Справа № 580/6609/23
Суддя: Олексій РІДЗЕЛЬ
Дата ухвалення: 2023-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2023 року справа № 580/6609/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рідзеля О.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області до відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

27.07.2023 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області (далі позивач) до відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі відповідач).

На виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху позивач надав суду уточнений позов, в якому просить:

визнати протиправними дії відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо стягнення виконавчого збору в розмірі 26800,00 грн. за виконавчим листом Черкаського окружного адміністративного суду від 29.06.2023 №580/1251/22;

зобов`язати відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) скасувати постанову від 13.07.2023 ВП №72254700 про стягнення виконавчого збору в сумі 26800,00 грн. за виконавчим листом Черкаського окружного адміністративного суду від 29.06.2023 №580/1251/22.

Позов мотивовано тим, що вказане виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого листа, виданого за рішенням суду майнового характеру, оскільки воно підлягає грошовій оцінці на суму 7560,00 грн. У такому випадку сума виконавчого збору має становити 10%, від вказаної суми, а не 28000,00 грн., як це визначено спірним рішенням.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 15.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі.

22.09.2023 відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у її задоволенні. Зазначив, що стягнення виконавчого збору відбувається одночасно із відкриттям виконавчого провадження. При цьому, у спірному випадку виконується судове рішення немайнового характеру, так, як ним не визначено до стягнення конкретної суми. У такому випадку виконавчий збір стягується в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи. Тому спірна постанова є обґрунтованою.

Дослідивши письмові докази та надавши їм правову оцінку, суд встановив таке.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 20.12.2022 у справі №580/1251/22, яке залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.04.2023, визнано протиправними дії територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 у березні 2021 року суддівської винагороди із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 1 січня, в сумі 2102 грн 00 коп.

Зобов`язано територіальне управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 суддівської винагороди за березень 2021 року із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп., з урахуванням проведених виплат та з відрахуванням обов`язкових податків і зборів.

З метою примусового виконання вказаного рішення, Черкаський окружний адміністративний суд 29.06.2023 видав ОСОБА_1 виконавчий лист, на підставі якого державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яворський О.М. постановою від 13.07.2023 відкрив виконавче провадження №72254700.

Пунктом 3 вказаної постанови стягнуто з боржника (Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області) виконавчий збір в сумі 28000,00 грн.

Також, 13.07.2023 головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яворський О.М. прийняв спірну постанову про стягнення з Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області виконавчого збору на суму 28000,00 грн.

Не погоджуючись із цим рішенням позивач звернувся в суд з позовом.

Надаючи оцінку спірному рішенню, суд врахував ч.2 ст.19 Конституції України, якою встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ "Про виконавче провадження" (далі Закон №1404-VІІІ).

Згідно з ч.1 ст.1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною ст.5 Закону № 1404-VІІІ визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частиною 1 ст.18 Закону № 1404-VІІІ на виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

На підставі ч.5 ст.26 Закону №1404-VІІІ виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Абз.2 ч.5 ст.26 Закону №1404-VІІІ передбачено, що у постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Частинами 1, 3 ст.27 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавчий збір це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Згідно з ч.4 ст.27 Закону №1404-VIII державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

На підставі п.8 Розділу 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5 (далі Інструкція №512/5), стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону.

Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження.

Виконавчий збір стягується з боржника на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору.

Постанову про стягнення виконавчого збору державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) та не пізніше наступного робочого дня після її винесення надсилає сторонам виконавчого провадження.

Розрахунок нарахування виконавчого збору обчислюється державним виконавцем в автоматизованій системі виконавчого провадження та долучається до матеріалів виконавчого провадження.

Ст. 27 Закону № 1404-VIII визначено виключний перелік підстав, з яких виконавчий збір не стягується.

Так, пунктами 1-6 ч.5 ст.27 Закону № 1404-VIII встановлено, що виконавчий збір не стягується:

за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;

у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;

якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень";

за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;

у разі виконання рішення приватним виконавцем;

за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Також ч.9 ст.27 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 17 частини першої статті 39 цього Закону.

Наявності вказаних обставин, за яких виконавчий збір не стягується, позивачем не доведено.

Суд врахував, що спір у цій справі виник з приводу розміру стягнутого виконавчого збору.

Так, позивач стверджує, що виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого листа, виданого за рішенням суду майнового характеру, оскільки воно підлягає грошовій оцінці на суму 7560,00 грн. У такому випадку сума виконавчого збору має становити 10%, вказаної суми, а не 28000,00 грн., як це визначено постановами від 13.07.2023 про відкриття виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору.

Оцінюючи вказане твердження, суд зазначає, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 20.12.2022 у справі №580/1251/22 зобов`язано територіальне управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 суддівської винагороди за березень 2021 року із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп., з урахуванням проведених виплат та з відрахуванням обов`язкових податків і зборів.

Отже, у резолютивній частині вказаного рішення суду не визначено конкретної суми до стягнення, натомість зобов`язано державний орган вчинити певні дії нарахувати та виплатити суддівську винагороду.

Суд зазначає, що загальний порядок виконання рішень судів про стягнення боргу врегульований положеннями статтями 48-62 Закону №1404-VIII, а порядок виконання рішень немайнового характеру - нормами статей 63-67 вказаного Закону.

Так, відповідно до ч.ч.1-3 ст.63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Отже, для рішень немайнового характеру визначено окремий порядок їх виконання.

Суд також зазначає, що у ч.1 ст.2 Закону України від 5 червня 2012 року №4901-VI Про гарантії держави щодо виконання судових рішень (далі Закон №4901-VI) передбачено, що держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація; юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.

Виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності в зазначеного держоргану відповідних призначень за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду (ч.1 ст.3 Закону №4901-VI).

Отже, виконання рішень майнового характеру про стягнення коштів з державного органу здійснюється у порядку, визначеному Законом №4901-VI, а не Законом №1404-VIII.

При цьому, наведений у позовній заяві розрахунок суддівської винагороди ОСОБА_1 за березень 2021 року, яку належить йому виплатити (7560,00 грн.) не свідчить, що вказане рішення є майнового характеру, як це стверджує позивач.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах у виконавчому провадженні №72254700 виконується рішення немайнового характеру, а тому постанова про стягнення виконавчого збору в сумі 28000,00 грн. є правомірною та не підлягає скасуванню, а відповідні дії державного виконавця є законними.

Отже, позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. а судові витрати розподілу.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 241-246, 287, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Відмовити повністю у задоволенні позову Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його складення.

Суддя Олексій РІДЗЕЛЬ