Справа № 142/303/23
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2023-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Вінниця

25 вересня 2023 р. Справа № 142/303/23

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Яремчук Костянтин Олександрович, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського Олександра Віталійовича про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського Олександра Віталійовича про скасування постанови.

Пунктом 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства (надалі - КАС України) передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, вважаю, що подана позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Статтею 5 КАС України передбачено право на звернення до адміністративного суду. Позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб та повинна відповідати загальним вимогам, що встановлені статтями 160, 161 КАС України.

Норми статей 160, 161 КАС України не містять виключень і поширюються на всі випадки звернення до суду з позовною заявою, у зв`язку з чим недотримання положень даних норм свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам процесуального закону.

Так, відповідно до частини 3 статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Проте до позовної заяви позивачкою не долучено ані документа про сплату судового збору, ані документа, який би підтверджував підстави звільнення останньої від сплати судового збору.

Натомість у позовній заяві ОСОБА_1 просить звільнити її від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір", що суд розцінює як відповідне клопотання. На думку позивачки, її слід звільнити від сплати судового збору, оскільки предметом даного спору є захист її соціальних та трудових прав.

Розглянувши клопотання позивачки про звільнення її від сплати судового збору, зважаю на таке.

За приписами частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (статтею 132 КАС України).

Згідно з частиною 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною 2 цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 січня 2021 року по справі № 0940/2276/18 наголосила на тому, що частина 1 статті 133 КАС визначає право суду на звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору виходячи із майнового стану сторони, водночас стаття 8 Закону України "Про судовий збір" конкретизує порядок, умови такого звільнення та коло осіб, які можуть бути звільнені від сплати судового збору.

Отже, законодавством чітко регламентовано право суду на звільнення сторони від сплати судового збору, зменшення його розміру, розстрочення або відстрочення його сплати, а єдиною підставою для реалізації такого права є майновий стан сторони.

Майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити визначену суму судового збору. Тому визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

При цьому звільнення сторони від сплати судового збору, зменшення його розміру, розстрочення або відстрочення його сплати є дискреційним правом, а не обов`язком суду.

Відтак єдиною підставою для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору є такий майновий стан сторони, що не дозволяє їй сплатити судовий збір в належному розмірі.

При цьому саме позивач повинен довести про наявність обставин ,які свідчать про неможливість сплати ним судового збору в належному розмірі.

Разом із тим до поданого клопотання позивачкою не долучено жодних доказів, які б підтверджували скрутне матеріальне становище заявниці та відсутність у неї об`єктивної можливості для сплати судового збору (відомості про дохід позивачки, наявність у неї статусу малозабезпеченої особи, тощо).

Водночас позивачка у клопотанні лише посилається на те, що вона звернулася за захистом своїх соціальних та трудових прав, що, на її думку, саме по собі є підставою для звільнення від сплати судового збору в силу приписів пункту 3 частини 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір".

Проте такі аргументи ОСОБА_1 слід оцінити критично з огляду на таке.

Дійсно, Законом України "Про судовий збір" передбачено право суду звільнити позивача від сплати судового збору, зокрема, в справах, предметом позову яких є захист соціальних та трудових прав.

Однак при вирішенні питання про звільнення від сплати судового збору суд в будь-якому разі повинен врахувати майновий стан позивача.

Тобто звільнення від сплати судового збору в справах щодо захисту соціальних та трудових прав обумовлене також майновим станом особи, який, в свою чергу, є оціночним та залежить від надання такою особою належних та допустимих доказів у підтвердження таких обставин.

Водночас, як вже зазначалося вище, позивачкою не надано жодних доказів, які б підтверджували її скрутний майновий стан.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до частини 2 статті 169 КАС України, якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Так, правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою, встановлено ставку судового збору в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання фізичною особою адміністративного позову немайнового характеру - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2023 року встановлено в розмірі 2684 гривні.

Таким чином, ставка судового збору за подання фізичною особою адміністративного позову із однією вимогою немайнового характеру становить 1073,60 гривень, а за подання фізичною особою адміністративного позову майнового характеру - 1 відсоток ціни позову, але не менше, ніж 1073,60 гривень та не більше ніж 13420 гривень.

Так, зі змісту позову слідує, що позивачка оскаржує постанову про відкриття виконавчого провадження від 31 серпня 2021 року № 66656737, що є вимогою немайнового характеру.

При цьому цією ж постановою одночасно вирішено стягнути з ОСОБА_1 виконавчий збір в сумі 2204,33 гривень, що свідчить про майновий характер такої вимоги.

Отже, подана позовна заява містить позовні вимоги як майнового, так і немайнового характеру.

Водночас частиною 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Отже, позивачці слід сплатити судовий збір в розмірі 1073,60 гривень за звернення до суду із вимогою немайнового характеру, а також за звернення до суду із вимогою майнового характеру - в розмірі 1073,60 гривень (один відсоток від 2204 гривень, але не менше, ніж 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Вказані недоліки свідчать про невідповідність позову вимогам статті 161 КАС України.

Частиною 1 статті 169 КАС України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини 2 статті 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Отже, позовну заяву слід залишити без руху, надавши особі, яка її подала, строк для усунення недоліків, шляхом надання документа про сплату судового збору за звернення до суду з позовом в загальному розмірі 2147,20 гривень.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171 КАС України,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення її від сплати судового забору залишити без задоволення.

Позовну заяву ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського Олександра Віталійовича про скасування постанови залишити без руху.

Запропонувати позивачці у 10-денний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви, зазначені в мотивувальній частині ухвали суду.

Копію ухвали надіслати позивачці.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 КАС України.

Відповідно до частини 3 статті 293 КАС України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович