Справа № 754/8267/23
Суддя: Панченко О. М.
Дата ухвалення: 2023-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/120/23
Справа №754/8267/23
РІШЕННЯ

Іменем України

26 вересня 2023 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва Панченко О.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику сторін адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа: ОСОБА_2 про скасування постанови серії ЕАС № 7171270 від 15.06.2023 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просить скасувати постанову серії ЕАС № 7171270 від 15.06.2023про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною з наступних підстав.

Так, 15.06.2023 року його дружина - ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Кіа Rio, д.н. НОМЕР_1 дійсно здійснила зупинку вищевказаного транспортного засобу по вул. Електротехнічна 14, однак у відповідності до діючих Правил дорожнього руху України. По вулиці Електротехнічна 14 знаходиться житній ринок, дружина, перебуваючи з трьома малолітніми дітьми та важкими сумками, попросила його, оскільки він перебував поряд з ринком, забрати авто та під`їхати до неї.

В момент, коли він відчинив двері авто та натискав ричаг багажника, до нього підійшла раніше йому невідома особа у формі поліцейського та без представлення та будь-яких пояснень потребувала у нього водійське посвідчення та страховий поліс. Будь-яких пояснень з приводу надання посвідчення водія відповідач не надав. ОСОБА_1 дочекався поки відповідач походить, поспілкується з іншими особами, через 25-30 хвилин відповідач надав йому роздруківку Постанови. У свою чергу позивач попросив пояснити, коли саме почався розгляд справи про притягення його до адміністративної відповідальності, просив назвати пункти Правил дорожнього руху України, які нібито він порушив. Однак відповідач, не надав позивачу жодних обгрунтованих посилань щодо пунктів Правил дорожнього руху України, які нібито він порушив; відповідач не вказав, які саме дорожні знаки є на місці зупинки КТЗ Кіа Rio д.н. НОМЕР_1 ; відповідач не здійснював жодних замірів та не надав можливості надати йому будь-яких пояснень, зокрема пояснень ОСОБА_2 , яка припаркувала транспортний засіб. Вважає, постанову необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.06.2023 головуючим суддею по розгляду даної справи визначено суддю Панченко О.М.

Ухвалою суду від 29.06.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомленням (виклику) сторін.

04.08.2023 на адресу суду через засоби поштового зв`язку "Укрпошта" від третьої особи - ОСОБА_2 надійшли пояснення по справі, де зазначає наступне. ОСОБА_2 після ознайомлення з матеріалами даної справи підтверджує, що дійсно вона 15.06.2023 року припаркувала транспортний засіб Kia Rio, д.н. НОМЕР_1 по вул. Електротехнічна 14, при цьому жодної норми Правил дорожнього руху вона не порушувала. Вона візуально визначила відстань від зупинки громадського транспорту та її авто, побачила, що не буде заважати заїзду-виїзду автобусам, тому і припаркувалась. Зазначила, що працівниками поліції, як і місцевій владі абсолютно все одно, як паркуються на вул. Електротехнічній, там постійне нагромадження грузових авто та звалища сміття. Вказує, що вона разом із дітьми здійснювала покупки на ринку і помітила працівників поліції біля свого авто, в той же момент до неї зателефонував її чоловік і вона попросила його під`їхати до неї, оскільки дуже сильно розхвилювалась, була з малолітніми дітьми і не бажала вступати в розмову з працівниками поліції. По приїзду, її чоловік - ОСОБА_1 взяв у неї сумки та ключі і попрямував до їхнього авто, після чого на нього було складено постанову ЕАС №7171270, хоча за кермом Kia Rio, д.н. НОМЕР_1 він не перебував.

Представником відповідача по справі до суду надано відзив на позовну заяву, в якому він вказує, що інспектор поліції при складанні постанови діяв виключно в межах своїх повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством, а отже позов не підлягає задоволенню.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 15.06.2023 інспектором 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції капітаном поліції Косянчуком Є.В. винесено постанову Серія ЕАС № 7171270 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

У вказаній постанові зазначено, що 15.06.2023 о 12.31 годині в м. Києві по вул. Електротехнічна 14, водій ОСОБА_1 керував ТЗ та здійснив зупинку стоянку на зупинці громадського транспорту, чим порушив правила дорожнього руху та порушив п.33 ПДР -Порушення вимог дорожніх знаків.

Будь-яких доказів на підтвердження того, яким чином інспектором поліції зафіксовано порушення позивачем вимог ПДР України із цієї постанови не вбачається.

Вважаючи постанову протиправною, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі ПДР України).

Пунктом 1.1. ПДР України визначено, що ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Положеннями пунктів 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

За змістом пункту 1.10. ПДР України учасник дорожнього руху - особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин, велосипедист, а також особа, яка рухається в кріслі колісному.

Водночас, водієм у розумінні ПДР України є особа, яка саме керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Разом з тим, пішохід, відповідно до ПДР, це особа, яка бере участь у дорожньому русі поза транспортними засобами і не виконує на дорозі будь-яку роботу. До пішоходів прирівнюються також особи, які рухаються в кріслах колісних без двигуна, ведуть велосипед, мопед, мотоцикл, везуть санки, візок, дитячу коляску чи крісло колісне.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

У Постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, зазначається, що ОСОБА_1 порушив п.33 ПДР. Однак виходячи з діючих Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ 10 жовтня 2001 р. №1306 взагалі відсутній п. 33. В ПДР України мається розділ 33, в переліку якого є:

- Глава 1 Розділу 33 "Попереджувальні знаки";

- Глава 2 Розділу 33 "Знаки пріоритету";

- Глава 3 Розділу 33 "Заборонні знаки";

- Глава 4 Розділу 33 "Наказові знаки";

- Глава 5 Розділу 33 "Інформаційно-вказівні знаки";

- Глава 6 Розділу 33 "Знаки сервісу";

- Глава 7 Розділу 33 " Таблички до дорожніх знаків".

У розділі 33 ПДР України міститься більше 381 дорожнього знаку, однак, саме яку вимогу і якого саме дорожнього знаку порушив ОСОБА_1 у Постанові не вказано.

Статтями 72-79 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази - не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі статтею 293 КУпАП і роз`яснень, викладених в пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 24.06.1988 «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» - орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, виходячи із закріпленого в частині 4 статті 129 Конституції України принципу змагальності і рівності сторін у судочинстві, обов`язок доказування законності застосування адміністративного стягнення при розгляді скарги громадянина в суді покладається на орган (посадову особу), яким винесено оскаржувану постанову.

Статтею 251 КУпАП відзначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, суд звертає увагу на приписи ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», якими відзначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зазначає, що постанова про вчинення адміністративного правопорушення не може бути єдиним та достатнім доказом вчинення позивачем вказаного правопорушення.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що оскільки сторона відповідача жодних належнихта допустимих доказів на спростування заявлених ОСОБА_1 позовних вимог суду не надала, доводи позивача про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення в суді не спростувала, доказів на підтвердження порушення позивачем ПДР України та вчинення адміністративного правопорушення не надала та оскаржувана позивачем постанова їх не містить, а тому постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАС № 7171270 від 15 червня 2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 73-74, 139, 245, 251, 280 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа: ОСОБА_2 про скасування постанови серії ЕАС № 7171270 від 15.06.2023 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі- задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 71171270 від 15.06.2023 року, щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , винесену інспектором Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції 1 батальйону 2 роти капітаном поліції Косянчуком Євгенієм Віталійовичем.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції (ЄДРПОУ - 40108646) за рахунок його бюджетних асигнувань 536,80 грн. на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_2 ) в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Деснянський районний суд м. Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Оксана Панченко