Справа № 716/1195/23
Суддя: Стрілець Я. С.
Дата ухвалення: 2023-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 716/1195/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.09.2023 Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Стрільця Я.С.,

за участю секретаря судового засідання Якимик К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Заставна за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 , в особі представника Кошман І.В., звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області, в якому просить скасувати постанову серії ЕНА № 1012491 від 06.07.2023, про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.4 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 20400 гривень та закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності, а також відшкодувати йому понесені ним судові витрати.

В обґрунтування позову посилається на те, що 06.07.2023 заступником командира взводу 1 батальйону 2 роти старшого лейтенанта поліції Новака А.В. відносно нього винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 1012491 щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 гривень.

Згідно вказаної постанови він, 06.07.2023, о 22 год 26 хв, будучи особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами від 10.05.2023, керував транспортним засобом, чим порушив п.2.1 «а» ПДР України.

Проте, вважає вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки зазначені в ній обставини не підтверджені жодними доказами.

Не погоджуючись із наведеними у позові доводами, представник відповідача Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Цопа А.В. у поданому 08.08.2023 до суду відзиві на позовну заяву зазначила, що твердження позивача про неправомірність винесеної щодо нього постанови про накладення адміністративного стягнення за ч.4 ст. 126 КУпАП є надуманими, оскільки поліцейський під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 діяв виключно на підставі діючого законодавства та у спосіб, встановлений нормативно-правовими актами. Водночас зазначила, що доказом, який підтверджує факт того, що тимчасове обмеження у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік ОСОБА_1 встановлене постановою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 10.05.2023 у справі № 727/1195/23, яка набрала законної сили 23.05.2023.

При цьому зауважила, що із змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 був повідомлений про дату, час та місце розгляду адміністративного протоколу, складеного відносно нього за ч.1 ст. 130 КУпАП, що, в свою чергу, ставить під сумнів твердження останнього щодо його необізнаності про наявність ухваленого щодо нього судового рішення від 10.05.2023.

Відтак, з урахуванням наведених нею аргументів просила відмовити у задоволенні позову.

Позивач ОСОБА_1 та його представник Кошман І.В. в судове засідання не з`явилися, у поданій до суду заяві клопотали про розгляд справи в їх відсутності .

Представник відповідача - Управління патрульної поліції в Чернівецькій області, будучи своєчасно та належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, клопотань про перенесення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності не надав.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, з огляду на наступне.

За умовами ч.1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо) неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що 06.07.2023 заступником командира взводу 1 батальйону 2 роти старшим лейтенантом поліції Новаком А.В. відносно ОСОБА_1 винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 1012491 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення п.2.1 «а» ПДР за ч.4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 гривень.

Згідно даної постанови ОСОБА_1 , будучи особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами строком на 1 рік, 06.07.2023, о 22 год 26 хв, керував транспортним засобом марки «Volkswagen Caddy» номерний знак НОМЕР_1 по вул. Хотинська, 2, в м. Чернівці, чим порушив п.2.1 «а» ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ч.4 ст. 126 КУпАП.

На підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, за кваліфікуючою ознакою - керування транспортним засобом, особою, позбавленою права керування транспортними засобами - представником відповідача до суду надано диск DVD-R із відеофіксацією правопорушення, яка проводилася на портативний (нагрудний) відеореєстратор.

Відеофіксацією події на нагрудний відеореєстратор працівника поліції на відеофайлі № export-28y6c зафіксовано факт керування 06.07.2023 ОСОБА_1 автомобілем марки «Volkswagen Caddy» номерний знак НОМЕР_1 по вул. Хотинська, 2, в м.Чернівці із несправним сигналом гальмування. В ході перевірки документів та ідентифікації особи працівниками поліції на підставі відомостей, які знаходяться у системі «Адмінпрактика» ІПНП було встановлено, що ОСОБА_1 згідно постанови Шевченківського районного суду м. Чернівці у справі №727/3001/23 позбавлений права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Зі слів останнього, на момент зупинки він був попередньо обізнаний про наявність на розгляді у суді адміністративного матеріалу, складеного відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП.

Позивач оспорює правомірність притягнення його до адміністративної відповідальності, посилаючись на те, що оскаржувана постанова винесена без достатніх правових підстав, що вказують на наявність у його діях складу адміністративного правопорушення та без встановлення дійсних обставин справи.

Таким чином, між сторонами виникли спірні правовідносини, з приводу оскарження рішення суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Надаючи правову оцінку викладеним обставинам та матеріалам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ч. 4 ст. 126 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортним засобом, особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Згідно пункту 2.1 «а» розділу ІІ «Обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів» ПДР України - водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ч. 2 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Положеннями ч. 1 ст. 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Положеннями ч.1 ст.5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Аналізуючи вищевикладене, суд зазначає, що умовою надання судом захисту прав є встановлення їх порушення відповідачем, який перебуває у відповідних публічних правовідносинах із позивачем, проте своїми протиправними рішеннями, діями (бездіяльністю) впливає на його обов`язки, права чи інтереси.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Пунктом 1.9. Правил дорожнього руху передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Предметом розгляду у даній справі є постанова заступника командира взводу 1 батальйону 2 роти старшого лейтенанта поліції Новака А.В. серії ЕНА № 1012491 від 06.07.2023 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП.

