Справа № 761/14426/23
Суддя: Пономаренко Н. В.
Дата ухвалення: 2023-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/552/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2023 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Пономаренко Н.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), головного інспектора з паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) Їжаковського Василя Йосиповича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2023 року до Шевченківського районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), головного інспектора з паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) Їжаковського Василя Йосиповича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, згідно з якою позивач просила суд:

- визнати незаконною та скасувати постанову від 12.03.2023 про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) серія 1 КІ № ;

- зобов`язання відповідача видалити із сайту Київ Цифровий відомості про постанову від 12.03.2023 серія 1 КІ № .

Позивачка обґрунтовує свої вимоги тим, що 12 березня 2023 року третьою особою складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису) серія 1 КІ № , якою третя особа встановила, що належний позивачці транспортний засіб Мерседес Бенц S350 номер НОМЕР_1 12 березня 2023 року о 15 год. 12 хв. на вул. В. Васильківській, 52 в м. Києві зупинено ближче 10 м від виїзду з прилеглої території, чим порушено пункт 15.9 и) Правил дорожнього руху, а відтак на його думку, вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Позивачка вважає постанову незаконною та підлягає скасуванню оскільки:

- на матеріалах, зафіксованих третьою особою та розміщених на сайті Київ цифровий, вбачається, що автомобіль знаходиться на тротуарі біля магазина. Водій в автомобілі відсутній. Тобто, вести мову про зупинку не є можливим, адже транспортний засіб розміщений на тротуарі для стоянки;

- довжина належного позивачу автомобіля становить 5,226 м; а відтак для руху пішоходів залишається більше 2 метрів (9,4-5,226). Таким чином, стоянка на тротуарі є дозволеною, а порушення Правил дорожнього руху відсутні;

- автомобіль ні в якому разі не перекривав проїзд, а до проїжджої частини залишалося більше 4 метрів, що не могло утруднювати огляд водію транспортного засобу, який міг би виїжджати із прилеглої території, а тому позивач вважає, що постанова прийнята із неправильним встановленням фактичних обставин та невірним застосування норм ПДР, а тому підлягає скасуванню.

Позивачка зазначає, що також підлягають видаленню із сайту Київ Цифровий відомості про постанову серія 1КІ.

У зв`язку із викладеним позивач просить позов задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 24.05.2023 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні без повідомлення (виклику) сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до ст. 261 КАС України.

11.07.2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву відповідача - Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрації), в якому останній просить відмовити в задоволенні позову повністю, посилаючись на його необґрунтованість. Відповідачем вказано, що позивачем не доведено відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого частиною 3 ст. 122 КУпАП та відповідно не спростовано правомірність дій відповідача при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення від 12.03.2023 року серії 1КІ № . При цьому відповідачем вказано, що зі змісту матеріалів фотофіксації, які у якості доказу відповідачем приєднуються до відзиву, вбачається, що транспортний засіб, який зареєстровано за позивачкою ОСОБА_1 , зупинено на вул. В.Васильківській, 52 у м. Києві ближче 10 метрів від виїзду з прилеглої території, чим порушено вимоги пункту 15.9 и) Правил дорожнього руху, а саме: автомобіль марки Mercedes-Benz S 350, д.н.з. НОМЕР_2 , 12 березня 2023 року зафіксовано головним інспектором з паркування відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів та оплати послуг управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) ОСОБА_2 о 15.12 безпосередньо біля виїзду з прилеглої території за адресою вулиця В. Васильківська, 52 в м. Києві, тобто - позивачкою здійснено зупинку ближче 10 м від виїзду з прилеглої території, і дане порушення є очевидним, окрім того відповідачем зазначено, що позивач не заперечує зупинку вказаного транспортного засобу за адресою вулиця В. Васильківська, 52 в м. Києві. Відповідачем вказано, що розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб розташовано у заборонених Правилами дорожнього руху місцях зупинки або стоянки, зокрема на пішохідних переходах і ближче 10 метрів до них з обох боків, крім випадків зупинки для надання переваги в русі (п.п г) пункту 2 частини третьої статті 265-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення). Отже доводи позивачки про те, що її автомобіль суттєво не перешкоджав дорожньому руху і не створював загрозу безпеці руху, повністю спростовуються матеріалами фотофіксації адміністративного правопорушення.

