Справа № 300/3725/23
Суддя: Бобров Ю.О.
Дата ухвалення: 2023-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"26" вересня 2023 р. справа №300/3725/23
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Боброва Ю.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними щодо непроведення з 01.06.2022 перерахунку та виплати пенсії відповідно до довідки від 29.04.2021 №22/6-1769у з урахуванням постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.06.2022 у справі №300/6898/21 та зобов`язання здійснити з 01.06.2022 перерахунок та виплату пенсії відповідно до вказаної довідки з урахуванням постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.06.2022 у справі №300/6898/21, з урахуванням виплачених сум.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач всупереч обов`язку встановленому судовими рішеннями від 05.08.2021 у справі №300/2859/21 та від 03.06.2022 у справі №300/6898/21 здійснив перерахунок пенсії без врахування довідки про розмір грошового забезпечення позивача, виданої Міністерством внутрішніх справ України 29.04.2021 за №22/6-1769у. Таким чином, дії відповідача порушують його право на отримання належне пенсійне забезпечення, а тому просив позов задовольнити повністю.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Представник відповідача скористалась правом на подання відзиву на позовну заяву. Проти заявлених позовних вимог заперечила з підстав, наведених у відзиві, який міститься в матеріалах справи. Просила суд у задоволенні позову відмовити, з урахуванням тієї обставини, що на виконання рішень суду від 05.08.2021 у справі №300/2859/21 та від 03.06.2022 у справі №300/6898/21 пенсійним органом проведено перерахунок пенсії в межах покладених зобов`язань. Також, на думку Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, позивачем пропущений шестимісячний строк звернення до суду з даним позовом.
Розглянувши матеріали адміністративної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у відповідності до вимог статті 263 КАС України, дослідивши наявні в матеріалах адміністративної справи письмові докази та заперечення проти них, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, судом установлено наступне.
Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 №2262-ХІІ. При цьому, пенсія позивачу нараховувалась виходячи з вислуги 31 років, із розрахунку 88% від грошового забезпечення на відповідній посаді.
Так, судом встановлено, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.10.2020 року у справі №300/2221/20, позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо перерахунку з 01.01.2018 ОСОБА_1 пенсії в розмірі 70 % грошового забезпечення.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 01.01.2018 ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії в розмірі 88% грошового забезпечення відповідно до статті 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб, у порядку і розмірах визначених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб, з врахуванням виплачених сум. Вирішено питання судових витрат.
На виконання рішення у справі №300/2221/20, Головним управлінням ПФУ в Івано-Франківській області здійснено відповідний перерахунок пенсії позивачу.
Також, рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.08.2021 у справі №300/2859/21, визнано дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо не перерахунку та не виплати ОСОБА_1 пенсії відповідно до оновленої довідки про розмір грошового забезпечення, виданої Міністерством внутрішніх справ України 29.04.2021 за №22/6-1769у неправомірними;
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести з 01.12.2019 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення позивача, виданої Міністерством внутрішніх справ України 29.04.2021 за №22/6-1769у і виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії. Вирішено питання судових витрат.
На виконання вказаного судового рішення, відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивачу.
Згідно постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.06.2022 у справі №300/6898/21, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області при проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 щодо зменшення її основного розміру з 88 відсотків до 70 відсотків грошового забезпечення.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок і виплату з 01.12.2019 пенсії у розмірі 88 відсотків відповідної суми грошового забезпечення, з урахуванням проведених платежів.
Надалі, як встановлено судом, після проведеного перерахунку 01.07.2022, на виконання вказаного судового рішення, пенсійним органом здійснено перерахунок пенсії позивачу, без врахування довідки про розмір грошового забезпечення позивача, виданої Міністерством внутрішніх справ України від 29.04.2021 за №22/6-1769у.
Не погоджуючись з такими діями відповідача позивач звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з проханням здійснити перерахунок пенсії з 01.06.2022 з урахуванням вказаної довідки у розмірі 88 відсотків відповідної суми грошового забезпечення (а.с.16).
Листом від 07.06.2023 відповідач вказав на те, що на виконання рішень суду від 05.08.2021 у справі №300/2859/21 та від 03.06.2022 у справі №300/6898/21 пенсійним органом проведено перерахунок пенсії в межах покладених зобов`язань (а.с.7-8).
Позивач, вважаючи такі дії відповідача протиправними, звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.
Конституцією України закріплено, що людина визнається найвищою соціальною цінністю в Україні, яка є соціальною і правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права (статті 1, 3 та 8 Конституції України).
Основний Закон також встановлює, що громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх, зокрема, у старості та в інших випадках, передбачених законом; це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків фізичних та юридичних осіб, бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (стаття 46 Конституції України).
Право на соціальний захист належить до основоположних прав і свобод, які гарантуються державою і, за жодних умов не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускається, крім випадків, передбачених Конституцією України(статті 22 та 64).
Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтями 129 та 129-1 Конституції України, однією із основних засад судочинства є обов`язковість судових рішень. Суд ухвалює рішення іменем України, яке є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Частинами 2, 3 статті 14 КАС України передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Судом встановлено, що відповідачем на виконання судових рішень у справах №300/2859/21 та №300/6898/21 проведено перерахунок пенсії позивача з 01.12.2019 року, згідно наданої оновленої довідки Міністерства внутрішніх справ України від 29.04.2021 за №22/6-1769у та з 01.12.2019 пенсії у розмірі 88 відсотків відповідної суми грошового забезпечення, відповідно.
Відповідно до наданих відповідачем розрахунків за пенсійною справою
Окрім цього, згідно наданих відповідачем пояснень у відзиві на позовну заяву, зазначено, що пенсійний орган проведено перерахунок пенсії у розмірі 88 відсотків відповідної суми грошового забезпечення правомірно, тобто в межах покладених зобов`язань.
Як вже встановлено судом та не заперечується сторонами у даній справі, проводячи перерахунок пенсії 01.07.2022 на виконання судового рішення, відповідач провів перерахунок пенсії у розмірі 88 відсотків відповідної суми грошового забезпечення, однак без врахування довідки про розмір грошового забезпечення позивача, виданої Міністерством внутрішніх справ України від 29.04.2021 за №22/6-1769у.
Суд наголошує, що у даному випадку висновки суду у справах №300/2859/21 та №300/6898/21 щодо перерахунку пенсії згідно оновленої довідки та в розмірі 88 відсотків відповідної суми грошового забезпечення є обов`язковими для відповідача не лише в межах цієї справи, але і під час виникнення/існування інших правовідносин, які пов`язані з пенсійним забезпеченням позивача.
Зважаючи на це, у відповідача відсутнє право повторно проводити виплату пенсії на підставі попередньої довідки, без врахування щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, тобто знову вчиняти ті ж самі дії, які вже були визнані судом протиправними, умисно ігноруючи рішення суду, які набрали законної сили.
Суд зауважує, що як в справах №300/2859/21 та №300/6898/21 зазначені дата, з якої здійснюється перерахунок та виплата пенсії згідно наданої оновленої довідки Міністерства внутрішніх справ України від 29.04.2021 за №22/6-1769у (з 01.12.2019) та у розмірі 88% (з 01.12.2019), відповідно, однак в жодному з них не встановлена будь-яка кінцева або гранична дата. Це означає, що відповідач зобов`язаний виплачувати позивачу пенсію в розмірі 88% грошового забезпечення, визначеного у довідці Міністерства внутрішніх справ України від 29.04.2021 за №22/6-1769у, незалежно від підстав здійснення перерахунку.
Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року №5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).
У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення (Рішення № 5-рп/2002).
