Справа № 120/1571/23
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2023-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/1571/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Маслоід Олена Степанівна

Суддя-доповідач - Боровицький О. А.

26 вересня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Шидловського В.Б. Курка О. П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Вінницької митниці Держмитслужби на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 29 червня 2023 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг" до Вінницької митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування картки відмови та рішення про коригування митної вартості,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Вінницької митниці Держмитслужби в якому просило:

- визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA401030/2023/000014;

- визнання протиправним та скасування рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 30.01.2023 року № UA401000/2023/000009/2.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 29 червня 2023 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 29.09.2022 року між позивачем (покупець) та SINO-AGRI LEADING BIOSCIENCES CO., LTD (продавець) укладено договір №39 та додаток № 1 від 29.09.2022 року до нього.

Відповідно до п.1.1 зазначеного договору продавець продає, а покупець купує хімічні препарати, упаковку, пластмасові кришки і мірні пластикові стаканчики до них, в асортименті, кількості, за цінами, в терміни і на умовах, зазначених в додатку до цього договору.

Відповідно до п.2.1 договору його сума встановлюється у розмірі 73 820,00 доларів США. Аналогічна сума відображена і в додатку № 1, який є невід?ємною частиною цього договору.

В п.4.1 договору зазначено, що оплата здійснюється в доларах США, в безготівковій формі, шляхом банківського переказу.

Умови оплати вказані в додатку № 1 до договору, відповідно до яких: попередня оплата проводиться в розмірі 22 145,00 доларів США, залишок суми 51 675,00 доларів США протягом 180 днів від дати коносаменту, але не пізніше закінчення терміну дії контракту, при цьому покупець має право оплачувати товар повністю або частинами раніше зазначеного терміну.

Відповідно до платіжного доручення №271 від 02.11.2022 року позивач здійснив попередню оплату товару згідно договору №39 в сумі 22 145 дол. США.

Рахунком-фактурою (інвойсом) від 03.11.2022 року №SRC22/11-5 визначено кількість, ціну та суму товару, а саме: 1. Резонанс, КЕ (Хлорпірифос 480 г/л) в кількості 5200 літрів, пакування - 10 л/каністра, 2 каністри/коробці, всього - 260 коробок, 8 палет, ціна - 5,39 дол. США/л, сума - 28 028 дол.США; 2. Фараон, КЕ (Хлорпірифос 480 г/л + лямбда цигалотрин 7,5 г/л) в кількості 4800 літрів,пакування - 5 л/каністра; 4 каністри/коробка, всього - 240 коробок, 8 палет, ціна - 5,74 дол.США/л, сума - 27 552 дол.США; 3.Фараон, КЕ (Хлорпірифос 480 г/л + лямбда цигалотрин 7,5 г/л) в кількості 3200 літрів, пакування - 20 л/каністра, всього - 160 каністр, 8 палет, ціна 5,70 дол.США, сума - 18 240 дол. США.

Для здійснення митного оформлення товару позивач подав відповідачеві попередню митну декларацію IM 40 АА, якій було присвоєно №23UA19U8.

До митного оформлення позивачем крім іншого подано рахунок-фактуру (інвойс) від 03.11.2022 SAC22/11-15, договір від 29.09.2022 №39, додаток № 1 від 29.09.2022, платіжне доручення від 02.11.2022 №271, довідку про транспортно-експедиційні послуги від 12.01.2023 №12/01-83.

23.01.2023 року відповідачем направлено позивачеві повідомлення про те, що в ході здійснення митного контролю встановлено, що надані документи мають розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар. Відповідач вказав, що позивачем надано, але не зазначено в гр.44 ЕМД платіжне доручення від 02.11.2022 №271. Також в платіжному дорученні наявне тільки посилання на контракт, та відсутнє посилання на рахунок-фактуру та доповнення, в якому визначено умови розрахунку, відомості щодо товару, що унеможливлює віднести наявну оплату до даної операції. Крім того, в наданому до митного оформлення рахунку (інвойсі) від 03.11.2022 № SRC22/11-15 відсутнє посилання на доповнення №1 від 29.09.2022, в якому зазначено товар та умови поставки та оплати, що унеможливлює однозначне встановлення належності інвойсу до контракту від 29.09.2022 №39. В наданій до митного оформлення калькуляції наявні невідповідності щодо експортного збору (дол./л) на один товар в різній тарі (5л та 20л. Каністра об?ємом 10 літрів коштує дешевше ніж каністра 5 літрів. Вартість одного літра сировини Інсектицид Фараон, КЕ (Хлорпірифос 480 г/л + лямбда-цигалотрин 7,5 г/л) (Faraon, EC (Chlorpyrifos 480 g/1 + lambda-cyhalothrin 7,5 g/1)) в каністрі 5л менша ніж в каністрі 20л. В графі 31 митної декларації зазначено, що дата виготовлення товарів №1,2,3 - 10.10.2022, 11.10.2022 та 12.10.2022 відповідно, а для підтвердження вартості сировини надано перелік біржових цін на діючу сировину, які діяли в період кінець 2018 року - початок 2019 року. Таким чином, не підтверджено усі складові митної вартості заявлених позивачем товарів. Зважаючи на вищевикладене, керуючись ч.3 ст. 53 МКУ, відповідач просив позивача надати додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів.

25.01.2023 року позивачем направлено пояснення стосовно наданих документів для митного оформлення. Так, у вказаних поясненнях позивач зазначає, що додаток № 1 є невід`ємною частиною договору №39 від 29.09.2022 року, а тому окреме посилання на нього як в рахунку-фактурі (інвойсі), так і в самому платіжному дорученні є необов`язковим.

За результатами розгляду наданих позивачем документів, відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 30.01.2023 року № UA401000/2023/000009/2, яким були збільшені суми митних платежів.

Підставою прийняття вищевказаного рішення слугувало те, що в рахунку (інвойсі) від 03.11.2022 №SRC22/11-15 відсутнє посилання на доповнення №1 від 29.09.2022, в якому зазначено товар та умови поставки оплати, що унеможливлює однозначне встановлення належності інвойсу до контракту від 29.09.2022 № 39. В платіжному дорученні від 02.11.2022 № 271 тільки посилання на контракт та відсутнє посилання на рахунок - фактуру та доповнення, в якому визначено умови розрахунку, що унеможливлює віднести наявну оплату до даної операції. Також, зазначено, що в наданій до митного оформлення калькуляції наявні невідповідності щодо експортного збору (дол./кг) на один товар в різній тарі (5л та 20л), також наявна оплата за упаковку в коробку каністр 20л, при відсутності коробки. Каністра об?ємом 10 літрів коштує дешевше ніж каністра 5 літрів. Вартість одного літра сировини інсектицид Фараон, КЕ (Хлорпірифос 480 г/л + лямбда-цигалотрин 7,5 г/) (Faraon, EC (Chlorpyrifos 480 g/ + lambda-cyhalothrin 7,5 g/1) в каністрі 5л менша ніж в каністрі 20л. Відповідач зауважив, що за інформацією, наявною в щорічному виданні SCI99.COM, вартість діючої речовини Chlorpyrifos, яка використовувалась при виготовленні інсектициду Фараон, згідно графіку, 02.2022 була на рівні - 47 000 CNY, 09.2022 була на рівні - 50 500 CNY. B той же час, в рамках «прямого» зовнішньоекономічного договору з виробником, на адресу ТОВ «Хімагромаркетинг» за ЕМД UA408020/2022/025012 від 17.07.2022, надійшов товар «інсектицид Фараон з діючою речовиною Хлорпірифос», при вартості діючої речовини 46 000 CNY, даний товар було випущено у вільний обіг з рівнем вартості 5,95 дол.США за кг., а в поданій ЕМД декларується товар «інсектицид Фараон з діючою речовиною Хлорпірифос», який поставляється на виконання контракту від 29.09.2022 №39 та доповнення №1 від 29.09.2022 з нижчим рівнем митної вартості при тому, що вартість діючої речовини згідно інформацію з видання SCI99.COM (також була надана суб?єктом), суттєво вища аніж була в 02.2022, та становить понад 50 000 CNY, що викликає сумнів у достовірності задекларованої митної вартості. Також, відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року №599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: - рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; - банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; - калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. Враховуючи вищезазначене та положення ч.2,3 ст.53 МКУ, 23.01.2023 декларанту було направлені електронні повідомлення щодо витребування додаткових документів згідно ч.2,3 ст. 53 МКУ. Декларантом листами було надіслано відповідь, що інші документи надаватись не будуть. У зв?язку з цим, є підстави вважати, що інвойс, який подавався до митного оформлення не містить достовірної інформації щодо «дійсної вартості». Враховуючи, що використані декларантом відомості для цілей визначення митної вартості не містять всіх конкретних числових значень щодо ціни, яка була сплачена, відповідно до ч.2, 3 статті 58 застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 МКУ. Митна вартість не може бути визначена за другорядними методами (ст. 59 та 60 МКУ) по причині відсутності у митного органу інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, що були оформлені у митному відношенні. Визначити митну вартість за другорядними методами (ст.62 МКУ) та (ст.63 МКУ) неможливо з причини відсутності у митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Відповідно до п.1 ст. 64 МКУ у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 МКУ, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість буде визначена за резервним методом згідно ст.64 МКУ. Джерелом числового значення митної вартості для товару №1 є ЕМД від 09.01.2023 №UA100320/2023/000290, за якою оформлено подібний товар, країна виробництва - CN, та складає 5.71 дол.США за кг. Джерелом числового значення митної вартості для товару №2,3 є ЕМД від 17.07.2022 №UA408020/2022/025012, за якою цим самим імпортером було оформлено подібний товар, приданий у виробника 02.2022, та складає 5,95 дол.США за кг.

