Справа № 420/11272/23
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2023-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області (вул. Івана Франка, 10, м. Ізмаїл, Одеська область, 68600), Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області (проспект Незалежності, 62, м. Ізмаїл, 68600), третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний позов (а.с.26-32) ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області (далі УП та СЗН ІМР Ізмаїльського району), третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача Виконавчий комітет Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області (далі Ізмаїльський міськвиконком), третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_2 , в якому позивачка просить суд: - визнати протиправною бездіяльність УП та СЗН ІМР Ізмаїльського району при розгляді її - ОСОБА_1 , заяви від 20.04.2023 року про надання соціальної послуги «догляду вдома»; - зобов`язати УП та СЗН ІМР Ізмаїльського району розглянути її - ОСОБА_1 , заяву від 20.04.2023 про надання соціальної послуги «догляду вдома».

В обґрунтування позовної заяви позивачка зазначила, що вона, у зв`язку зі станом здоров`я за наявності виявлених у неї захворювань, потребує стороннього догляду. 20.04.2023 року вона звернулась до Ізмаїльського міськвиконкому із заявою про надання їй соціальної послуги догляду вдома, із визначенням надавачем такої послуги її зятя ОСОБА_2 . Проте уповноваженим органом заяву не розглянуто, чим допущено протиправну бездіяльність з неналежного та несвоєчасного розгляду заяви про надання соціальної послуги догляду вдома.

Позивачка просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 22.05.2023 року позов залишено без руху, надано строк на усунення недоліків позову (а.с.21).

Ухвалою суду від 31.07.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено, що справа буде розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (а.с.34-35).

Ухвалою суду від 02.07.2023 року залучено до участі у справі в якості другого відповідача Ізмаїльський міськвиконком, розпочато розгляд адміністративної справи спочатку (а.с.51-52).

Ухвалою суду від 29.08.2023 року витребувано в УП та СЗН ІМР Ізмаїльського району докази по справі (а.с.73).

Представник УП та СЗН ІМР Ізмаїльського району подав до суду відзив на позов (а.с.41-43), у якому просив відмовити у задоволенні позову, оскільки до УП та СЗН ІМР Ізмаїльського району не надходило жодної заяви ОСОБА_1 . При цьому, позивачкою 20.04.2023 року заява подана Ізмаїльському міському голові, що є окремим суб`єктом владних повноважень.

За результатом розгляду заяви ОСОБА_1 від 20.04.2023 року Ізмаїльський міськвиконкомом листом від 11.05.2023 №М-452 повідомив заявницю про необхідність звернення ОСОБА_2 до громадської приймальні УП та СЗН ІМР Ізмаїльського району для надання відповідних документів.

Представник УП та СЗН ІМР Ізмаїльського району просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідач, Ізмаїльський міськвиконком, відзив на позов не подав, проте надав до суду витребувані докази.

Справа розглянута у письмовому провадженні.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7) перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області, якій призначена пенсія за віком з 01.08.2004 року (а.с.8).

Згідно з випискою з протоколу №28/136 від 06.02.2023 року лікарсько-консультаційної комісії Комунального конемерційного підприємства Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області «Ізмаїльський міський центр ПМСД» ОСОБА_1 встановлено діагноз цереброваскулярна хвороба, вторинна артеріальна гіпертензія, дисциркуляторна енцефалопатія ІІ-ІІІ ст., цукровий дібет II типу в стадії субкомпенсації, діабетична ретинопатія. Визначено, що ОСОБА_1 за станом здоров`я потребує стороннього догляду (а.с.15).

20.04.2023 позивачка подала довільної форми заяву до Ізмаїльського міського голови ОСОБА_3 , яку згідно штампу вхідної кореспонденції отримано Ізмаїльським міськвиконкомом 20.04.2023 року за вхід. №М-452. У заяві ОСОБА_1 просила прийняти рішення про надання їй соціальної послуги «догляд вдома» із визначенням надавача послуги члена її родини - ОСОБА_2 (а.с.16).

За результатом розгляду заяви листом Ізмаїльського міськвиконкому від 11.05.2023 №М-452 повідомлено, що форма заяви про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі та про згоду отримувати соціальні послуги затверджується Мінсоцполітики. При цьому, до такої заяви додаються документи згідно переліку, передбаченого п.7 Порядку подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.09.2020 №859. За таких обставин для призначення компенсації фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду, ОСОБА_2 , необхідно звернутися до громадської приймальні УП та СЗН ІМР Ізмаїльського району та надати необхідні документи (а.с.44-45).

Позивачка, вважаючи протиправною бездіяльність УП та СЗН ІМР Ізмаїльського району щодо нерозгляду її заяви від 20.04.2023, звернулась до суду з цим позовом.

Проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Основні організаційні та правові засади надання соціальних послуг, спрямованих на профілактику складних життєвих обставин, подолання або мінімізацію їх негативних наслідків, особам/сім`ям, які перебувають у складних життєвих обставинах визначає Закон України «Про соціальні послуги» від 17.01.2019 №2671-VIII (далі Закон №2671-VIII).

Соціальні послуги - дії, спрямовані на профілактику складних життєвих обставин, подолання таких обставин або мінімізацію їх негативних наслідків для осіб/сімей, які в них перебувають. Особі/сім`ї можуть надаватися одна або одночасно декілька соціальних послуг (п.17 ч.1 ст.1 Закону №2671-VIII).

До базових соціальних послуг відноситься послуга догляд вдома (п.1 ч.6 ст.16 Закону №2671-VIII).

Відповідно до п.1.4 розділу I Державного стандарту догляду вдома, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 13.11.2013 №760 (далі Державний стандарт) соціальна послуга догляду вдома - заходи, що проводяться за місцем проживання (вдома) отримувача соціальної послуги протягом робочого дня надавача соціальної послуги і полягають у наданні допомоги в самообслуговуванні особам, які частково або повністю втратили / не набули здатності до самообслуговування.

Згідно п.10 ч.1 ст. 1 Закону №2671-VIII отримувачі соціальних послуг - особи/сім`ї, які належать до вразливих груп населення та/або перебувають у складних життєвих обставинах, яким надаються соціальні послуги.

Відповідно до п.15 ч.1 ст.1 Закону №2671-VIII складні життєві обставини - обставини, що негативно впливають на життя, стан здоров`я та розвиток особи, функціонування сім`ї, які особа/сім`я не може подолати самостійно.

До чинників, що можуть зумовити складні життєві обставини відносяться, зокрема, похилий вік, часткова або повна втрата рухової активності, невиліковні хвороби, хвороби, що потребують тривалого лікування.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.1 Закону №2671-VIII надавачі соціальних послуг - юридичні та фізичні особи, фізичні особи - підприємці, включені до розділу «Надавачі соціальних послуг» Реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг.

Надавачі соціальних послуг провадять свою діяльність відповідно до законодавства про соціальні послуги, на підставі установчих та інших документів, якими визначено перелік соціальних послуг та категорії осіб, яким надаються такі послуги, за умови забезпечення їх відповідності критеріям діяльності надавачів соціальних послуг, встановленим Кабінетом Міністрів України.

Надавачі соціальних послуг можуть належати до державного, комунального або недержавного секторів (ч.1 ст.13 Закону №2671-VIII).

Згідно з ч.3 ст.13 Закону №2671-VIII до надавачів соціальних послуг недержавного сектору належать підприємства, установи, організації, крім визначених частиною другою цієї статті, громадські об`єднання, благодійні, релігійні організації, фізичні особи - підприємці та фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності.

Фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачам соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки та є, зокрема, невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися (п.4 ч.6 ст.13 Закону №2671-VIII).

Відповідно до ч.7 ст.13 Закону №2671-VIII фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, виплачується компенсація за догляд.

Отримувач соціальних послуг має право на вільний вибір надавачів соціальних послуг (п.5 ч.1 ст.12 Закону №2671-VIII).

Згідно зі ст.19 Закону №2671-VIII підставою для розгляду питання надання соціальних послуг за рахунок бюджетних коштів є подання до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчого органу міської ради міст обласного значення, ради об`єднаної територіальної громади за місцем проживання/перебування особи: 1) заяви особи або її законного представника про надання соціальних послуг; 2) звернення, повідомлення інших осіб в інтересах осіб/сімей, які потребують соціальних послуг.

Судом встановлено, що адресою реєстрації ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 (а.с.11). Таким чином, уповноваженим органом для розгляду заяви позивачки про надання соціальних послуг є - УП та СЗН ІМР Ізмаїльського району.

Проте ОСОБА_1 , маючи намір отримання соціальної послуги догляду вдома, 20.04.2023 року звернулась до Ізмаїльського міського голови Абрамченка А.В. із заявою, у якій просила надати їй соціальну послугу догляд вдома та визначити її надавачем родича заявниці - ОСОБА_2 . Вказана заява згідно штампу вхідної кореспонденції отримана Ізмаїльським міськвиконкомом 20.04.2023 року за вхід. №М-452.

Крім того, відповідно до абз.1 п.25 Порядку організації надання соціальних послуг, затввердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2020 №587 (далі Порядок №587) для отримання соціальних послуг особа, яка потребує соціальних послуг, подає уповноваженому органу за своїм задекларованим/зареєстрованим місцем проживання (перебування) заяву про надання соціальних послуг у письмовій або електронній формі, що складається за формою, затвердженою Мінсоцполітики, разом з документами, зазначеними в пункті 28 цього Порядку.

Наказом Міністерства соціальної політики України від 16.11.2020 №769 «Про затвердження форм документів, необхідних для надання соціальних послуг» відповідно до, зокрема, Закону №2671-VIII та Порядку №587 затверджено в тому числі форму заяви про надання соціальних послуг.

Відповідно до положень вказаних нормативно-правових актів для отримання соціальної послуги позивачці необхідно було звернутись до УП та СЗН ІМР Ізмаїльського району із заявою встановленого зразка. Однак заява ОСОБА_1 від 20.04.2023 не відповідає затвердженій Мінсоцполітики формі заяви про надання соціальних послуг, а також вказана заява подана не до уповноваженого органу.

Суд дійшов висновку що УП та СЗН ІМР Ізмаїльського району не допустив протиправної бездіяльності щодо розгляду заяви від 20.04.2023, яка до нього не надходила, та діяв в межах повноважень та в межах законодавства та відповідно до вимог Закону №2671-VIII та Порядку №587.

Крім того, суд враховує, що після відкриття провадження по цій справі 22.06.2023, ОСОБА_1 звернулась до УП та СЗН ІМР Ізмаїльського району із заявою про надання соціальних послуг від 31.07.2023 (зареєстрована 01.08.2023 за вхід. №168), затвердженої наказом Міністерства соціальної політики України від 16.11.2020 №769 форми, у якій просила надати їй платно соціальну послугу догляд вдома, надавачем соціальної послуги заявниця визначила її родича ОСОБА_2 (а.с.64-65).

Пунктами 36-37 Порядку №587 встановлено, що уповноважений орган протягом 10 робочих днів з дня одержання заяви відповідно до отриманих документів (даних) та з урахуванням результатів оцінювання потреб особи/ сім`ї у соціальних послугах приймає рішення про надання чи відмову в наданні соціальних послуг за рахунок бюджетних коштів, що видається за формою, затвердженою Мінсоцполітики.

Про прийняте рішення особа, її законний представник, уповноважена особа органу опіки та піклування інформується уповноваженим органом не пізніше ніж через 3 робочих дні з дати його прийняття шляхом надання (надсилання) повідомлення про надання/відмову в наданні соціальних послуг у паперовій або електронній формі.

Судом встановлено, що за результатом розгляду заяви 04.08.2023 УП та СЗН ІМР Ізмаїльського району прийнято рішення про надання соціальних послуг №200, яким вирішено надати ОСОБА_1 соціальну послугу догляд вдома платно, визначено надавачем соціальної послуги Комунальну установу «Ізмаїльський територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг)» (а.с.77).

Також 04.08.2023 на підставі прийнятого рішення УП та СЗН ІМР Ізмаїльського району надіслало ОСОБА_1 повідомлення про надання соціальних послуг (а.с.66).

Таким чином, заяву позивачки від 31.07.2023, подану після відкриття провадження по даній справі із дотриманням встановленої законодавством процедури звернення з заявою про надання соціальних послуг, розглянуто та за результатом її розгляду прийнято рішення від 04.08.2023 №200 про надання їй соціальної послуги догляд вдома.

У той же час, предметом позову по даній справі є заява позивачці від 20.04.2023 про надання соціальної послуги «догляду вдома», яка була подана з порушенням процедури та не до уповноваженого органу.

Суд враховує, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши достовірність та достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 2, 3, 6, 7, 8, 9, 12, 241-246 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області (вул. Івана Франка, 10, м. Ізмаїл, Одеська область, 68600, ), Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області (проспект Незалежності, 62, м. Ізмаїл, 68600, ), третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення набирає законної сили у порядку ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст. 295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва

.