У відзиві зазначено, що таким чином посилання позивачки на приписи підпункту «в» пункту 15.10 Правил дорожнього руху є безпідставними, оскільки він регулює ситуації, у яких тротуар позначено відповідним дорожнім знаком, установленим з табличкою. Такий знак на місці фіксації правопорушення встановлено не було.

Окремо у відзиві відповідачем вказано, що департамент не наділено правом, а також технічною можливістю щодо видалення інформації з Реєстру, оскільки він не є адміністратором Реєстру.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань про проведення судового засідання та наявність достатніх доказів для розгляду справи, суд вбачає можливим розглянути справу без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що постановою головного інспектора з паркування відділу контролю за дотримання правил зупинки, стоянки транспортних засобів та оплати послуг управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Їжаковського Василя Йосиповича про накладення адміністративного стягнення по справі про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) від 12.03.2023 року серії 1КІ № притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 3 ст. 122 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 680,00 грн.

З постанови вбачається, що транспортний засіб «MERCEDES-BENZ S 350 D», державний номерний знак НОМЕР_2 , 12.03.2023 о 15 год. 12 хв. на вул. Велика Васильківська, 52 в м. Києві, зупинено ближче 10 м. від виїзду з прилеглої території, чим порушено п 15.09 и) ПДР України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, та вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП. Технічний засіб, яким здійснено фото/відео фіксацію правопорушення: термінал ParkUP .

Сторонами не заперечується, що транспортний засіб «MERCEDES-BENZ S 350 D», державний номерний знак НОМЕР_2 на праві власності належить позивачу ОСОБА_1 .

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з розділом 7 Положенням про Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) від 19.11.2018 року №2089 у структурі Департаменту утворюється управління (інспекція) з паркування, положення про яке затверджується наказом Департаменту. У складі управління (інспекції) з паркування Департаменту діють інспектори з паркування. Інспектори з паркування управління (інспекції) з паркування. Департаменту для виконання покладених на них завдань мають право: здійснювати фіксацію порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів у режимі фотозйомки, відеозапису (п. 7.1); розглядати справа про адміністративні правопорушення, на розгляд яких їх уповноважено (п. 7.2); складати протоколи про адміністративні правопорушення, виносити постанови про накладання адміністративних стягнень (п. 7.3.); накладати адміністративні стягнення за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису (п. 7.4.); розміщувати на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про накладання адміністративних стягнень або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (п. 7.5.).

Отже, притягнення до адміністративної відповідальності, зокрема складення та винесення постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення законодавства у сфері паркування міста Києва є складовою частиною виконання посадовою особою Інспекції з паркування своїх обов`язків, передбачених Положенням про Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) від 19.11.2018 року №2089.

Підпунктом «и» пунктом 15.9 ПДР України зазначено, що зупинка забороняється ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Відповідно до ч.3 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Примітка. Суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - третьою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

Положеннями ст.14-2 КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів.

Відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно наці правовідносини поширюється положення ч.4 ст.258 КУпАП, коли уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

За приписами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення особою адміністративного правопорушення.

Як встановлено судом, при складенні оскаржуваної постанови інспектором проведено фотофіксацію правопорушення в режимі фотозйомки технічним засобом ParkUP, про що відповідно до вимог ст. 283 КУпАП вказано у постанові.

Оскільки у даному випадку фотофіксація здійснювалася не в автоматичному режимі, а за допомогою технічного засобу термінал ParkUP безпосередньо інспектором з паркування, то в даному випадку вимоги Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» не застосовуються.

Водночас, до відзиву на вказаний пристрій долучено сертифікат перевірки, виданий ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» UA.TR.001 100-20 Rev.0 від 29 липня 2020 року.

З огляду на викладене, фотофіксація адміністративного правопорушення здійснена належним технічним засобом.

Веб-сайт, посилання на який міститься в оскаржуваній постанові, kyiv.digital/penalty/check через ідентифікатори доступу до фото/відеоматеріалів правопорушення - номер постанови від 12.03.2023 року, де містяться фото транспортного засобу MERCEDES-BENZ S 350 D, державний номерний знак НОМЕР_2 , а саме містить сім фотознімків, виконаних з різних ракурсів, які відображають: дату порушення - 12.03.2023 року, час вчинення правопорушення - з 15:08:15 до 15:09:16.

Зі змісту матеріалів фотофіксації, вбачається, що транспортний засіб «MERCEDES-BENZ S 350 D, державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить позивачці, здійснює зупинку ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій, а саме фактично автомобіль знаходиться майже перед виїздом з прилеглої території. При цьому позивачка також не заперечувала, що транспортний засіб «MERCEDES-BENZ S 350 D, державний номерний знак НОМЕР_2 за адресою: вул. В. Васильківській, 52 в м. Києві.

В даному випадку слід зазначити, що розміщення вказаного транспортного засобу «MERCEDES-BENZ S 350 D, державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить позивачці, здійснено нею ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій, чітко підтверджується матеріалами фотофіксаці.

При цьому, позивачка в обґрунтування підстав для скасування постанови зазначає, що автомобіль було припарковано на тротуарі, а не на проїжджій частині, а тому у вказаному випадку не можливе застосування вимог підпункту «и» п. 15.9 ПДР України, а також автомобіль було розміщено так, що він не перешкоджав проїду іншим автомобілів в арку, а також залишалось більше двох метрів для руху пішоходів.

Судом критично оцінюються твердження позивачки про те, що смислове значення пункту 15.9 виключає можливість поширення будь-якої частини не на проїжджу частину, відповідач зазначає наступне.

Як уже зазначалось судом, відповідно до підпункту «и» п. 15.9 ПДР України зупинка забороняється ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху терміни, що наведені в цих Правилах, мають таке значення:

автомобільна дорога, вулиця (дорога) - автомобільна дорога, вулиця (дорога) - частина території, зокрема в населеному пункті, з усіма розташованими на ній спорудами (мостами, шляхопроводами, естакадами, надземними і підземними пішохідними переходами) та засобами організації дорожнього руху, призначена для руху транспортних засобів і пішоходів та обмежена по ширині зовнішнім краєм тротуарів чи краєм смуги відводу. Цей термін включає також спеціально побудовані тимчасові дороги, крім довільно накатаних доріг (колій);

прилегла територія - територія, що прилягає до краю проїзної частини та не призначена для наскрізного проїзду, а лише для в`їзду до дворів, на стоянки, автозаправні станції, будівельні майданчики тощо або виїзду з них;

край проїзної частини (для нерейкових транспортних засобів) - видима умовна чи позначена дорожньою розміткою лінія на проїзній частині в місці її прилягання до узбіччя, тротуару, газону, розділювальної смуги, смуги для руху трамваїв, велосипедної або пішохідної доріжки;

проїзна частина - елемент дороги, призначений для руху нерейкових транспортних засобів. Дорога може мати декілька проїзних частин, межами яких є розділювальні смуги;

тротуар - елемент дороги, призначений для руху пішоходів, який прилягає до проїзної частини або відокремлений від неї газоном;.

Так матеріалами фотофіксації вбачається, що автомобіль позивачки стоїть менше, ніж за 10 м від місця виїзду з прилеглої території, про що свідчить заниження бордюрного каменя та спеціально огороджена антипаркувальним стовпчиками ділянка тротуару. Як вбачається з фотознімків, зроблених о 15:08:25, 15:08:26 будь-який автомобіль, який буде виїжджати з арки по вул. В.Васильківській, 52 в м. Києві, буде змушений змінювати траєкторію свого руху, аби здійснити об`їзд транспортного засобу позивачки «MERCEDES-BENZ S 350 D», державний номерний знак НОМЕР_2 , щоб не завдати пошкоджень транспортним засобам.

Суд зазначає, що зазначені речові докази відповідають критеріям належності та допустимості, оскільки одержані з дотриманням закону та містять інформацію про обставини, які мають значення для справи.

Встановлено, що на виконання вказаних вище приписів чинного законодавства України відповідачем було здійснено фотофіксацію, вказаних обставин в кількості чотирьох зображень з різних ракурсів.

Згідно з статтею 279-1 КУпАП, у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

Відповідно до абзацу 5 статті 279-1 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з статтею 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити:найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;дату розгляду справи;відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи;зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення: прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався);розмір штрафу та порядок його сплати;правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Встановивши відповідальну особу, а саме позивача, за яким зареєстровано транспортний засіб «MERCEDES-BENZ S 350 D», державний номерний знак НОМЕР_2 , інспектором з паркування винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 12.03.2023 серія 1КІ № за порушення вимог частини третьої статті 122 КУпАП.

Суд вважає необґрунтованими посилання позивачка у позовній заяві щодо правомірності здійснення стоянки на тротуарі посиланням на п.п. «в» п, 15.10 Правил дорожнього руху, де зазначено, що стоянка забороняється на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 метри.

Зі змісту п.п. в) пункту 15.10 Правил дорожнього руху вбачається, що водій наділяється правом на здійснення стоянки автомобіля на тротуарі за умови одночасного дотримання трьох вимог, а саме: стоянка здійсниться легковим автомобілем та мотоциклом; стоянка здійснюється на краю тротуара; стоянка здійснюється таким чином, що для руху пішоходів залишається щонайменше 2 метри.

При цьому, предметом позову є оскарження постанови від 12 березня 2023 року, якою на позивачку накладено адміністративне стягнення за порушення вимог не п.п. в) пункту 15.10 ПДР України, а п.п. и) п.15.9 Правил дорожнього руху.

Аналіз положень пункту 15.10 у взаємодії з пунктом 15.6 Правил дорожнього руху України дає підстави для висновку, що стоянка легкового автомобілю на тротуарі можлива у декількох випадках:

1) у місцях, позначених дорожніми знаками 5.38, 5.39, встановленими з табличками 7.6.1, 7.6.2-7.6.5 тільки у спосіб, позначений на табличці;

2) на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.

Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17 травня 2018 у справі №750/3679/17.

Тобто, пп. «в» слід вважати виключенням із загальної заборони, передбаченої підпунктом "б" п. 15.10 ПДР, аналогічно як і при застосуванні табличок 7.6.1, 7.6.2-7.6.5 у місцях, позначених дорожніми знаками 5.42.1, 5.42.2, 5.43. Таким чином, суд вважає, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення пп. «б» п. 15.10 ПДР є неправомірним, якщо автомобіль було припарковано із дотриманням умов, передбачених пп. «в» вказаного пункту Правил.

Таким чином посилання позивачки на приписи підпункту «в» пункту 15.10 Правил дорожнього руху є безпідставними, оскільки він регулює правовідносини у ситуації, у яких тротуар позначено відповідним дорожнім знаком, установленим з табличкою. Такий знак на місці фіксації правопорушення встановлено не було.

Окрім того пунктом 11.13 Правил дорожнього руху визначено, що забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших під`їздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1, 26.2 та 26.3 цих Правил. Позивачка ж зупинила автомобіль марки Mercedes-Benz S 350, д.н.з. НОМЕР_2 , на відрізку тротуару, який відмежований від дороги антипаркувальними стовпчиками, архітип якого затверджений розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 28.03.2018 р. № 520 «Про деякі питання організації благоустрою у місті Києві».

Судом зокрема враховано, що позивачкою не заперечується факт паркування належного їй транспортного засобу Mercedes-Benz S 350, д.н.з. НОМЕР_2 , 12 березня 2023 року на вул. В.Васильківській, 52 у м. Києві, а, відповідно до частини першої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Так, згідно підпункт «з» пункту 2 частини 3 статті 265-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення для цілей цього Кодексу розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб розташовано у заборонених Правилами дорожнього руху місцях зупинки або стоянки, а саме: ближче 10 метрів від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Таким чином доводи позивачки про те, що її автомобіль суттєво не перешкоджав дорожньому руху і не створював загрозу безпеці руху, повністю спростовуються матеріалами фотофіксації адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Нормами ч.ч.1-3 ст.73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, а позивач повинен заперечувати проти доводів суб`єкта владних повноважень.

Досліджуючи матеріали справи, судом було встановлено те, що доказів неправомірної поведінки Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), головного інспектора з паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) Їжаковського Василя Йосиповича не було надано, а приймаючи оскаржувану постанову, інспектор з паркування реалізовував свої повноваження по забезпеченню безпеки дорожнього руху.

Крім того, суд приймаючи рішення звертає увагу на те, що відповідно до висновку Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеним у постанові від 17 травня 2018 року у справі №670/346/17, було зазначено наступне: «доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (передбачені статтею 251 КУпАП).».

Враховуючи викладене, вбачається, що головним інспектором повністю дотримані норми чинного законодавства України при винесені постанови про накладення адміністративного стягнення від 12.03.2023 серія 1КІ № .

Суд зауважує, що кодекс адміністративного судочинства України передбачає не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч. 2 ст. 77 КАС України), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 77 КАС України).

Оскільки позивачем не доведено відсутність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та відповідно не спростовано правомірність дій інспектора з паркування при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення 12.03.2023 серія 1КІ № , відтак позовна вимога щодо визнання незаконною та скасування постанови від 12.03.2023 про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) серія 1 КІ № не підлягає задоволенню.

Вимоги позивача зобов`язання відповідача видалити із сайту Київ Цифровий відомості про постанову від 12.03.2023 серія 1 КІ № задоволенню не підлягають, з огляду на наступне.

Відповідно до частини шостої статті 279-1 КУпАП інформація про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), та винесені постанови про накладення адміністративного стягнення не пізніше наступного робочого дня з дня встановлення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, вноситься до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху. Посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування при внесенні до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху інформації про зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, а також при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення такого правопорушення перевіряє, чи не були відповідні обставини зафіксовані раніше, а також чи не притягалася відповідна особа до адміністративної відповідальності за це правопорушення іншою уповноваженою посадовою особою. Якщо відповідні відомості про зафіксоване правопорушення вже внесені до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху або відповідну особу вже притягнуто до адміністративної відповідальності за це правопорушення, постанова іншої уповноваженої посадової особи про притягнення до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

Порядок формування та ведення Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху визначеного Положенням про Реєстр адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, що затверджено Наказом МВС України від 10 травня 2019 року № 359, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 липня 2019 року за № 766/33737.

Пунктом 1 розділу І Положення про Реєстр адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху визначено, що цей Реєстр забезпечує збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних про адміністративні правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зокрема, про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, у тому числі зафіксовані у режимі фотозйомки (відеозапису). Відповідно до пункту 18 розділу III Положення про реєстр, редагування (зміни) відомостей Реєстру здійснюється адміністратором та/або реєстраторами і допускається в разі внесення змін чи скасування винесених адміністративних протоколів або постанов у випадках, передбачених законодавством, а також з метою виправлення технічних помилок, описок чи доповнення відомостей даними, отриманими під час розгляду справ про адміністративні правопорушення. Зазначаємо, що відповідно до пункту 4 Положення володільцем інформації, що обробляється в Реєстрі, є Головний сервісний центр МВС Згідно з пунктом 5 Положення власник Реєстру - держава в особі Міністерства внутрішніх справ України, що здійснює організаційне, методологічне та нормативно-правове забезпечення функціонування Реєстру, контроль за дотриманням вимог ведення Реєстру.

Відповідно до пункту 6 Положення адміністратором Реєстру є Головний сервісний центр МВС.

Таким чином, відповідачів не наділено правом, а також технічною можливістю щодо видалення інформації з Реєстру, оскільки він не є адміністратором Реєстру. Крім того, судом враховано, той факт, що постанову винесено законно та правомірно, а також вона не підлягає скасуванню.

У порядку ч.4 статті 139 КАС встановлено, що у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 122,152-1,255,258,279-1,288,289КУпАП, ст.ст.5,15,72-77,79,241-246,250,251,286 КАС України, ст.ст. 23, 614, 623 1166 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), головного інспектора з паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) Їжаковського Василя Йосиповича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його нескасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: