Справа № 260/7299/23
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2023-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

26 вересня 2023 рокум. Ужгород№ 260/7299/23

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дору Ю.Ю., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Закарпатській області про визнання протиправною бездіяльності і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Орбан Наталія Леонідівна в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Закарпатській області (далі - відповідач), у якому просить: визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Закарпатській області щодо не списання безнадійного податкового боргу, в тому числі нарахованої пені у розмірі 90368,64 грн, який виник у ОСОБА_1 та зобов`язати ГУ ДПС у Закарпатській області прийняти рішення про списання вищевказаного безнадійного податкового боргу, стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 1073,60 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 серпня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та надано строк відповідачу для подання відзиву на позовну заяву.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернувся до ГУ ДПС у Закарпатській області з листом від 20.06.2023 року щодо списання безнадійного податкового боргу, проте ГУ ДПС у Закарпатській області відмовило визнати борг безнадійним та списати його. Відповідач заперечує пропуск позовної давності на стягнення таких коштів з позивача, хоча сам закладає борг по земельному податку за період з 2014 року, а податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки з 2016 року.

Позивач вважає, що бездіяльність ГУ ДПС у Закарпатській області є незаконною, оскільки борг, розрахований ГУ ДПС у Закарпатській області не був стягнутий протягом 1095 днів з дня його виникнення і, відповідно до п.102.4 ст.102 Податкового кодексу України, є безнадійним.

До суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача зазначив, що заперечує щодо задоволення позову. В обгрунтування заперечень щодо заявлених позовних вимог зазначає, що пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу. Крім цього, відповідач вказує, що згідно пункту 102.9 статті 102 ПКУ на період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану, що вводиться в Україні, зупиняється перебіг строків, визначених цим Кодексом, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Відповідно до підпункту 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПКУ для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Представник відповідача вказує на пункт 1 Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовження такого в подальшому відповідно до законодавства.

У зв`язку з чим, вважає, що граничні строки стягнення податкового боргу за указаними податковими повідомленнями-рішеннями згідно листа Головного управління №1268/6/07-16-24-03-09 від 31.01.2023 станом на 31.07.2023 були зупиненими та відповідно не пропущеними.

Судом встановлено, що згідно даних інформаційно-комунікаційних систем ДПС станом на 30.01.2023 по гр. ОСОБА_1 обліковується податковий борг у сумі 90368,64 грн., а саме: за кодом доходів бюджету 18010700 «Земельний податок з фізичних осіб» у сумі 34629,39 грн.:

- Пеня відповідно ст.129 ПКУ за результатами погашення боргу, платіжний документ від 26.08.2014 №2934/10/25 на суму 1173,85 грн.;

- Пеня відповідно ст.129 ПКУ за результатами погашення боргу, платіжний документ від 26.08.2014 №2934/10/25 на суму 1050,91 грн.;

- Податкове повідомлення-рішення (форма «Ф») № 50942-15 від 30.06.2014 (терм.спл.29.08.2014) на суму 1689,05 грн;

- Податкове повідомлення-рішення (форма «Ф») № 3279996 від 30.06.2015 (терм.спл.29.08.2015) на суму 2109,58 грн;

- Податкове повідомлення-рішення (форма «Ф») № 8280-11 від 30.06.2016 (терм.спл.29.08.2016) на суму 3022,94 грн;

- Податкове повідомлення-рішення (форма «Ф») № 8327430-09 від 31.10.2017 (терм.спл.30.12.2017) на суму 3204,32 грн;

- Податкове повідомлення-рішення (форма «Ф») № 1-0714 від 30.06.2018 (терм.спл.29.08.2018) на суму 3204,48 грн;

- Податкове повідомлення-рішення (форма «Ф») № 92642-5513-0714 від 30.07.2019 (терм.спл.28.09.2019) на суму 4806,71 грн;

- Податкове повідомлення-рішення (форма «Ф») № 8-0714 від 10.06.2020 (терм.спл.29.08.2020) на суму 5131,27 грн;

- Податкове повідомлення-рішення (форма «Ф») № -0714 від 17.05.2021 (терм.спл.29.08.2021) на суму 9236,28 грн;

За кодом доходів бюджету 18010300 «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості» у сумі 55 739,25 гривень:

- Податкове повідомлення-рішення (форма «Ф») № 17563-09 від 20.06.2017 (терм.спл.30.12.2017) на суму 5284,35 грн;

- Податкове повідомлення-рішення (форма «Ф») № 17564-09 від 20.06.2017 (терм.спл.30.12.2017) на суму 4780,01 грн;

- Податкове повідомлення-рішення (форма «Ф») № 0-0714 від 20.04.2018 (терм.спл.02.11.2018) на суму 6135,68 грн;

- Податкове повідомлення-рішення (форма «Ф») № 0-0714 від 20.04.2018 (терм.спл.02.11.2018) на суму 5550,08 грн;

- Податкове повідомлення-рішення (форма «Ф») № 0-0714 від 17.04.2019 (терм.спл.28.10.2019) на суму 17846,20 грн;

- Податкове повідомлення-рішення (форма «Ф») № 0-0714 від 17.04.2019 (терм.спл.28.10.2019) на суму 16142,93 грн.

Протягом усього часу існування податкового боргу, який виник на підставі вищевказаних податкових повідомлень-рішень, відповідачем обліковувався цей борг за позивачем в інтегрованій картці платника. Судом не було встановлено, що відповідач звертався про стягнення такого податкового боргу. Позивач самостійне погашення цього богу не здійснював.

Судом встановлено, що кінцевими термінами сплати зобов`язань по податку за податковим повідомленням-рішенням № 50942-15 від 30.06.2014 є 29.08.2014; за податковим повідомленням-рішенням № 3279996 від 30.06.2015 є 29.08.2015; за податковим повідомленням-рішенням № 8280-11 від 30.06.2016 є термін 29.08.2016; за податковим повідомленням-рішенням № 8327430-09 від 31.10.2017 є 30.12.2017; за податковим повідомленням-рішенням № 1-0714 від 30.06.2018 є 29.08.2018; за податковим повідомленням-рішенням № 92642-5513-0714 від 30.07.2019 є 28.09.2019; за податковим повідомленням-рішенням № 8-0714 від 10.06.2020 є термін 29.08.2020; за податковим повідомленням-рішенням № -0714 від 17.05.2021 є термін 29.08.2021.

Кінцевими термінами сплати зобов`язань по податку за податковим повідомленням-рішенням № 17563-09 від 20.06.2017 є термін 30.12.2017; за податковим повідомленням-рішенням № 17564-09 від 20.06.2017 є 30.12.2017; за податковим повідомленням-рішенням № 0-0714 від 20.04.2018 є 02.11.2018; за податковим повідомленням-рішенням № 0-0714 від 20.04.2018 є 02.11.2018; за податковим повідомленням-рішенням № 0-0714 від 17.04.2019 є 28.10.2019; за податковим повідомленням-рішенням № 0-0714 від 17.04.2019 є термін 28.10.2019.

Зазначені обставини є доведеними і не спростовуються сторонами.

Позивач 20.06.2023 року звернувся із заявою до ГУ ДПС у Закарпатській області про списання безнадійного податкового боргу в сумі 90368,64 грн., стосовно якого минув строк позовної давності.

Листом за №5893/6/07-16-13-08-08 від 13.07.2023 ГУ ДПС у Закарпатській області, повідомило позивача про те, що відсутні законодавчо встановлені підстави визнати податковий борг безнадійним та подальше прийняття рішення щодо списання податкового боргу.

Дослідивши позиції сторін викладені у їх заявах по суті, проаналізувавши письмові докази по справі та враховуючи приписи діючого законодавства суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

За правилами підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно пункту 36.1 статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

У відповідності підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Отже, невиконання платником податку обов`язку зі сплати узгодженого податкового зобов`язання призводить до набуття такого зобов`язанням статусу податкового боргу, процедура стягнення якого визначається законом.

Проте за наявності певних обставин, визначених законодавством, податковий борг може бути визнаний безнадійним та списаний.

Правила списання безнадійного податкового боргу врегульовані статтею 101 ПК України, у відповідності до пункту 101.1 якої списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

У пункті 101.2 вказаної статті наведено перелік ознак, що дозволяють відрізнити податковий борг від безнадійного податкового боргу.

Так, під терміном «безнадійний» розуміється, окрім іншого, податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом (підпункт 101.2.3 пункту 101.2 статті 101 ПК України).

Відповідно до пункту 101.5 статті 101 ПК України контролюючі органи щокварталу здійснюють списання безнадійного податкового боргу. Порядок такого списання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Строки давності та їх застосування визначені у статті 102 ПК України.

Згідно з пунктом 102.1 статті 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Відповідно до пункту 102.4 статті 102 ПК України, - у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Аналізуючи зазначені норми закону, суд зазначає, що за кожним податком та збором у платника податку виникає безумовний податковий обов`язок сплатити суму такого податку чи збору в порядку і строки, визначені законом. Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. У разі виникнення у платника податку податкового боргу платник зобов`язаний його сплатити, а у разі несплати - податковий обов`язок не є виконаним.

У такому разі контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі (пункт 95.1 статті 95 ПК України).

При цьому стягнення коштів контролюючий орган має право ініціювати тільки в межах 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Податковий борг платника податків, стосовно якого минув цей строк давності, не може бути ініційований контролюючим органом до стягнення, оскільки безумовно вважається безнадійним.

Такий правовий висновок викладено Верховним Судом КАС у постанові від 08.04.2021 року у справі № 812/1541/16.

Механізм списання безнадійного податкового боргу визначено Порядком списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України № 577 від 10 жовтня 2013 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31 жовтня 2013 року за № 1844/24376 (далі - Порядок № 577).

Згідно пункту 2.1 зазначеного Порядку № 577, під терміном "безнадійний податковий борг" слід розуміти: 1) податковий борг платника податків, визнаного в установленому порядку банкрутом, вимоги щодо якого не були задоволені у зв`язку з недостатністю майна банкрута; 2) податковий борг фізичної особи, яка: визнана в судовому порядку недієздатною, безвісно відсутньою або оголошена померлою, у разі недостатності майна, на яке може бути звернуто стягнення згідно із законом; або померла, у разі недостатності майна, на яке може бути звернуто стягнення згідно із законом; або понад 720 днів перебуває у розшуку; 3) податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений статтею 102 Податкового кодексу України; 4) податковий борг платника податків, що виник унаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).

На виконання пунктів 4.1, 4.2, 4.3, 4.4, 4.5 Порядку № 577 списання безнадійного податкового боргу платників податків у випадках, передбачених підпунктом 4 пункту 2.1 Порядку (виникнення податкового боргу внаслідок форс-мажорних обставин), платник податків звертається до органу доходів і зборів за місцем обліку безнадійного податкового боргу та/або за місцем обліку такого платника з письмовою заявою, в якій зазначаються суми податків та зборів, що підлягають списанню. До заяви обов`язково додаються документи, які підтверджують, що податковий борг вважається безнадійним.

За результатами розгляду документів, наданих платником податків, керівник (його заступник) органу доходів і зборів за наявності підстав приймає рішення про списання безнадійного податкового боргу, яке оформляється на бланку за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

В інших випадках, передбачених підпунктами 1, 2, 3, 5 пункту 2.1 розділу II цього Порядку № 577 (в тому числі відносно податкового боргу по якому минув строк позовної давності), орган доходів і зборів здійснює процедури щодо проведення списання безнадійного податкового боргу відповідно до вимог пункту 4.2 цього розділу.

Структурний підрозділ органу доходів і зборів, до функцій якого належить списання безнадійного податкового боргу, здійснює таке списання щокварталу протягом двадцяти календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку, передбаченого для подання податкової декларації (розрахунку) за звітний (податковий) квартал. Рішення про списання безнадійного податкового боргу вноситься до інформаційної системи не пізніше наступного робочого дня після підписання такого рішення.

Таким чином, зі змісту вищенаведених норм Порядку № 577 вбачається, що списання безнадійного податкового боргу, яким є податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності у 1095 днів, здійснюється контролюючим органом самостійно на підставі даних автоматизованої інформаційної системи станом на день виникнення безнадійного податкового боргу, або за даними довідки відповідного контролюючого органу про наявність безнадійного податкового боргу на день виникнення безнадійного податкового боргу.

При цьому, звернення платника податків про списання безнадійного податкового боргу є обов`язковим лише у випадку, якщо такий податковий борг виник внаслідок непереборної сили (форс-мажорних обставин), як це встановлено нормою пункту 4.1 Порядку № 577. В інших випадках, передбачених пунктом 101.2 статті 101 ПК України, пунктом 2.1 розділу ІІ Порядку № 577, розгляд питання про списання безнадійного податкового боргу ініціюється контролюючими органами щоквартально та проводиться автоматично, без участі платника податків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що податковий борг по земельному податку згідно інтегрованих карток платника податків ОСОБА_1 виник у зв`язку з нарахуванням пені відповідно ст.129 ПКУ за результатами погашення боргу за платіжним документом від 26.08.2014 №2934/10/25 на суму 1173,85 грн. та пені нарахованої відповідно ст.129 ПКУ за результатами погашення боргу за платіжним документом від 26.08.2014 №2934/10/25 на суму 1050,91 грн.; за податковими повідомленнями-рішеннями: № 50942-15 від 30.06.2014 на суму 1689,05 грн, термін сплати 29.08.2014; № 3279996 від 30.06.2015 на суму 2109,58 грн термін сплати - 29.08.2015; № 8280-11 від 30.06.2016 на суму 3022,94 грн, термін сплати - 29.08.2016; № 8327430-09 від 31.10.2017 на суму 3204,32 грн, термін сплати - 30.12.2017; № 1-0714 від 30.06.2018 на суму 3204,48 грн термін сплати 29.08.2018; № 92642-5513-0714 від 30.07.2019 на суму 4806,71 грн., термін сплати 28.09.2019, нарахований понад 1095 днів.

Окрім цього, податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у сумі 55739,25 грн, який було нараховано відповідно до податкового повідомлення-рішення № 17563-09 від 20.06.2017 на суму 5284,35 грн термін сплати- 30.12.2017; № 17564-09 від 20.06.2017 на суму 4780,01 грн, термін сплати - 30.12.2017; № 0-0714 від 20.04.2018 на суму 6135,68, термін сплати - 02.11.2018; № 0-0714 від 20.04.2018 на суму 5550,08 грн термін сплати - 02.11.2018; № 0-0714 від 17.04.2019 на суму 17846,20 грн термін сплати 28.10.2019; № 0-0714 від 17.04.2019 на суму 16142,93 термін сплати 28.10.2019 нарахований понад 1095 днів, що відповідачем не заперечується

Разом з тим, податковий борг по земельному податку ОСОБА_1 який було нараховано відповідно до податкового повідомлення-рішення № 8-0714 від 10.06.2020 на суму 5131,27 грн (терм.спл.29.08.2020) та податкового повідомлення-рішення № -0714 від 17.05.2021 на суму 9236,28 грн (терм.спл.29.08.2021) не виходить за межі 1095 днів, відтак, у силу приписів чинного законодавства не може вважатися безнадійним.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що відповідно до вищезазначених норм законодавства, заборгованість позивача по земельному податку у сумі 20261,84 грн. та заборгованість позивача з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у сумі 55739,25 грн. визначається як безнадійний податковий борг, оскільки позивач добровільно не сплатив визначені податкові зобов`язання, а самим податковим органом протягом 1095 днів не вживались заходи щодо примусового стягнення зазначеного податкового боргу.

З урахуванням наведеного, податковий борг у відповідності до положень Податкового кодексу України визнається безнадійним, а тому у контролюючого органу не було правових підстав для відмови у задоволенні заяви позивача від 10.06.2023 року.

Суд звертає увагу, що законодавством чітко визначено при наявності яких умов податковий орган повинен прийняти рішення про визнання заборгованості безнадійною і її списання. При цьому, законодавством передбачено, що податковий орган перевіряє наявність цих умов і за їх наявності приймає відповідне рішення про списання боргу.

Оскільки відповідач таке рішення не прийняв то його бездіяльність є протиправною.

Щодо посилання відповідача на пункт 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України вважає, з приводу граничних строків стягнення податкового боргу за податковими повідомленнями рішення, які з точки зору відповідача є зупиненими та, відповідно, не є пропущеними.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

В подальшому Указом Президента України від 14 березня 2022 року за № 133/2022 на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", внесено часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, та продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 воєнний стан в Україні продовжується з 05:30 год 25 квітня 2022 року строком на 30 діб (тобто до 25 травня).

Відповідно до Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 17.05.2022 року № 341/2022, продовжується строк дії воєнного стану в Україні з 05:30 год 25.05.2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 12.08.2022 року № 573/2022 воєнний стан в Україні продовжується з 05:30 год 23.08.2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 07 листопада 2022 року № 757 воєнний стан в Україні продовжений на 90 днів до 19 лютого 2023 року.

Указом Президента України від 06 лютого 2023 року № 58/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 1 травня 2023 року №254/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 2023 року 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ дія пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України зупинена на період дії воєнного, надзвичайного стану. Таким чином норма, на яку посилається відповідач не повинна застосовуватися у спірних правовідносинах.

Абзацом п`ятим пп. 69.9 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України установлено, що для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім строків здійснення заходів з погашення податкового боргу платників податків суб`єктів господарювання, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки, передбачені статтями 59-60, 87-101 цього Кодексу, та/або визначення грошових зобов`язань згідно із статтею 116 цього Кодексу.

Крім того, ще заздалегідь до виникнення короновірусних обмежень зі спливом граничних строків стягнення податкового боргу, установленого статтею 102 пунктом 102.4 ПК України відповідно до статті 101 пункту 101.2 підпункту 101.2.3 ПК України статусу безнадійного набув податковий борг позивача за платежем код: 18010700 «Земельний податок з фізичних осіб» у сумі 20261,84 грн. та податковий борг позивача за платежем код: 18010300 "податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості" на суму 55739,25 грн.

Відповідно до статті 77 частини 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити частково.

Позивачем заявлено про стягнення на його користь судових витрат у вигляді судового збору та витрат на правничу допомогу.

Що стосується стягнення судового збору то така вимога в силу приписів ч.1 статті 139 КАС України підлягає задоволенню. З урахуванням часткового задоволення позовних вимог, на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 902,90 грн.

Що стосується вимог про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд зазначає, що у постанові від 24.01.2019 року у справі № 910/15944/17 Верховний Суд зауважив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Згідно зі статтею 30 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У свою чергу, в підтвердження здійсненої правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та витрачений час.

Суд зазначає, що до позовної заяви позивачем додано Договорів про надання правової допомоги від 10 січня 2023 року, ордер про надання правничої правової допомоги та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю. Детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги позивачем не надано.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Суд звертає увагу, що відповідно положень ч.4 ст. 134 КАС України, учасник справи має подати детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом.

У наданих документах на підтвердження понесених витрат на правову допомогу не надано доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт на виконання умов договору та їх вартості з розрахунку вартості юридичних послуг за годину часу.

Крім цього, на підтвердження здійсненної правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором. Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид правової послуги та витрачений час.

Однак, таких документів позивачем також не надано.

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Такі самі критерії використовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Так, у рішенні ЄСПЛу справі «East/West Alliance Limited» проти України», оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, суд виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy), №34884/97).

Враховуючи те, що позивачем в обґрунтування заявленої вартості правової допомоги не було надано належних та достатніх доказів на підтвердження фактичного обсягу наданої правової допомоги, не надано опису виконаних робіт, також розрахунку понесених витрат, в тому числі за певний вид наданої послуги та витрачений час та із зазначенням погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, суд робить висновок, що позивачем не надано відповідного документального підтвердження понесення ним, в рамках цієї справи, витрат на правничу допомогу.