Згідно зі ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Суд зазначає, що відповідачем у справі зазначено Управління патрульної поліції у Чернівецькій області.

В силу п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII (далі - Закон №580-VIII), поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону №580-VIII, у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

В силу ч.ч. 1-2 ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 122, частина перша статті 123, 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, частина перша статті 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста, сьома і восьма статті 152-1, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).

Таким чином, за приписами ст.222 КУпАП розгляд справ про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, зокрема ч.4 ст.126 покладено на органи Національної поліції.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Приписами ч.1 ст.1 ЗУ «Про Національну поліцію» визначено, що національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно ч.1 ст.13 ЗУ «Про Національну поліцію» систему поліції складають: 1) центральний орган управління поліцією; 2) територіальні органи поліції. Територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання (ч.1 ст.15 ЗУ «Про Національну поліцію»).

Відповідно до ч.1 ст.17 цього Закону поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Приписами ч. 3 ст. 288 КУпАП визначено порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі можна оскаржити у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених ч.4 ст.126 КУпАП інспектори відповідного орану поліції діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органів Національної поліції, а саме - від імені Департаменту патрульної поліції Національної поліції України і її територіальних органів.

Отже, відповідні інспектори та управління не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема, положеннями ст.222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративне правопорушення, передбачені зокрема ч.4 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ст.ст. 25, 26, 42 КАС України на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. Водночас позивач не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про залучення до участі у справі співвідповідачів і третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог.

Використання у зазначених вище нормах формулювань «від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення», «розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у ст.222 - 244-20 КУпАП» вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.09.2020 року у справі №742/2298/17 та від 26.12.2019 р. у справі за №724/716/16-а.

Суд звертає увагу на те, що органом Національної поліції, у даній справі, є Департамент патрульної поліції, від імені якого виступає Управління патрульної поліції у Чернівецькій області області, заступник командира взводу 1 батальйону 2 роти старшим лейтенантом поліції Новак А.В. уповноважений накладати адміністративні стягнення та розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Однак, Департамент, як суб`єкт владних повноважень, до участі у розгляді цієї адміністративної справи, позивачем залучений не був, клопотань про заміну неналежного відповідача до суду також подано не було.

Враховуючи, що позивач у судове засідання не з`явився, суд не має переважного права на зміну сторін у справі за власною ініціативою та розглядає позов в межах позовних вимог, визначених позивачем.

Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

У разі, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої пред`явлено позов, оскільки не є учасником спірних правовідносин, то підстави для задоволення такого позову відсутні.

Саме таку позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 21 грудня 2018 року у справі № 803/1252/17.

Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції. Отже, з наведеної норми слідує, що можливість заміни неналежного відповідача може здійснюватися виключно під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Аналогічна правова позиція, викладена у постанові Верховним Судом у постанові №162/445/16-а від 02 вересня 2020 року.

Враховуючи ту обставину, що адміністративний позов заявлено до неналежного відповідача та з врахуванням відсутності у суду можливості замінити його належним відповідачем, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову, який заявлений до неналежного відповідача.

При цьому суд зауважує, що відмова у задоволенні адміністративного позову, заявленого до неналежного відповідача, враховуючи неможливість його заміни з власної ініціативи суду, за умови неявки усіх учасників справи, не позбавляє позивача права на повторне звернення до суду з тим самим позовом, проте, вже до належного відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 121, 213, 222, 245, 251, 255, 258, 276, 285 КУпАП, ст.ст. 2, 6, 9, 20, 44-48, 72-78, 90, 139, 241-246, 286, 295 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - залишити без задоволення.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі серії ЕНА №1012491 від 06.07.2023, винесену заступником командира взводу 1 батальйону 2 роти старшим лейтенантом поліції Новаком Андрієм Володимировичем, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400 грн - залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення суду через Заставнівський районний суд Чернівецької області.

Копія рішення невідкладно надсилається учасникам справи.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий 12.01.2016 Заставнівським РВ УМВС в Чернівецькій області;

Представник позивача - адвокат Кошман Ірина Вадимівна, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №000372 від 25.04.2019, адреса місцезнаходження: м.Чернівці, вул. Вірменська,34;

Відповідач - Управління патрульної поліції в Чернівецькій області, адреса місцезнаходження: вул. Заводська,22, м. Чернівці.

СУДДЯ Ярослав СТРІЛЕЦЬ