Зважаючи на це, відповідач повинен при кожному наступному перерахунку пенсії позивача застосовувати належний відсоток розміру його грошового забезпечення для перерахунку пенсії та з урахуванням останньої довідки про розмір грошового забезпечення, як це встановлено вищенаведеними рішеннями суду. Окрім цього, позивач позбавлений права без будь-яких на те правових підстав самостійно проводити перерахунок пенсії, зменшуючи при цьому її розмір чи застосовувати попередні розміри складових грошового забезпечення.
Твердження відповідача про те, що останнім судовим рішенням на пенсійний орган не покладено інших зобов`язань, окрім як перерахунок пенсії у розмірі 88 відсотків відповідної суми грошового забезпечення, у зв`зку з чим останнім такий перерахунок проведений, однак без врахування оновленої довідки про розмір грошового забезпечення позивача, виданої Міністерством внутрішніх справ України від 29.04.2021 за №22/6-1769у, є безпідставними, оскільки будь-яких норм, які б містили приписи про здійснення перерахунку пенсії, з урахуванням попередньої довідки про грошове забезпечення, чинне законодавство не містить та відповідачем таких норм, не наведено.
Так, суд звертає увагу, що пенсійний орган здійснює виконання судового рішення та проводить перерахунок пенсії особі відповідно до зобов`язальної частини із зазначеної судом дати. При наступних перерахунках пенсії на виконання судового рішення чи норм закону, Пенсійний фонд зобов`язаний також здійснити перерахунок пенсії відповідно до резолютивної частини рішення чи приписів закону, проте самостійне, без будь-яких на те правових підстав, обмеження розміру, складових грошового забезпечення, надбавок, підвищень, доплат є незаконним.
Окрім цього, відповідно до наданого розрахунку за пенсійною справою від 01.07.2022 судом встановлено, що перерахунок пенсії, на виконання судового рішення від 03.06.2022 у справі №300/6898/21 проведено 01.07.2022, а не з 01.06.2022, як про це зазначає позивач, тому дії відповідача є протиправними саме з цієї дати.
Підсумовуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо проведення з 01.07.2022 перерахунку та виплати пенсії позивачу в розмірі 88% відповідних сум грошового забезпечення, без врахування оновленої довідки про розмір грошового забезпечення позивача, виданої Міністерством внутрішніх справ України 29.04.2021 за №22/6-1769у є протиправними.
Таким чином, на переконання суду, належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача провести з 01.07.2022 перерахунок та виплату позивачу пенсії, виходячи із розміру 88% відповідних сум грошового забезпечення, визначеного у довідці Міністерства внутрішніх справ України від 29.04.2021 за №22/6-1769у про розмір грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум.
Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Відповідно до приписів частини 2 статі 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Як наслідок, суд зазначає, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх, беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, та не довів правомірність та обґрунтованість своїх дій. Натомість, факт наявності у позивача порушеного права знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду.
Враховуючи вищевикладене, суд робить висновок про обґрунтованість заявлених позовних вимог частково, а тому позов підлягає до задоволення частково.
Стосовно посилань представника відповідача у відзиві на пропуск позивачем шестимісячного строку для звернення до адміністративного суду з позовом, суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 3 ст. 51 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Більше того, після проведених перерахунків, на виконання судових рішень та приписів законів, розмір пенсії даної категорії громадян суттєво збільшився.
Відтак, на переконання суду, у зв`язку отриманням, після проведених перерахунків, пенсії у значно більшому розмірі, особа не мала підстав для сумніву щодо неналежної її виплати пенсії та, відповідно, не могла дізнатися про зменшення пенсійним органом розміру пенсії та ймовірність порушення її права на належне пенсійне забезпечення.
Відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Суд акцентує увагу, що згідно статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Державні органи загалом, і органи Пенсійного фонду України, зокрема, зобов`язані діяти в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді невиплати всієї суми недоотриманої пенсії, призначеної у неправильному розмірі або перераховану несвоєчасно, в тому числі застосовуючи обмежений строк звернення за захистом своїх порушених прав, та виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок приватної особи, яка діяла добросовісно.
