Справа № ЗПП/320/111/23
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2023-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

22 вересня 2023 року м.Київ № ЗПП/320/111/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ТОВ "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ" про забезпечення, подану до подачі адміністративного позову,

в с т а н о в и в :

До Київського окружного адміністративного суду звернулось ТОВ "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ" з заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви, у якій просить суд:

- зупинити дію вимоги Північного офісу Державної аудиторської служби Україні викладеної в листі №262611-14/6004-2023 від 18.08.202 "Щодо усунення порушень законодавства";

- заборонити Північну офісу Державної аудиторської служби України та Київській міські; територіальній комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах (КМВА) вчиняти будь-які дії, спрямовані на реалізацію вимоги викладеної в листі від 18.08.2023 № 262611-14/6004-2023, у частині коригування розрахунку обсягу заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з постачання централізованого опалення, централізованого постачання опалення, гарячої води, послуг з постачання теплової енергії, гарячої води щодо зменшення фактичних витрат, включених до розрахунку, на загальну суму 255 268,98 гривень.

Дана заява була передана судді відділом ДЗК суду 22.09.2023 для подальшого розгляду.

В обґрунтування поданої до суду заяви про забезпечення позову позивач посилається на приписи Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), зокрема на те, що відповідно до норм ст.150 КАС України суд за заявою учасника справи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Зокрема, позивач зазначає, що з огляду на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» у розумінні Закону України від 02.06.2005 №2633-IV «Про теплопостачання» є теплогенеруючою та теплопостачальною організацією теплової енергії і ліцензіатом Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг з виробництва та постачання теплової енергії.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» НКРЕКП є колегіальним органом, що здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Враховуючи вищезазначене НКРЕКП здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю Позивача.

Зважаючи на те, що Київською міською державною адміністрацією прийнято рішення про застосування ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» в період дії воєнного стану тарифів на теплову енергію та послуги з постачання теплової енергії та гарячої води у розмірі нижчому від економічно обґрунтованих, відповідно положень ст. 4 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення», вимог Методики визначення заборгованості з різниці в тарифах, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 15.09.2021 р. № 977 Відповідач підготував та подало на узгодження Київській міській територіальній комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах розрахунки з різниці економічно обґрунтованих та фактично застосованих.

Північним офісом Державної аудиторської служби України відповідно до п. 1.2.4.1 Плану проведення заходів державного фінансового контролю на II квартал 2023 року проведено ревізію окремих питань фінансово- осподарської діяльності ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» за період з 01.06.2021 по 31.12.2022 та складено акт ревізії від 12.07.2023 № 11-30/288.

За результатами проведеної відповідачем ревізії достовірності розрахунків заборгованості з різниці в тарифах наданих територіальним комісіям, представниками Північного офісу Держаудитслужби в Акті ревізії зазначено, що всупереч абз. 1 п. 9 Методики визначення заборгованості з різниці в тарифах, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від

15,09.2021 №977, ч. 5 ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 996-XIV, п. 3.10.3, п. 3.14 Облікової політики ТОВ «ЄВРО- РЕКОНСТРУКЦІЯ» внаслідок включення витрат на створення (нарахування) резерву відпусток, при відсутності будь-яких зобов`язань (зокрема, нарахування та виплати заробітної плати (відпусток)), позивачем завищено обсяг заборгованості з різниці в тарифах на суму 255 268,98 грн, який не профінансовано.

У зв`язку з тим, що висновки перевірки викладені в Акті ревізії не відповідають чинному законодавству, позивачем було підписано Акт ревізії з запереченнями.

Північний офіс Держаудитслужби відправив на адресу позивача вимогу, викладену в листі № 262611-14/6004-2023 від 18.08.2023 «Щодо усунення порушень законодавства», якою вимагає, щоб позивач провів коригування розрахунку обсягу заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з постачання централізованого опаленім, централізованого постачання опалення, гарячої води, послуг з постачання, теплової енергії, гарячої води в частині зменшення фактичних витрат, включених до розрахунку, на загальну суму 255 268,98 гривень та надати протягом 30 календарних днів з дня отримання вимоги інформацію про вжиті заходи з усунення недоліків разом із завіреними копіями підтвердних первинних документів (скорегованого розрахунку заборгованості з різниці в тарифах).

