права, визначених частиною 1 статті 5 КАС України.

За таких обставин суд доходить висновку, що позивачем недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі Запорізького окружного адміністративного суду від 15.09.2023 не усунуто.

Відповідно частин 14 - 15 ст. 171 КАС України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Приписами статті 240 частини 1 пункту 7 КАС України встановлено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом.

Відповідно до статті 240 частини 1 пункту 8 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

На підставі вищенаведеного, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без розгляду.

Керуючись ст.ст. 171, 183, 240, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ» щодо строку звернення до суду у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ» (АДРЕСА_1, ), представник ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1 ) до Національного банку України (01601, Київ, вул. Інститутська, 9, ) про визнання протиправною бездіяльності, - залишити без розгляду.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Залишення позовної заяви без розгляду не позбавляє позивача права звернутися до адміністративного суду в загальному порядку, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Ухвала суду набирає законної сили у порядку та строки, передбачені ст. 256 КАС України та може бути оскаржена у порядку та строки, передбачені ст.ст. 293, 294, 295, 296 КАС України.

Ухвала виготовлена та підписана 26 вересня 2023 року.

Головуючий суддя Артоуз О.О.

Судді Калашник Ю.В.

Мінаєва К.В.