За таких обставин, у задоволенні заяви представника позивача про стягнення витрат на правову допомогу слід відмовити.

Керуючись статтями 70-77, 242- 246, 250, 255 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м.Ужгород, вул.Волошина, 52, код ЄДРПОУ ВП 44106694) про визнання протиправною бездіяльності і зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Закарпатській області (код ЄДРПОУ ВП 44106694) щодо несписання в інтегрованій картці платника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) безнадійного податкового боргу по земельному податку (18010700), який виник на підставі погашення боргу за платіжним документом від 26.08.2014 №2934/10/25 на суму 1050,91 грн.; за платіжним документом від 26.08.2014 №2934/10/25 на суму 1173,85 грн.; за податковим повідомленням-рішенням № 50942-15 від 30.06.2014 на суму 1689,05 грн; за податковим повідомленням-рішенням № 3279996 від 30.06.2015 на суму 2109,58 грн; за податковим повідомленням-рішенням № 8280-11 від 30.06.2016 на суму 3022,94 грн; за податковим повідомленням-рішенням № 8327430-09 від 31.10.2017 на суму 3204,32 грн; за податковим повідомленням-рішенням № 1-0714 від 30.06.2018 на суму 3204,48 грн; за податковим повідомленням-рішенням № 92642-5513-0714 від 30.07.2019 на суму 4806,71 грн. та безнадійного податкового боргу з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (18010300), який виник на підставі податкового повідомлення-рішення № 17563-09 від 20.06.2017 на суму 5284,35 грн; податкового повідомлення-рішення № 17564-09 від 20.06.2017 на суму 4780,01 грн; податкового повідомлення-рішення № 0-0714 від 20.04.2018 на суму 6135,68; податкового повідомлення-рішення № 0-0714 від 20.04.2018 на суму 5550,08 грн; податкового повідомлення-рішення № 0-0714 від 17.04.2019 на суму 17846,20 грн; податкового повідомлення-рішення № 0-0714 від 17.04.2019 на суму 16142,93.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Закарпатській області (код ЄДРПОУ ВП 44106694) списати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) безнадійний податковий борг по земельному податку (18010700), який виник на підставі погашення боргу за платіжним документом від 26.08.2014 №2934/10/25 на суму 1050,91 грн.; за платіжним документом від 26.08.2014 №2934/10/25 на суму 1173,85 грн.; за податковим повідомленням-рішенням № 50942-15 від 30.06.2014 на суму 1689,05 грн; за податковим повідомленням-рішенням № 3279996 від 30.06.2015 на суму 2109,58 грн; за податковим повідомленням-рішенням № 8280-11 від 30.06.2016 на суму 3022,94 грн; за податковим повідомленням-рішенням № 8327430-09 від 31.10.2017 на суму 3204,32 грн; за податковим повідомленням-рішенням № 1-0714 від 30.06.2018 на суму 3204,48 грн; за податковим повідомленням-рішенням № 92642-5513-0714 від 30.07.2019 на суму 4806,71 грн. та безнадійний податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (18010300), який виник на підставі податкового повідомлення-рішення № 17563-09 від 20.06.2017 на суму 5284,35 грн; податкового повідомлення-рішення № 17564-09 від 20.06.2017 на суму 4780,01 грн; податкового повідомлення-рішення № 0-0714 від 20.04.2018 на суму 6135,68; податкового повідомлення-рішення № 0-0714 від 20.04.2018 на суму 5550,08 грн; податкового повідомлення-рішення № 0-0714 від 17.04.2019 на суму 17846,20 грн; податкового повідомлення-рішення № 0-0714 від 17.04.2019 на суму 16142,93.

У задоволенні адміністративного позову у частині решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м.Ужгород, вул.Волошина, 52, код ЄДРПОУ ВП 44106694) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 902,90 грн. (дев`ятсот дві гривні 90 коп.) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяЮ.Ю.Дору