Зазначена вимога була отримана ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» 23.08.2023 за вхідним номером 2454/5-18.

Позивач стверджує про те, що найближчим часом звернеться із позовною заявою до Київський окружного адміністративного суду, предметом якої буде, визнання протиправною та скасування вимоги та висновків, викладених у акті ревізії №11-30/288 від 12.07.2023.

Вирішуючи питання про наявність обставин, що дають підстави для забезпечення позову, суд виходить з наступного.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з п.6 ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ч.1 ст.150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 ст.150 КАС України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Суд зазначає, що підстави, з яких може бути вжито заходів забезпечення позову, є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Також, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

Тобто, обов`язковою умовою застосування заходів забезпечення позову є наявність хоча б однієї з таких обставин: очевидність небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; доведення позивачем того, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Частиною 1 ст.151 КАС України визначено види забезпечення позову.

У відповідності до ч.2 ст.151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Суд зазначає, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Також, суд звертає увагу, що відповідно до п.3 ч.1 ст.152 КАС України чітко встановлено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову.

При цьому, з урахуванням викладених вище приписів вимог чинного законодавства України щодо подання заяви про забезпечення позову, судом було встановлено, що з аналізу заяви про забезпечення позову поданої позивачем до суду вбачається, що останній не надає належних та допустимих обґрунтувань та підстав та необхідності забезпечення позову судом шляхом зупинення дії постанови Державної служби України з безпеки на транспорті та заборони пред`являти таку постанову до примусового виконання.

Також, на переконання суду, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження існування реальної очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам та інтересам на час оскарження вимоги Північного офісу Державної аудиторської служби України, викладеної в листі №262611-14/6004-2023 від 18.08.2023 "Щодо усунення порушень законодавства", а викладені у заяві про забезпечення позову обставини свідчать про відсутність належного обґрунтування того, що захист прав та інтересів позивача стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

З аналізу викладеного вище та викладених заявником аргументів у поданій заяві, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню, оскільки позивачем лише вказано про можливі негативні наслідки, проте не обґрунтовано в чому полягатимуть такі негативні наслідки, які не можна бути усунути в разі задоволення позову, внаслідок звернення стягнення. Зокрема, на переконання суду, заявником не надано доказів на підтвердження майнового стану позивача.

При цьому суд зазначає, що незгода заявника з рішеннями та діями суб`єкта владних повноважень про звернення стягнення на кошти позивача, відсутність волевиявлення щодо сплати суми боргу не є підставою для застосування заходів забезпечення позову відповідно до ст.150 КАС України.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що у справі «Беєлер проти Італії» Європейський суд з прав людини зазначив, що будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні ч.1 ст.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, лише якщо забезпечено «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогам захисту основоположних прав конкретної особи. Питання щодо того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним.

У рішенні від 09.01.2007 у справі «Інтерсплав» проти України» Суд наголосив, що втручання має бути пропорційним та не становити надмірного тягаря, іншими словами воно має забезпечувати «справедливий баланс» між інтересами особи і суспільства.

Тобто, при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову перш за все необхідно перевірити наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

З урахуванням зазначеного, у суду відсутні правові підстави вважати, що невжиття судом заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав та інтересів заявника, а тому, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Відтак, на даній стадії, на підставі наданих заявником доказів та наведених доводів, суд не вбачає за можливе застосувати заявлені позивачем заходи забезпечення позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.150, 151, 153-155, 243, 248 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ТОВ "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ" про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею (суддями).

Відповідно до ч.8 ст.154 КАС України ухвала про відмову у забезпеченні адміністративного позову може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.293-297 КАС України.

Суддя Лисенко В.І.