Справа № 160/9206/23
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2023-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

26 вересня 2023 року Справа №160/9206/23

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Захарчук-Борисенко Н.В., розглянувши у письмовому провадженні у м. Дніпрі заяву позивача про встановлення судового контролю по справі №160/9206/23, -

УСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.06.2023 року по справі №160/9206/23 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо невиплати ОСОБА_1 , щомісячної доплати до пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 , щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн., до встановленої пенсії, яка нараховується та виплачується, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб».

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення набрало законної сили 24.07.2023 року.

28.07.2023 року у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду видані виконавчі листи.

12.09.2023 року позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з заявою про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в порядку ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України.

В обгрунтування означеної заяви позивач вказано, що щомісячну доплату до пенсії за рішенням суду у розмірі 2 000,00 грн з 01.07.2021 року нараховано, але виплата не здійснюється. Вважає, що обмеження такої виплати у межах максимального розміру пенсії є протиправним та незаконним.

Ухвалою від 14.09.2023 року заяву позивача про встановлення судового контролю призначено до розгляду у судовому засіданні.

У судове засідання представники сторін не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Відповідач не скористався правом на подання пояснень з приводу заяви позивача про встановлення судового контролю.

Дослідивши матеріали заяви про встановлення судового контролю та додані до неї документи, суд встановив таке.

03.07.2023 року позивач звернувся до пенсійного органу з заявою щодо виконання судового рішення по справі №160/9206/23.

ГУ ПФУ в Дніпропетровській області листом №36946-28592/Н-01/8-0400/23 від 04.08.2023 року повідомило позивача, що оскільки рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.06.2023 року по справі №160/9206/23 не було зобов`язано відповідача нарахувати ОСОБА_1 щомісячну доплату відповідно до Постанови №713 у сумі 2000,00 грн понад максимальний розмір пенсії, визначений статтею 43 Закону №2262, тому перерахунок пенсії не призводить до збільшення розміру пенсії. Таким чином, покладені судом зобов`язання вчинити певні дії щодо перерахунку пенсії виконанні ГУ ПФУ в Дніпропетровській області у порядку, встановленому судовим рішенням, та в межах повноважень, покладених на органи Пенсійного фонду України.

Не погоджуючись з невиконанням рішення суду, позивач звернувся до суду із вказаною заявою про встановлення судового за виконанням рішення суду у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

У рішенні Верховного суду від 03.05.2018 року по справі № 805/402/18 (провадження №Пз/9901/20/18) зазначено, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду та вирішується на його розсуд.

Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський Суд з прав людини звертав увагу, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у справі "Скордіно проти Італії" (Scordino v. Italy). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі "Сіка проти Словаччини" (Sika v. Slovaki), № 2132/02, пп. 24-27, від 13.06.2006 року, пп. 18 рішення "Ліпісвіцька проти України" №11944/05 від 12.05.2011 року).

Крім того, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах "Ромашов проти України" від 27.07.2004 року, "Шаренок проти України" від 22.02.2004 року зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язувальне рішення залишалося бездієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі "Сокур проти України" (Sokur v. Ukraine), №29439/02, від 26.04.2005 року, та у справі "Крищук проти України" (Kryshchuk v. Ukraine), №1811/06, від 19.02.2009 року).

Аналіз зазначених вище рішень Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення. Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такого рішення та відновленню порушених прав особи-позивача.

Згідно із статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до приписів ч. 2 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України "Про виконавче провадження". Судовий контроль у формі зобов`язання подати звіт, також є формою забезпечення виконання судових рішень.

Суд наголошує, що завершальною стадією судового провадження з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) є виконавче провадження (стаття 1 Закону України "Про виконавче провадження").

При цьому, у разі відсутності добровільного виконання судових рішень, приписами Закону України "Про виконавче провадження" врегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень.

Одночасно, матеріалами справи підтверджено та не заперечується сторонами факт непред`явлення виконавчого листа до виконання.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення від 21.06.2023 року по справі № 160/9206/23.

На підставі викладеного, керуючись статтями 248, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення від 21.06.2023 року по справі № 160/9206/23 - залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 КАС України та може бути оскаржена в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко