Справа № 160/9818/23
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 вересня 2023 року Справа № 160/9818/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Бондар М.В. розглянувши у спрощеному (письмовому) провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі - ГУ ПФУ у Київській області, відповідач-2), в якій просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду Київської області зарахувати до стажу роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 25.08.1977 період з 30.12.1992 по 31.03.1998 та період проходження військової служби згідно військового квитку НОМЕР_2 та призначити пенсію з 08.08.2022 року за віком.
Ухвалою суду від 15.05.2023 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано час для усунення недоліків шляхом надання до суду обґрунтованої заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з доказами на підтвердження поважності причин його пропуску.
На виконання вказаної ухвали 07.07.2023 позивачем надано до суду заяву про усунення недоліків, де вказано, що діагноз позивача передбачає проведення операції, проте у позивача не було фінансової можливості провести операцію, тому йому знадобилось багато часу для реабілітації. Крім того, на підтвердження наданої інформації, позивачем надано письмові свідчення його сусідів.
Відповідно до частини 1 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Враховуючи наведені позивачем доводи, суд приходить до висновку про порушення позивачем строку звернення до суду з поважних причин та поновлює такий строк.
Ухвалою суду від 12.07.2023 прийнято позовну заяву та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
27.07.2023, 03.08.2023 представник відповідача-2 надав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову, з огляду на їх необґрунтованість. Зазначає, що позивач звернувся за призначенням пенсії за віком 08.08.2022. Страховий стаж особи становить 17 років 04 місяців 10 днів. За результатом розгляду документів, доданих до заяви встановлено: ??до страхового стажу не враховано період з 30.12.1992 по 31.03.1998 згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 від 25.08.1977, оскільки нечитабельна печатка при звільненні. Також, ??не враховано періоди проходження військової служби згідно з військовим квитком серії НОМЕР_3 від 10.11.1978, оскільки не завірено печаткою початок проходження служби, а в довідці №230 від 04.08.2022 не вірно вказано підставу видачі. Пенсійний вік, визначений пунктом 1 статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-IV) становить 60 років. Пенсійний вік, визначений частиною 2 статті 26 Закону №1058-IV становить 63 роки. Необхідний страховий стаж, визначений пунктом 1 статті 26 Закону №1058-IV, становить з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років. У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року, страхового стажу, передбаченого частиною 1 статті 26 Закону №1058-IV, право на призначення пенсії за віком після досягнення 63 років мають особи за наявності страхового стажу від 19 до 29 років.
04.08.2023 представник ГУ ПФУ в Дніпропетровській області отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви.
Відповідач-1 відзив до суду не надав, про причини неподання відзиву не повідомив.
На підставі частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), після досягнення 63 років, 08.08.2022 звернувся до ГУ ПФУ у Київській області із заявою про призначення пенсії за віком.
За принципом екстериторіальності, заяву позивача розглянуло ГУ ПФУ у Дніпропетровській області.
Відповідно до протоколу призначення пенсії позивачу станом на 15.08.2022:
страховий стаж (неповний) 17 років 4 місяці 10 днів;
страховий стаж до 01.01.2004 16 років 4 місяці 1 день;
страховий стаж після 01.01.2004 0 років 7 місяців 17 днів;
На підставі цього ж протоколу ОСОБА_1 розраховано:
- з 31.07.2024 - довічно:
доплата до пенсії при неповному стажі (ст. 28 ч.3) = 884,93;
розмір пенсії за віком при неповному стажі (ст. 28 ч.3) = 1036,53;
загальний розмір пенсії = 1036,53;
доплата до мінімальної пенсійної виплати (2093 грн) = 1056,47;
місяць підвищення розміру пенсії - 01.06.2024;
доплата на індексації ЗП при неповному СС = 7,00
розмір пенсії з надбавками 2100,00.
Рішенням ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 15.08.2022 № 71 у призначенні пенсії за віком позивачу відмовлено у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. За результатом розгляду документів, доданих до заяви встановлено, що до страхового стажу не враховано період з 30.12.1992 по 31.03.1998 згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 від 25.08.1977, оскільки нечитабельна печатка при звільненні. Також, ??не враховано періоди проходження військової служби згідно з військовим квитком серії НОМЕР_3 від 10.11.1978, оскільки не завірено печаткою початок проходження служби, а в довідці №230 від 04.08.2022 не вірно вказано підставу видачі.

Вважаючи протиправним рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області про відмову у призначенні пенсії за віком, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд зазначає таке.

Статтею 24 Закону №1058-IV передбачено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон №1788-XII) встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до пунктів 4, 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок №22-1) звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

Пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок №637) визначає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документами про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

На підставі частини 1 статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Відповідно до частини 2 статті 26 Закону №1058-IV у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - від 19 до 29 років.

Матеріалами справи підтверджено, що досягнувши 63-річного віку, 08.08.2022 позивач звернувся до ГУ ПФУ у Київській області із заявою про призначення пенсії та при зверненні надав, у тому числі, трудову книжку НОМЕР_1 , в якій містяться, серед іншого, такі записи (мовою оригіналу):

- №12: 30.12.1992 зачислен на должность начальника керамического производства фирмы «АЛМА ЛТД» производственного объединения «ЗАВОД АРСЕНАЛ»;

- №13: 31.03.1998 уволен с занимаемой должности по статье 38 КЗоТ Украины по собственному желанию.

Між тим, рішенням ГУ ПФУ в Дніпропетровській області 15.08.2022 № 71 у призначенні пенсії за віком позивачу відмовлено у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Так, у рішенні встановлено, що до страхового стажу не враховано період з 30.12.1992 по 31.03.1998 згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 від 25.08.1977, оскільки нечитабельна печатка при звільненні.

Надаючи оцінку викладеним у цьому рішенні мотивам суд зазначає, що статтею 62 Закону № 1788-XII, пунктом 1 Порядку № 637, пунктом 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, (далі - Інструкція №58) передбачено, що трудова книжка є основним документом, який підтверджує стаж роботи.

Згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року №301 «Про трудові книжки працівників» заповнення трудової книжки вперше провадиться адміністрацією підприємства, установи, організації в присутності працівника, а відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Відповідно до пункту 1.2 Інструкції № 58 трудові книжки раніше встановленого зразка обміну не підлягають.

За змістом пункту 2.4 Інструкції № 58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Відповідно до пункту 4.1 Інструкції № 58 у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

У постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі №687/975/17 викладена правова позиція, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Верховний Суд у постанові від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а (провадження № К/9901/2310/18) висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Враховуючи вищезазначене, працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці. Крім того, нормативно-правовими актами не передбачено визнання трудової книжки недійсною в разі виявлених помилок.

Формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Досліджуючи записи трудової книжки позивача НОМЕР_1 суд зазначає, що напроти періодів роботи позивача з 30.12.1992 по 31.03.1998 наявні усі необхідні записи, які є належними та допустимими доказами підтвердження страхового стажу.

Відтак, у силу встановлених обставин та наведених правових позицій Верховного Суду, суд доходить висновку про протиправне не зарахування до страхового стажу позивача періоду трудової діяльності з 30.12.1992 по 31.03.1998.

Щодо неврахування відповідачем-1 період проходження військової служби згідно військового квитку серії НОМЕР_2 , суд зазначає наступне.

Так, згідно з відмітками у військовому квитку серії НОМЕР_3 позивач проходив службу в лавах Радянської Армії з 11.11.1978 по 05.11.1980. Вибуття з лав Радянської Армії підтверджується відповідною печаткою.

Також, трудова книжка позивача НОМЕР_1 , містить, серед іншого, такі записи (мовою оригіналу):

- №2: ОСОБА_2 : 10.11.1978 уволен в связи с призовом в Советскую Армию п.3 ст.36 КЗоТ УССР;

- №3-№4: 11.11.1978 05.11.1980 Служба в Советской Армии.

Крім того, матеріали справи містять копію довідки Білоцерківського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України від 04.08.2022 №230, виданої в тому, що сержант у відставці ОСОБА_1 дійсно з 11.11.1978 по 05.11.1980 знаходився на військовій службі.

Відповідно до статті 56 Закону №1788-XII у стаж роботи, що дає право на трудову пенсію, зараховується військова служба, незалежно від місця її проходження.

Згідно з частиною 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону Україну «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону Україну «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що записами у військовому квитку, трудової книжки та довідкою Білоцерківського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України підтверджується факт служби позивача в лавах Радянської армії з 11.11.1978 05.11.1980, та наявні підстави для зарахування цього періоду до страхового стажу.

З огляду на зазначене, рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 15.08.2022 № 71 про відмову у призначенні пенсії за віком позивачу є протиправним та підлягає скасуванню.

Разом з тим, суд зазначає, що ГУ ПФУ в Дніпропетровській області як структурний підрозділ органу, що мав розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком, визначено засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності відповідно до пункту 4.2. Порядку №22-1, рішення якого про відмову в призначенні пільгової пенсії оскаржив позивач.

Відповідно до пункту 4.3 Порядку № 22-1 створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій.

Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Пунктом 4.8 Порядку № 22-1 передбачено, що заява, відомості з відповідних інформаційних систем, скановані копії документів, на підставі яких призначено (перераховано) пенсію та проводиться її виплата; інша інформація, з урахуванням якої визначаються розмір призначеної пенсії та розмір пенсії до виплати, обробляються в складі електронної пенсійної справи, що формується та ведеться відповідно до вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та «Про захист персональних даних». Електронна пенсійна справа зберігається на базі централізованих інформаційних технологій.

Пунктом 4.10 Порядку № 22-1 визначено, що після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Таким чином, органи Пенсійного фонду України застосовують принцип екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення та перерахунки пенсій, що передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», суть якого полягає в опрацюванні заяв про призначення пенсій територіальними органами Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяву та де проживає особа.

Відтак, відповідальним за опрацювання заяви позивача та прийняття відповідного рішення є визначений у встановленому порядку територіальний орган Пенсійного фонду ГУ ПФУ в Дніпропетровській області і саме на цей орган має бути покладено обов`язок відновлення порушених прав позивача.

Аналогічне застосування наведених приписів Порядку № 22-1 відображено у постановах Третього апеляційного адміністративного суду від 09.03.2023 № 160/13267/22 та від 08.03.2023 у справі № 160/11878/22.

Наведене свідчить на користь висновку про те, що у ГУ ПФУ у Київській області відповідно до приписів Порядку №22-1 відсутні повноваження щодо вирішення питання стосовно зарахування спірного періоду до страхового стажу та призначення позивачеві пенсії за віком.

З огляду на викладене, позов підлягає частковому задоволенню та з метою захисту прав позивача необхідно зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу позивача період трудової діяльності з 30.12.1992 по 31.03.1998 та період проходження військової служби з 11.11.1978 по 05.11.1980.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 45 Закону №1058-IV, за загальним правилом, пенсія за віком призначається з дня звернення за пенсією.

З метою забезпечення ефективного судового захисту порушених прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача-1 призначити позивачеві пенсію з дня звернення за пенсією.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_1 є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Згідно з частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як слідує з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 1073,60 грн., що документально підтверджується квитанцією від 04.05.2023 №0.0..1.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-1, який прийняв протиправне рішення, підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 536,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (адреса: вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 21910427), Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (адреса: вул. Саєнка Андрія, 10, м. Фастів, Київська обл., 08500, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 22933548) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №71 від 15.08.2022 про відмову у призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період трудової діяльності з 30.12.1992 по 31.03.1998 та період проходження військової служби з 11.11.1978 по 05.11.1980 та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 08.08.2022.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області судові витрати у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар