Справа № 291/1632/22
Суддя: Митюк О. В.
Дата ухвалення: 2023-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 291/1632/22
Ружинський районний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

14 вересня 2023 року

Ружинський районний суд Житомирської області

в складі: головуючого - судді Митюк О.В.

за участю секретаря Герасимчук Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Ружині справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Житомирській області, Інспектора сектору реагування патрульної поліції Відділу поліцейської діяльності №2 (смт.Ружин) Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області Вознюк Анни Юріївни

про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

До Ружинського районного суду Житомирської області надійшли матеріали вищезазначеного адміністративного позову.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що 23.10.2022 року близько 10 год. 50 хв. в смт.Ружині Бердичівського району Житомирської області по вул.Стадіонній він перебував в автомобілі Шкода, н/з НОМЕР_1 .

До нього підійшов працівник поліції та вказала, що він порушив Правила дорожнього руху, оскільки здійснив зупинку ближче 10 м від пішохідного переходу.

Незважаючи на його пояснення відносно того, що зазначене не відповідає дійсності, оскільки він взагалі не керував транспортним засобом, а знаходився в ньому як пасажир, інспектором сектору реагування патрульної поліції Відділу поліцейської діяльності №2 (смт.Ружин) Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області Вознюк А.Ю. відносно нього була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, Серія БАД №633059 (далі-Постанова).

Відповідно до вищевказаної постанови він визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч.2 ст.126 , ч.1 ст.126 КУпАП, а саме, за те, що він «23.10.2022 р. о 10 год.40 хв. в смт.Ружині по вул.Стадіонній керував транспортним засобом Шкода здійснив зупинку ближче 10 м від пішохідного переходу, без посвідчення водія, тобто не маючи право керування таким транспортним засобом без посвідчення водія та не пред`явив поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.п. ПДР, чим скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.122, ч.2 ст.126, ч.1 ст.126 КУпАП».

За вчинення вказаного правопорушення поліцейським на нього накладено адміністративне стягнення - штраф в сумі 3400 грн.00 коп.

Свою вину в порушенні Правил дорожнього руху і, відповідно, у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.1 ст.126, ч.2 ст.126 КУпАП, він не визнає повністю і вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказані правопорушення є протиправною та підлягає скасуванню.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги викладені у позовній заяві. В подальшому подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Представник ГУНП в Житомирській області в судове засідання не з`явився, направив до суду відзив у якому просив відмовити у задоволенні позову, оскільки дії поліцейського відповідають вимогам закону, а також просив судове засідання провести без його присутності.

Відповідач - інспектор сектору реагування патрульної поліції Відділу поліцейської діяльності №2 (смт.Ружин) Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області Вознюк Анна Юріївна в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена. Відзив на позов до суду не подала.

У відповідності до частини 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Суд, заслухавши учасників, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Зі змісту постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №633059 від 23.10.2022, вбачається, що

23.10.2022 року близько 10 год. 50 хв. по вул.стадіонній в смт.Ружині Бердичівського району Житомирської області ОСОБА_1 порушив правила зупинки і стоянки, здійснив зупинку блище 10 м. від пішохідного переходу, без посвідчення водія та не пред`явив поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.122, ч.1 ст.126, ч.2 ст.126 КУпАП. Прийнятим по справі рішенням на позивача накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400,00 грн.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001№ 1306 (надалі -ПДР України).

За приписами ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі ч.1ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з п.п. 8, 11 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.1 Правил дорожнього руху України (ПДР)_останні відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктами 2.1.(а),(б), (г) Правил дорожнього руху обумовлений обов`язок водія мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб, чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення); (№258 від 27.03.2019).

Згідно з п. 15.9.(г) ПДР зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

За порушення вказаних обов`язків передбачена адміністративна відповідальність визначена

ч.1 ст.122, ч.1 ст.126, ч.2 ст.126 КУпАП.

Згідно ч.1 ст. 122 КУпАП (в редакції на момент вчинення правопорушення) перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг,правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками,- тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч.1 ст. 126 КУпАП (в редакції на момент вчинення правопорушення) керування транспортним засобом особою, яка немає при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі)обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством,- тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч.2 ст. 126 КУпАП (в редакції на момент вчинення правопорушення) керування транспортним засобом особою, яка немає права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка немає права керування таким транспортним засобом,- тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію".

За змістом статті 31 вказаного Закону, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Згідно зі ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський може зупиняти транспортні засоби та поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

За загальним правилом, відповідно до ст. 254 КУпАП, фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення протоколу про його вчинення уповноваженою на те посадовою особою. Відповідно до ч. 3 ст. 254 КУпАП, протокол не складається у випадках, передбачених ст. 258 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі встановлено Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395 (далі по тексту Інструкція № 1395).

Відповідно до п. 2 розділу 2 наказу від 07.11.2015 № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Відповідно до п. 3 розділу 5 наказу від 07.11.2015 № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо (стаття 36КУпАП). У цьому випадку поліцейський накладає стягнення тільки за ті адміністративні правопорушення, які він має право розглядати.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Як встановлено статтею 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Пунктом 9 розділу ІІІ Інструкції № 1395 встановлено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч.1 ст.122, ч.1 ст.126, ч.2 ст.126 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Пункт 10 інструкції № 1395 передбачає, що Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Пункт 6 IV Інструкції передбачає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або провідмову в її отриманні, або після повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Згідно зі ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Порядок використання фото та відео техніки встановлюється п. 9 ч.1 ст.31 та ст.40 Закону України «Про національну поліцію».

При цьому норма статті 31 Закону України «Про національну поліцію» є загальною нормою, яка безпосередньо не регламентує порядок застосування технічних приладів та технічних засобів.

Спеціальною нормою, яка регламентує порядок застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису є ст. 40 Закону України «Про національну поліцію».

Пункт 2 частини 1 ст.40 Закону України «Про національну поліцію» чітко встановлює порядок використання техніки в правовідносинах щодо безпеки дорожнього руху, види техніки та умови її використання.

Відповідно до п.2 частини 1 ст.40 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також поліція може використовувати інформацію, отриману за допомогою фото- і відеотехніки, технічних приладів та технічних засобів, що перебувають у чужому володінні.

Частиною 2 ст.40 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Також порядок використання технічного засобу відеозапису деталізовано Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026. Згідно з п. 5 розділу ІІ Інструкції, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Пункт 6 Інструкції передбачає, що під час здійснення повноважень поліцейський забезпечує збереження та належні умови експлуатації виданого йому портативного відеореєстратора та не допускає його розряджання.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15.05.2008 року відзначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення (п. 21 рішення).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

У рекомендації № R (91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Свідок ОСОБА_2 , суду пояснив, що подія була у 2022 році, вони з сином та дружиною поїхали до перукарні, коли приїхали син залишився в машині, а вони з дружиною пішли, через деякий час зателефонував син ОСОБА_1 і сказав, що підійшли поліцейські і вимагають документи. Коли він прийшов то поліцейські вже складали постанову та повідомили, що його син їздить без документів, хоч автомобіль стояв і син просто сидів у ньому. Позивач не має посвідчення водія та не керує автомобілем. Чи здійснювалась фото фіксація не знає. Постанову поліція не вручала, а прислали по пошті.

Свідок ОСОБА_3 , суду пояснила, що поїхала з сином та чоловіком в місто, вони з чоловіком пішли, а син залишився в машині, потім син зателефонував і сказав, що поліція складає постанову, безпосередньо вона всього не бачила. Коли їхали вона сиділа на пасажирському сидіні, а за кермом був чоловік ОСОБА_2 . Автомобіль належить їй, чи має син водійські права не знає.

На підставі вищевикладеного відповідачем не надано достатніх та належних доказів факту порушення позивачем ПДР України, а саме, що 23.10.2022 року близько 10 год. 50 хв. по вул.Стадіонній в смт.Ружині Бердичівського району Житомирської області ОСОБА_1 керував автомобілем ШКОДА р/н НОМЕР_1 та порушив правила зупинки і стоянки, здійснив зупинку ближче 10 м. від пішохідного переходу, без посвідчення водія та не пред`явив поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів чим скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.122, ч.1 ст.126, ч.2 ст.126 КУпАП.

З матеріалів справи та пояснень позивача і свідків вбачається, що позивач заперечує факт вчинення ним правопорушень, за які його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122, ч.1 ст.126, ч.2 ст.126 КУпАП., при цьому відповідачем докази вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення не надано, у постанові про притягнення позивача до відповідальності зазначено, що до постанови додається відеозапис, але він суду ненаданий, будь-яких інших належних доказів на підтвердження вчинення адміністративного правопорушення суду не представлено.

Отже, суд вважає, що зазначені принципи і положення Закону при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не були дотримані, оскільки переконливі докази вини позивача в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

За загальним правилом, поважними причинами визнаються такі причини або обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Іліан проти Туреччини» наголошував, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Отже, у кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти, чи є підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.

При вирішенні питання поновлення процесуального строку суд, в тому числі, враховує необхідність вирішення питання про те, якому принципу надати перевагу: принципу правової визначеності чи принципу забезпечення права на судовий захист, оскільки обидва принципи є елементами принципу верховенства права, закріпленими у Конвенції.

В свою чергу, при оцінці тривалості пропущеного строку звернення до суду, враховуючи обставини справи, суд віддає перевагу принципу забезпечення права на судовий захист, як елементу принципу верховенства права.

Вивчивши матеріали справи, з огляду на наявні у цій справі обставини, суд приходить до висновків, що мають місце підстави для поновлення ОСОБА_1 строку для звернення до суду із позовом, оскільки датою, коли він отримав постанову серії БАД №633059 від 23.10.2022 лише простим поштовим відправленням є 04.11.2022 року, при цьому звернувся до суду з позовом 07.11.2022, тобто до спливу вказаного у статті 286 КАС України строку.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 до відповідача Головного управління Національної поліції в Житомирській області, Інспектора сектору реагування патрульної поліції Відділу поліцейської діяльності №2 (смт.Ружин) Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області Вознюк Анни Юріївни про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, підлягає задоволенню, тому постанову серії БАД №633059 від 23.10.2022 року, якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122, ч.1 ст.126, ч.2 ст.126 КУпАП слід скасувати, та провадження по даній справі про адміністративне правопорушення закрити.

На підставі викладеного, керуючисьст. 7, 122, 126, 245, 251, 280, 293 КУпАП, ст.ст.6-9,20,77,78,243-246,286 КАС України, суд-

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області, Інспектора сектору реагування патрульної поліції Відділу поліцейської діяльності №2 (смт.Ружин) Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області Вознюк Анни Юріївни про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову серії БАД №633059 від 23.10.2022 року, винесену інспектором сектору реагування патрульної поліції Відділу поліцейської діяльності №2 (смт.Ружин) Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області Вознюк Анною Юріївною, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122, ч.1 ст.126, ч.2 ст.126 КупАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 3400 гривень, скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного Управління Національної поліції Житомирської області (місцезнаходження: м. Житомир, вул. Старий Бульвар,5/37, 10001) на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Повний текст рішення виготовлено 25.10.2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Житомирській області, яке знаходиться за адресою: 10001, м. Житомир, вул. Старий бульвар, 5/37.

Відповідач: інспектор СРПП Відділу поліцейської діяльності №2 Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області Вознюк Анна Юріївна, місце роботи якої: 13601, смт.Ружин, вул. Бірюкова, 29.

Суддя О. В. Митюк.