Справа № 200/5732/21
Суддя: Голуб В.А.
Дата ухвалення: 2023-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

25 вересня 2023 року Справа №200/5732/21

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Голуб В.А., розглянувши у порядку письмового провадження заяву позивачки про встановлення судового контрою за виконанням рішення суду у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги № Ф-14843-13 від 06.02.2021 та скасування боргу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги № Ф-14843-13 від 06.02.2021 та скасування боргу.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 22.09.2021 суд адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги № Ф-14843-13 від 26.02.2021 та скасування боргу задовольнив частково. Визнав протиправною та скасував вимогу Головного управління ДПС у Донецькій області про сплату боргу (недоїмки) № Ф-14843-13 від 26.02.2021 на суму 9 595, 30 грн. Зобов`язав Головне управління ДПС в Донецькій області внести до інтегрованої картки платника ОСОБА_1 зміни щодо зменшення нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суму 8 495, 30 грн. В решті заявлених позовних вимог - відмовив. Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДПС в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908, 00 грн.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2021 суд апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду повернув апелянту.

13 грудня 2021 року представниця відповідача подала до суду заяву про заміну сторони виконавчого провадження - Головне управління ДПС у Донецькій області на Головне управління ДПС у Донецькій області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України.

Ухвалою від 10 січня 2022 року заяву представниці Головного управління ДПС у Донецькій області про заміну сторони виконавчого провадження суд залишив без задоволення.

13 січня 2022 року Донецьким окружним адміністративним судом видано виконавчі листи по справі.

Позивачка звернулась до суду з заявою про встановлення судового контролю, відповідно до ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

В обґрунтування поданої заяви позивачка зазначає, що на даний час судове рішення не виконане, що на її думку свідчить про наявність підстав для встановлення судового контролю. Так, з відповіді відповідача ОСОБА_1 дізналась, що лише після отримання її звернення, 01.09.2023 відповідачем було направлено лист до ДПС України для вирішення проблеми щодо можливості внесення змін до інтегрованої картки платника податків.

Суд, ознайомившись із заявою позивачки про встановлення судового контролю, зазначає наступне.

Згідно зі статтею 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Статтею 14 КАС України встановлено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Частиною 2 статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах Алпатов та інші проти України, Робота та інші проти України, Варава та інші проти України, ПМП Фея та інші проти України), якими було встановлено порушення п.1 ст.6, ст.13 Конвенції та ст.1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з положеннями статті 129-1 Конституції України.

Отже, обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статті 8 Конституції України принципу верховенства права.

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили незважаючи на те, чи погоджується учасник справи з висновками суду, викладеними в цьому рішенні, яке набрало законної сили.

Стаття 129-1 Конституції України визначає, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Відповідно до частини 2 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Відповідно до частини 3 статті 14 КАС України невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до приписів статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч.2 ст.382 КАС України).

Правові норми, закріплені у частині 1 статті 382 КАС України, кореспондуються з положеннями, зокрема, частини 6 статті 246, пункту 4 частини 1 статті 322, пп."ґ" п.4 частини 1 статті 356 КАС України, згідно з якими у резолютивній частині постанови зазначається порядок та строк виконання рішення, встановлений судом строк для подання суб`єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

З аналізу зазначених норм законодавства слідує, що КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.

Законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд.

Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Суд вважає за необхідне наголосити, що рішенням від 22.09.2021 суд зобов`язав Головне управління ДПС в Донецькій області внести до інтегрованої картки платника ОСОБА_1 зміни щодо зменшення нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суму 8 495, 30 грн.

Втім, як вбачається з листа відповідача від 07.09.2023 наразі рішення суду не виконано.

З огляду на те, що відповідач протягом двох років не виконує рішення суду, суд вбачає наявні підстави для встановлення судового контролю за виконанням рішення у цій справі.

Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення заяви позивачки про встановлення судового контролю за виконанням рішення у цій справі.

Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання відповідача надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання рішення суду першої інстанції, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладення штрафу.

Керуючись статтями 243, 248, 256, 294, 295, 297, 370, 382 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву позивачки про встановлення судового контрою за виконанням рішення суду у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги № Ф-14843-13 від 06.02.2021 та скасування боргу - задовольнити.

Встановити відповідно до статті 382 КАС України судовий контроль за виконанням рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 вересня 2021 року по справі № 200/5732/21.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Донецькій області у 30-ти денний строк з дня отримання ухвали суду подати до Донецького окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення від 22 вересня 2021 року по справі № 200/5732/21.

Повний текст ухвали складено 25 вересня 2023 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя В.А. Голуб