Справа № 953/2170/23
Суддя: Демченко С. В.
Дата ухвалення: 2023-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 953/2170/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2023 року м.Харків

Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Демченко С. В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Федюка Д. В.,

секретар судового засідання - Кошова О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

УСТАНОВИВ:

27 березня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду засобами «Електронний суд» з адміністративною позовною заявою до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, в якій просить скасувати постанову серії ЕГА № 999608 від 19 березня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 182 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення, судові витрати просив покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 19 березня 2023 року інспектор 1 батальйону 5 роти УПП в Харківській області старший лейтенант поліції Ішкільдина К. О. склала щодо нього постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 182 КУпАП, стверджуючи, що позивач 19 березня 2023 року безперервно у період часу з 08 години 06 хвилин до 17 години 50 хвилин відтворював аудіозапис через динамік в квартирі, чим порушив громадський спокій громадян, що передбачено у п. 1.2 Правил з питань додержання тиші в громадських місцях у місті Харкові, затверджених рішенням 16 сесії Харківської міської ради 24 скликання № 161/06 від 28 вересня 2005 року. Зазначив, що під час складання відповідної постанови у нього не було можливості перевірити текст вказаного рішення 16 сесії Харківської міської ради 24 скликання № 161/06 від 28 вересня 2005 року. Зі змісту відомостей, що містяться в Реєстрі актів Харківської міської ради, зокрема у додатку № 2 у п. 1.2 рішення 16 сесії Харківської міської ради 24 скликання № 161/06 від 28 вересня 2005 року зазначено, що у нічний час (з 22 до 8 години) забороняється гучний спів і викрики, користування звуковідтворювальною апаратурою та іншими джерелами побутового шуму, проведення салютів, феєрверків, використання піротехнічних засобів. Однак зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що громадянин ОСОБА_1 користувався звуковідтворювальною апаратурою з 08 години до 17 години 50 хвилин, що не є нічним часом, а тому зазначене в постанові порушення не відповідає вимогам п. 1.2 рішення 16 сесії Харківської міської ради 24 скликання № 161/06 від 28 вересня 2005 року. Зауважив на тому, що відповідно до вимог ст. 24 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» щодо додержання тиші та обмежень певних видів діяльності, що супроводжуються шумом, не поширюються зокрема на такі випадки, як: надання невідкладної допомоги, попередження або припинення правопорушень; попередження крадіжок, пожеж, а також виконання завдань цивільної оборони. Зазначив, що в нього є фото докази, на яких зафіксовано як невстановлена особа, перебуваючи біля дверей його квартири перевіряє замки та наявність мешканців у квартирі. Для попередження крадіжки він встановив 5 Вт динаміки, які програють людську розмову. Вказав, що такі звуки є ледве чутні поза межами квартири, що свідчить про те, що він не перевищує допустимий рівень шуму встановлений Законом України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення». 21 березня 2023 року позивач звернувся у порядку ст. 288 КУпАП зі скаргою на постанову серії ЕГА № 999608 від 19 березня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 182 КУпАП. Однак вказана скарга у встановлені законом строки розглянута не була. З огляду на викладені обставини позивач вимушений звернутися за захистом своїх порушених прав.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 30 березня 2023 року адміністративну позовну заяву було залишено без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків 10 днів з дня вручення копії ухвали. У встановлений законом строк позивач усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 04 квітня 2023 року адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення повернуто позивачу разом з усіма доданими до неї документами.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2023 року ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 04 квітня 2023 року по вказаній справі скасовано, справу повернуто для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 29 червня 2023 року справу передано судді Київського районного суду м. Харкова Демченко С. В.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 30 червня 2023 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін.

07 серпня 2023 року на адресу суду від Федюка Д., який має повноваження представляти УПП в Харківській області та Департамент патрульної поліції, надійшли пояснення, в яких він просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що інспектор під час винесення оскаржуваної постанови керувалась положеннями КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС № 1376 від 06 листопада 2015 року. Зокрема в оскаржуваній постанові, особою яка її склала чітко описане правопорушення, яке було вчинене позивачем, що свідчить про те, що інспектор діяв в межах наданих йому повноважень та не порушував норм матеріального та процесуального права. Вказав, що зі змісту відеозапису, зробленого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови, слідує, що позивач з підстав особистих неприязних відносин зі своїми сусідами, систематично, діючи з прямим умислом, вмикав звуковідтворювальну техніку, у тому числі у вихідні та святкові дні, яка видавала шум гучністю близько 52 децибел. Відповідно до Правил з питань додержання тиші в громадських місцях у місті Харкові, що затверджені рішенням № 177/03 Харківської міської ради від 24 вересня 2003 року, зокрема в п.3 зазначено, що громадяни зобов`язані не припускати в місцях громадського користування рівень шуму, що перевищує 40 децибел у денний час (з 8 до 22 години). Зауважив на тому, що зі змісту позовної заяви слідує, що звуковідтворювальна техніка позивача не перевищувала шум в 5 Вт, однак під час опитування позивача під час розгляду справи про адміністративне правопорушення він повідомляв зовсім іншу інформацію, що свідчить про намагання позивача викривити ситуацію з метою уникнення адміністративної відповідальності. До пояснень відповідач надав диск з відеозаписом.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 21 серпня 2023 року за клопотанням позивача замінено відповідача Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції в адміністративній справі № 953/2170/23 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення належним відповідачем Департаментом патрульної поліції.

20 вересня 2023 року від позивача на адресу суду надійшло клопотання про заміну предмета позову, в якій просив змінити вимогу позову у справі на - постанову серії ЕГА № 999608 від 19 березня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 182 КУпАП визнати протиправною та скасувати, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Суд, дослідивши клопотання позивача про заміну предмета позову у даній справі протокольною ухвалою відмовив позивачу у її задоволені з тих підстав, що вимогами ч. 1 ст. 47 КАС України передбачено, що позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Провадження по вказаній справі було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. Судове засідання було призначено на 10 липня 2023 року, а тому позивач, не пізніше ніж до 05 липня 2023 року мав право звернутися до суду із клопотанням про зміну предмета позову.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні просив суд позовні вимоги задовольнити з підстав викладених у позові. Пояснив, що інспектор під час винесення оскаржуваної постанови не пересвідчився на час розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 182 КУпАП, у чинності редакції положень п. 1.2 рішення 16 сесії Харківської міської ради 24 скликання № 161/06 від 28 вересня 2005 року та помилково притягнув його до відповідальності, враховуючи, що жодних порушень він не вчиняв, а діяв виключно в межах дозволеного діючим законодавством.

Представник відповідача Федюк Д. В. у судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивач з підстав їх необґрунтованості. Зазначив, що інспектор під час винесення оскаржуваної постанови діяла чітко у межах наданих їй законодавством повноважень, жодних порушень процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення з її боку допущено не було, що також не заперечує позивач. Просив взяти до уваги те, що вимогами ст. 24 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» громадян зобов`язано вживати заходів щодо недопущення впродовж доби перевищень рівнів шуму, встановлених санітарними нормами, зокрема в жилих будинках. При здійсненні будь-яких видів діяльності шум не повинен перевищувати рівнів, установлених санітарними нормами для відповідного часу. Зазначив, що відповідно до Правил з питань додержання тиші в громадських місцях у місті Харкові, затверджених рішенням 16 сесії Харківської міської ради 24 скликання від 28 вересня 2005 року № 161/05, громадяни зобов`язані не допускати на захищених об`єктах (зокрема жилих будинків) рівень шуму, що перевищує 40 ДВА у денний час (з 8 до 22 години) та 30 ДВА у нічний час (з 22 до 8 години) установлений санітарними нормами. Вказав, що під час опрацювання поданої позивачем скарги та дослідження відео, зробленого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, на якому позивач пояснює, що він вмикає звуковідтворювальну техніку, яка видає шум гучністю приблизно 52 децибели, що є порушенням п.3 Правил з питань додержання тиші в громадських місцях у місті Харкові, затверджених рішенням 16 сесії Харківської міської ради 24 скликання від 28 вересня 2005 року № 161/05, підтверджений факт порушення позивачем вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях

Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилались сторони як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши матеріали справи, оцінивши ці докази в сукупності, визнає позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, що 19 березня 2023 року інспектор роти 1 батальйону 5 роти Управління патрульної поліції в Харківській області Ішкільдіна К. О. винесла постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 999608 від 19 березня 2023 року, на підставі якої ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 182 КУпАП та на нього накладене адміністративне стягнення у виді попередження.

Зі змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 999608 від 19 березня 2023 року вбачається, що 19 березня 2023 року за адресою: АДРЕСА_1 громадянин ОСОБА_1 користувався звуковідтворювальною апаратурою, а саме: через динамік в квартирі відтворював аудіозапис безперервно 19 березня 2023 року (неділя) з 08 години 06 хвилин до 17 години 50 хвилин, чим порушив громадський спокій громадян та п.1.2 Правил з питань додержання тиші в громадських місцях м. Харкова, затверджених рішенням 16 сесії Харківської міської ради 24 скликання від 28 вересня 2005 року № 161/05 «Про затвердження правил з питань додержання тиші у громадських місцях у м. Харкові, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 182 КУпАП.

Зі змісту п. 1.2 Правил з питань додержання тиші в громадських місцях у місті Харкові, затверджених рішенням 16 сесії Харківської міської ради 24 скликання від 28 вересня 2005 року № 161/05 слідує, що у нічний час (з 22 до 8 години) забороняється гучний спів і викрики, користування звуковідтворювальною апаратурою та іншими джерелами побутового шуму, проведення салютів, феєрверків, використання піротехнічних засобів.

Приписами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

За змістом ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 7 КУпАП гарантовано, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

За змістом пункту 22 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, діяння, які є адміністративними правопорушеннями.

Поняття адміністративного правопорушення викладено в частині першій статті 9 КУпАП, за змістом якої адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Притягнути до адміністративної відповідальності можна лише ту особу, яка вчинила дії, що підпадають під ознаки адміністративного правопорушення та яка є або може бути суб`єктом адміністративного правопорушення.

Притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення у тому числі, передбачені частиною першою статті 182 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 999608 від 19 березня 2023 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 182 КУпАП за порушення п. 1.2 Правил з питань додержання тиші в громадських місцях у місті Харкові, затверджених рішенням 16 сесії Харківської міської ради 24 скликання від 28 вересня 2005 року № 161/05.

Приписи частини першої статті 182 КУпАП, за якою кваліфіковані дії позивача, передбачає відповідальність за порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях.

Об`єктивна сторона цього правопорушення виражається у порушенні вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях.

Вказана норма за своєю побудовою є бланкетною, тобто відсилає до інших норм, розміщених навіть в інших нормативних актах, у яких сформульовані конкретні правила поведінки.

Відповідно до ст. 24 Закону України "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення" органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації та громадяни при здійсненні будь-яких видів діяльності з метою відвернення і зменшення шкідливого впливу на здоров`я населення шуму зобов`язані: здійснювати відповідні організаційні, господарські, технічні, технологічні, архітектурно - будівельні та інші заходи щодо попередження утворення та зниження шуму до рівнів, установлених санітарними нормами; забезпечувати під час роботи закладів громадського харчування, торгівлі, побутового обслуговування, розважального та грального бізнесу, культури, при проведенні концертів, дискотек, масових святкових і розважальних заходів тощо рівні звучання звуковідтворювальної апаратури та музичних інструментів у приміщеннях і на відкритих майданчиках, а також рівні шуму в прилеглих до них жилих і громадських будівлях, що не перевищують рівнів, установлених санітарними нормами; вживати заходів щодо недопущення впродовж доби перевищень рівнів шуму, встановлених санітарними нормами, в таких приміщеннях і на таких територіях (захищені об`єкти): 1) жилих будинків і прибудинкових територіях; 2) лікувальних, санаторно-курортних закладів, будинків-інтернатів, закладів освіти, культури; 3) готелів і гуртожитків; 4) розташованих у межах населених пунктів закладів громадського харчування, торгівлі, побутового обслуговування, розважального та грального бізнесу; 5) інших будівель і споруд, у яких постійно чи тимчасово перебувають люди; 6) парків, скверів, зон відпочинку, розташованих на території мікрорайонів і груп житлових будинків.

Шум на захищених об`єктах при здійсненні будь-яких видів діяльності не повинен перевищувати рівнів, установлених санітарними нормами для відповідного часу доби.

У нічний час, із двадцять другої до восьмої години на захищених об`єктах забороняються гучний спів і викрики, користування звуковідтворювальною апаратурою та іншими джерелами побутового шуму, проведення салютів, феєрверків, використання піротехнічних засобів.

Наказом МОЗ України від 22.02.2019 № 463 затверджені Державні санітарні норми допустимих рівнів шуму в приміщеннях житлових та громадських будинків і на території житлової забудови.

Пунктом 1 зазначених Санітарних норм передбачено, що вимоги цих Державних санітарних норм встановлюють допустимі рівні шуму, який проникає в приміщення житлових i громадських будинків від зовнішніх та внутрішніх джерел, i допустимі piвнi шуму на території житлової забудови.

Допустимі piвні звуку в приміщеннях житлових і громадських будинків та на території житлової забудови слід приймати згідно з додатком 1 до цих Санітарних норм. У житлових приміщеннях житла I категорії в день не більше 40 дБА, в ніч не більше 30 дБА.

Для вимірювання рівня шуму існує спеціальний шумовимірювальний прилад.

Зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що відповідач жодних вимірів шуму не проводив, не визначав, чи відповідає шум, який створює позивач, санітарним нормам або перевищує їх, тому посилання представника відповідача в обґрунтування своїх заперечень на порушення позивачем вимог ст. 24 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» суд вважає безпідставним, окрім того суд зауважує, що порушення цієї норми не зафіксовано в оскаржуваній постанові.

Водночас для встановлення факту вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 182 КУпАП, має бути встановлено перевищення рівня шуму, установленого санітарними нормами для відповідного часу доби, що відповідач жодних вимірів шуму не проводив.

Інспектор роти 1 батальйону 5 роти Управління патрульної поліції в Харківській області Ішкільдіна К. О., складаючи постанову від 19 березня 2023 року стосовно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 182 КУпАП України, вказала порушення позивачем п. 1.2 Правил з питань додержання тиші в громадських місцях у місті Харкові, затверджених рішенням 16 сесії Харківської міської ради 24 скликання від 28 вересня 2005 року № 161/05, яким встановлено, що у нічний час (з 22 до 8 години) забороняється гучний спів і викрики, користування звуковідтворювальною апаратурою та іншими джерелами побутового шуму, проведення салютів, феєрверків, використання піротехнічних засобів.

Разом з тим, як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови та не заперечується учасниками справи, правопорушення, яке інкриміновано позивачу, було вчинено 19 березня 2023 року у період часу з 08 години 00 хвилин до 17 години 50 хвилин, тобто у часовий проміжок, який не підпадає під дію п. 1.2 Правил з питань додержання тиші в громадських місцях у місті Харкові, затверджених рішенням 16 сесії Харківської міської ради 24 скликання від 28 вересня 2005 року № 161/05.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.ст. 75,76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи принцип змагальності адміністративного процесу та встановлений КАС України обов`язок відповідача щодо доказування правомірності свого рішення, суд вирішує спір на основі викладених в позові та поясненнях сторони відповідача аргументів.

Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови, в ній не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок інспектора про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182 КУпАП.

Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилався на відсутність самого факту вчинення ним дій, які передбачені диспозицією ч. 1 ст. 182 КУпАП, зазначаючи, що постанова про адміністративне правопорушення не містить жодних доказів, які б свідчили про цей факт, а інкриміноване інспектором порушення позивачем положень п. 1.2 Правил з питань додержання тиші в громадських місцях у місті Харкові, затверджених рішенням 16 сесії Харківської міської ради 24 скликання від 28 вересня 2005 року № 161/05 взагалі суперечить обставинам, викладеним в постанові.

Стороною відповідача не були спростовані аргументи, викладені позивачем в позовній заяві та не було надано доказів, які доводять вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1ст. 182 КУпАП.

Пояснення, надані представником відповідача у судовому засіданні та долучені до матеріалів справи письмові пояснення носять формальний характер та не спростовують аргументи, викладені позивачем в позовній заяві. Доказів, які доводять вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 182 КУпАП, відповідачем не надано.

На підтвердження правомірності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідач надав в диск з відеозаписом, який фрагментарно був досліджений у судовому засіданні. При цьому суд визнає вказаний доказ недопустимим з тих підстав, що зміст оскаржуваної постанови не містить відомостей про те, що додатком до такої постанови є диск з вказаним відеозаписом.

Суд також не вважає належними доказами надані позивачем фото щодо перебування невстановленої особи біля дверей його квартири, оскільки на цих зображеннях відсутні дані, де та коли вони зроблені.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивач заперечує вчинення правопорушення, а відповідач як суб`єкт владних повноважень у спірних відносинах не надав належних та допустимих доказів правомірності прийнятого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності для встановлення істини у справі, суд вважає, що відсутність доказів вчинення позивачем вказаного правопорушення, які б підтверджували правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності, свідчить про протиправність оскаржуваної постанови та наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням викладеного суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення позовних вимог та скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 999608 від 19 березня 2023 року, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у виді попередження, а провадження в адміністративній справі - закрити.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене суд стягує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції сплачений ним при зверненні до суду судовий збір у розмірі 536,80 гривень.

Крім того, п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За змістом п. 1 ч. 3 ст. 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 134 КАС України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Суд звертає увагу, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Як вбачається з матеріалів справи на підтвердження понесених судових витрат на правничу допомогу позивач подав, зокрема акт виконаних робіт з надання правової допомоги при складанні позовної заяви від 24 березня 2023 року, додатком до якого є розрахунок вартості витрат та квитанцію №ПН0001719 від 26 червня 2023 року про сплату на розрахунковий рахунок АО «Формула Захисту» грошових коштів у сумі 8100 грн, призначення платежу - акт виконаних робіт по наданню правової допомоги при складанні позовної заяви по справі № 953/2170/23.

Суд зазначає, що надані позивачем документи не є достатніми для підтвердження понесених ним судових витрат на професійну правничу допомогу, оскільки позивач не надав суду договір про правову допомогу чи інший документ, у тому числі доручення, договір про надання юридичних послуг, ордер на надання правничої (правової) допомоги, на підставі якого адвокат надавав позивачу послуги правничої допомоги.

Відповідно до усталеної судової практики Верховного Суду відсутність договору про надання правової допомоги є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката.

З огляду на викладене, суд вважає, що відсутні правові підстави для відшкодування позивачу витрат на правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 72-78, 242, 243, 244, 246, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 999608 від 19 березня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 182 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді попередження.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 182 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань, призначених для Департаменту патрульної поліції, на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

У задоволенні вимог ОСОБА_1 про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення..

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції, , місцезнаходження: м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3.

Суддя С.В. Демченко