Вказане рішення про коригування митної вартості товарів стало підставою для оформлення картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA401030/2023/000014.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно з ч. 1 ст. 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

У відповідності до вимог ч. 1, 2 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи. Електронне декларування здійснюється з використанням електронної митної декларації, засвідченої електронним цифровим підписом, та інших електронних документів або їх реквізитів у встановлених законом випадках, а також електронних (сканованих) копій паперових документів, засвідчених електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Ч. 6 ст. 257 МК України передбачено, що умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом.

Ч. 3 ст. 318 МК України визначено, що митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Згідно ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 МК України митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Ст. 52 МК України визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Згідно ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Відповідно до ч. 6, 7 ст. 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Ст. 57 МК України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним методом (тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) та другорядними: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); за резервним. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Системний аналіз наведених норм доводить, що декларант при митному оформленні товарів зобов`язаний подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Митний орган має повноваження здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості у спосіб, визначений законом. В тому числі, митний орган може надіслати декларанту письмову вимогу про надання додаткових документів у тому разі, коли у документах, поданих декларантом для митного оформлення наявні розбіжності, ознаки підробки або відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Але при цьому, митний орган зобов`язаний належним чином обґрунтувати наявність підстав та належним чином обґрунтувати причини, з яких заявлена декларантом митна вартість не може бути перевірена на підставі документів, наданих разом із митною декларацією. Крім цього, наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Вказана позиція також викладена Верховним Судом у постанові від 08.06.2022 року справа № 380/1197/20.

Суд також зазначає, що митний орган не повинен витребовувати усі документи, визначені ст. 53 МК України, а лише ті, що дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості. І вже ненадання декларантом повного переліку правомірно витребуваних документів може бути підставою для прийняття митним органом рішення про коригування митної вартості та застосування другорядного методу визначення митної вартості та відмови в митному оформленні випуску чи пропуску товарів через митний кордон.

Стосовно наявності розбіжностей у документах позивача, підтвердження числових значень складових митної вартості товарів, ціни, що була фактично сплачена за товари, суд зазначає наступне.

У спірному рішенні відповідачем вказано, що в рахунку (інвойсі) від 03.11.2022 №SRC22/11-15 відсутнє посилання на доповнення №1 від 29.09.2022, в якому зазначено товар та умови поставки оплати, що унеможливлює однозначне встановлення належності інвойсу до контракту від 29.09.2022 №39. В платіжному дорученні від 02.11.2022 № 271 наявне тільки посилання на контракт та відсутнє посилання на рахунок - фактуру та доповнення, в якому визначено умови розрахунку, що унеможливлює віднести наявну оплату до даної операції.

В контексті наведеного суд зазначає, що додаток до договору - це документ, який містить доповнення, уточнення, додаткові роз`яснення, пояснення умов договору, перелік конкретних товарів, послуг тощо. Тобто додаток до договору - це документ, який уточнює або більш детально розкриває зміст договірних умов та є невід`ємною частиною договору та не може розцінюватись у якості самостійного юридичного документу.

П. 2.1 договору № 39 від 29.09.2022 року визначено, що сума договору встановлюється у розмірі 73 820 дол. США. Сума по кожній окремій партії поставки товару встановлюється згідно з додатком до цього контракту.

Згідно п. 4.1 оплата умови оплати вказані в додатку до даного договору.

В додатку № 1 до договору визначено умови оплати, відповідно до яких попередня оплата проводиться в розмірі 22 145,00 доларів США, залишок суми 51 675,00 доларів США протягом 180 днів від дати коносаменту, але не пізніше закінчення терміну дії контракту, при цьому покупець має право оплачувати товар повністю або частинами раніше зазначеного терміну.

Суд зауважує, що додаток до договору не є окремою юридичною угодою, а тому здійснення посилання на сам договір означає й врахування всіх наявних доповнень до нього.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про те, що окреме посилання на додаток № 1 до договору №39 від 29.09.2022 року, як в рахунку-фактурі (інвойсі), так і в самому платіжному дорученні є необов?язковим.

Щодо невідповідності експортного збору (дол/кг) на один товар в різній тарі та оплату за упаковку в коробку каністр 20 л, при відсутності коробки, то в ході розгляду справи представником позивача надано пояснення, що наведене зумовлено різною кількістю товару (5л - к-сть 4800 л, 20 л - 3200л), а відповідно - різним об?ємом, який він займає в контейнері, що впливає на визначення експортного збору.

Стосовно оплати упаковки в коробку каністр об`ємом 20л, при відсутності коробки, то суд звертає увагу на те, що в калькуляції загальних витрат від 03.11.2022 витрати на коробку вказані 0,00 грн., тобто відсутні.

Представником позивача також надано пояснення, що витрати, вказані в оригіналі калькуляції загальних витрат від 03.11.2022, наданої виробником, «Packing fee (USD/L)» було неточно перекладено на українську мову і вказано «за упаковку в коробку», хоча в даному пункті мається на увазі саме плата за упаковку, тобто стрейчування, палетизування, і т.д., оскільки зазначене пакування необхідним та обов`язковим для транспортування товару.

Під час судового розгляду справи представником відповідача було наголошено, що дійсно товар був упакований, що, в свою чергу, підтверджує пояснення позивача стосовно пакування товару.

Щодо посилань відповідача стосовно того, що каністра об?ємом 10 літрів коштує дешевше ніж каністра 5 літрів та вартість одного літра сировини інсектицид Фараон, КЕ (Хлорпірифос 480 г/л + лямбда-цигалотрин 7,5 г/) (Faraon, EC (Chlorpyrifos 480 g/ + lambda-cyhalothrin 7,5 g/1) в каністрі 5л менша ніж в каністрі 20л, то суд зазначає, що під час розгляду справи з`ясовано, що позивачем придбано Резонанс, КЕ в пакуванні 10л та Фараон, КЕ в пакуванні 5л та 20л. Придбані препарати різняться складом, що також впливає на ціноутворення їх вартості. Крім того, різниця у вартості сировини в 5 л та 20 л каністрах зумовлена різною кількістю товару, а також об`ємом, який він займає в контейнері та об`ємом витрат на виготовлення такої сировини.

Суд також критично оцінює посилання відповідача на те, що позивачем декларується товар «інсектицид Фараон з діючою речовиною Хлорпірифос з нижчим рівнем митної вартості при тому, що вартість діючої речовини згідно інформацію з видання SCI99.COM суттєво вища та становить понад 50 000 CNY, що викликає сумнів у достовірності задекларованої митної вартості, з огляду на таке.

До матеріалів справи позивачем долучено висновок ДП «Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків» від 17.01.2023 року, відповідно до якого ціни на інсектициди, що постачаються згідно з інвойсом від 03.11.2022 року № SRC22/11-5 до договору від 29.09.2022 року № 39 відповідають цінам компанії-постачальника.

Крім того, ціноутворення залежить виключно від волі контрагентів за договором, тобто є вільним, залежить від тривалості та суті взаємовідносин між ними, порядку та форми оплати товару, кількості замовленого товару тощо. Зазначена відмінність сама по собі не може свідчити про неправомірність визначення декларантом митної вартості товару, а додаткові критерії, які свідчать про таку неправомірність, під час судового розгляду справи судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене суд доходить висновку, що подані декларантом документи не викликали сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів. Водночас розбіжності, на які зіслався відповідач, спростовувалися в ході розгляду справі.

Додатково суд зазначає, що відповідачем також порушені норми МК України щодо порядку обрання методів визначення митної вартості товарів, що ввозились позивачем на митну територію України.

МК України визначені певні методи визначення митної вартості товару, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту. Основним методом визначення митної вартості товару, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до встановлених вимог.

Верховний Суд у постанові від 13.07.2021 року у справі № 200/6521/20-а зазначив, що основним методом визначення митної вартості товарів є метод - за ціною договору.

Обов`язок доведення митної ціни товару стосується саме позивача. При цьому, митний орган, у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як вже зазначалось, декларантом подані усі документи, що виключали обґрунтовані сумніви відповідача в правильності зазначеної митної вартості товарів, висновки про що зроблено вище. Документи які подані під час митного оформлення містили конкретні числові значення щодо ціни яка була сплачена за товар який ввозився на територію України в режимі імпорту, відповідно митним органом неправомірно, без достатніх на це підстав, прийнято рішення про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості товару.

При цьому, не наведення належного (об`єктивного) обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом за відсутності певних документів, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування відповідачем іншого, зокрема, резервного методу визначення митної вартості товару.

Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема, у постанові від 17.07.2019 року справа № 809/872/17.

Суд також звертає увагу на те, джерелом числового значення митної вартості для товару №1 відповідач визначив ЕМД від 09.01.2023 №UA100320/2023/000290, за якою оформлено подібний товар, країна виробництва - CN, та складає 5.71 дол.США за кг. Джерелом числового значення митної вартості для товару №2,3 - ЕМД від 17.07.2022 №UA408020/2022/025012, за якою цим самим імпортером було оформлено подібний товар, приданий у виробника 02.2022, та складає 5,95 дол.США за кг.

Суд зауважує, що вказані декларації не можуть вважатися об`єктивним джерелом інформації в цілях коригування митної вартості товару, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку. До того ж, вищезазначені декларації не розкривають умов поставки товару, що безпосередньо впливає на його митну вартість під час митного оформлення.

Наведене також свідчить про порушення відповідачем норм МК України при митному оформленні товару, що декларувався позивачем.

Таким чином, суд доходить висновку, що позивачем разом із митною декларацією №23UA19U8 були надані достатні документи для митного оформлення товару, які містили повну інформацію для підтвердження достовірності задекларованої митної вартості товару.

Відповідачем не доведено наявність у нього обґрунтованого сумніву у достовірності задекларованої митної вартості товару, оскільки розбіжності, на які він зіслався, спростовані наявними матеріалами справи.

За наведених обставин, у відповідача були відсутні підстави для коригування митної вартості імпортованого позивачем товару, що, в свою чергу, свідчить про протиправність прийнятого відповідачем спірного рішення про коригування митної вартості товару та відповідно картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог, відповідно про наявність підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Вінницької митниці Держмитслужби залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 29 червня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Шидловський В.Б. Курко О. П.