Нарахування пенсії в повному обсязі (правильному розмірі) покладається виключно на відповідний територіальний орган ПФУ.
Зважаючи на викладене, особа мала правомірні сподівання, що Пенсійний фонд буде діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб визначений чинним законодавством та проведе відповідний перерахунок і виплату пенсії без порушень норм чинного законодавства.
Жодного обов`язку перевіряти належність проведеного перерахунку чинним законодавством у пенсіонера немає, як і жодних підстав вважати що державним органом, який наділений відповідними повноваженнями щодо проведення перерахунку та виплати пенсії в повному об`ємі, буде порушено її права.
Суд зазначає, що розмір пенсійного забезпечення (в тому числі додатково нараховані індексація, підвищення, надбавки, доплати) колишніх військових не є сталим, а їх розрахунок потребує відповідних математичних обчислень та знань для визначення належного розміру. Пенсіонер не є органом, який призначає, розраховує, перераховує пенсію, а зазначена їх категорія не мають спеціальних знань для правильного обрахунку пенсії, що виключає можливість з легкістю правильно розрахувати розмір пенсії та своєчасно дізнатися про зменшення її розміру.
Таким чином, тільки після отриманої відповіді позивач з`ясував, що його права є порушеними та без зайвих зволікань звернувся до суду.
Більше того, будь-яких належних та допустимих доказів про те, що позивач раніше дізнався про порушення свого права, чи про повідомлення його про перерахунок пенсії, пенсійним органом не надано.
Враховуючи викладене, на переконання суду, з моменту отримання пенсії у новому розмірі позивач не міг об`єктивно встановити наявність чи відсутність порушення його права на відповідне пенсійне забезпечення, у зв`язку чим посилання відповідача на те, що з дня зарахування пенсійної виплатим на рахунок, позивач повинен був дізнатися про порушення своїх прав, є безпідставним.
Крім того суд зауважує, що пенсія, як і заробітна плата, мають однакову правову природу, тобто є джерелом існування, доходом та власністю (матеріальним інтересом, захищеним ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).
Таке твердження випливає з норм статті 1 Закону України №2235-III Про громадянство України, статті 2 Закону України №2050-III Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, згідно з якими пенсія і заробітна плата включені до переліків законних джерел існування, доходів.
Згідно з частиною 2 статті 233 Кодексу законів про працю України (в редакції Закону до 19.07.2022) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин" від 01.07.2022 №2352-IX, який набрав чинності 19.07.2022, відсутня норма за якою не існує обмежень будь-яких строків на звернення до суду з позовом про стягнення заробітної плати.
Однак, у пункті першому Прикінцевих положеннях КЗпП України передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Загальновідомо, що постановою від 25.04.2023 №383 Кабінет Міністрів України через COVID-19 продовжив карантин на всій території України до 30 червня 2023 року.
Системний аналіз даної статті дає підстави дійти до висновку, що строкового обмеження стосовно виплати пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яку особа не отримувала у зв`язку з непроведенням перерахунку пенсії з вини відповідного суб`єкта владних повноважень, немає.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд зазначає, що у відповідності до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як наслідок, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області слід стягнути сплачений судовий збір в розмірі 1073,60 грн.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо проведення з 01.07.2022 ОСОБА_1 перерахунку та виплати пенсії позивачу в розмірі 88% відповідних сум грошового забезпечення, без врахування оновленої довідки Міністерства внутрішніх справ України від 29.04.2021 за №22/6-1769у про розмір грошового забезпечення.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 01.07.2022 ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії в розмірі 88% відповідних сум грошового забезпечення, визначеного у довідці Міністерства внутрішніх справ України від 29.04.2021 за №22/6-1769у про розмір грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ;

відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, , вул. Січових Стрільців, буд. 15, м. Івано-Франківськ, 76018.

Суддя Бобров Ю.О.