Справа № 340/4224/23
Суддя: Р.В. ЖУК
Дата ухвалення: 2023-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2023 року м. Кропивницький справа № 340/4224/23

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Жука Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 )
до Військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 окрема бригада територіальної оборони регіонального управління Сил територіальної оборони " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Сил оборони Збройних сил України (вул. Ганни Дмитрян, 1, м. Кропивницький, 25002, код ЄДРПОУ - 26623342)
провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання винити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 стосовно ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у відповідності до пункту першого постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" з 17.03.2023 по 28.05.2023 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_4 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у відповідності до пункту першого постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" з 17.03.2023 по 28.05.2023 року.

ІІ. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що в порушення постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 у період з 17.03.2023 по 28.05.2023 року після отриманої травми та у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, додаткова щомісячна винагорода у збільшеному до 100 000 грн розмірі, встановлена постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, не виплачувалась. Таку бездіяльність відповідача, вважає протиправною та такою, що суперечить встановленим чинним законодавством України нормам.

Представником відповідача до суду надано відзив на позовну заяву, в якому останній просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі посилаючись на їх необґрунтованість. Відповідач вказує, що підстави для виплати додаткової винагороди військовослужбовцю ОСОБА_1 , під час перебування останнього на лікуванні за період з 17.03.2023 по 28.05.2023 у Військової частини НОМЕР_2 відсутні. Підставою зазначено, що пунктом 8 рішення Міністра оборони України від 25 березня 2022 №248/1298, визначено, що додаткова винагорода виплачується у розмірі 100 000 грн за весь час безперервного перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні. Ураховуючи, що у позивача виникла перерва у лікуванні, тому відсутня обов`язкова умова для виплати додаткової винагороди як безперервність. Крім того, вказує на те, що грошове забезпечення після чотирьох місяців безперервного перебування на лікуванні в лікарняних закладах виплачується на підставі висновку лікарняного закладу (військово-лікарської комісії), рішення командира військової частини про продовження перебування в лікарняних закладах та відповідно до вимог чинного законодавства.

ІІІ. Заяви (клопотання) учасників справи інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.07.2023 року у справі відкрито провадження та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

01.09.2023 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву.

Інших заяв та клопотань сторонами не заявлено.

Частиною 5 статті 262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з частиною 2 статті 262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

ІV. Обставини встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Розглянувши подані сторонами документи, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши зміст спірних правовідносин з урахуванням доказів судом встановлені відповідні обставини.

Наказом командира військової частини НОМЕР_4 (по стройовій частині) від 25.02.2022 №23 ОСОБА_1 зарахований до списків особового складу та на всі види забезпечення.

10 травня 2022 року під час виконання бойових дій при захисті України позивач отримав пошкодження лівого колінного суглобу. Перелом наружної виразки великогомілкової кістки лівої гомілки.

Відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_4 від 20.07.2022 року було проведено службове розслідування щодо уточнення причин та обставин отримання мною травми.

За результатами службового розслідування встановлено: 30.05.2022 року внаслідок артилерійського обстрілу перебуваючи на бойових позиціях неподалік смт. Тошківка, Попаснянського району, Луганської області стрілець 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 4 стрілецької роти в/ч НОМЕР_4 солдат ОСОБА_1 тримав закритий перелом в/З малогомілкової кістки лівої гомілки з задовільним стоянням уламків, частковий розрив ПХЗ та латеральної колатеральної зв`язки лівого колінного суглобу.

Травму вважати, такою, що пов`язана з виконанням бойового завдання, з подальшим здійсненням всіх необхідних та належних виплат.

На підставі даного наказу видана Довідка про обставини травми (поранення контузії, каліцтва) солдата ОСОБА_1 , від 23.08.2022 №1197, в якій зазначено, що останні отримав вибухову травму 30.05.2022 за обставин при виконанні службових обов`язків із захисту Батьківщини.

Позивач з 05.06 по 08.06.2022 року перебував на лікуванні в КП «ПЛІЛ» м. Павлоград. В подальшому був направлений до МКЛ №16 м. Дніпро, де проходив подальше обстеження та лікування, що підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого №5824 від 11.06.2022 року.

Відповідно до виписки з медичної картки стаціонарного хворого № 5824 від 11.06.2022 року отримав розрив зв`язок у ділянці гомілкового суглоба та стопи. Надрив зв`язок лівого колінного та гомілкового суглобу.

З 12.06.2022 року знаходився на стаціонарному лікуванні в КНП «Обласний клінічний госпіталь ветеранів війни Кіровоградської обласної ради». Виписаний 07.07.2022 року з рекомендацією подальшого лікування в травматологічному відділенні КНП КОЛ КОР, що підтверджується випискою-епікриз № 2119 від 07.07.2022 року.

Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 7143 від 18.07.2022 року виписаний з подальшим лікуванням та реабілітацією в КНП «ОК Госпіталь ВВ КОР».

З 18.07 по 11.08.2022 року проходив подальше лікування у КНП «ОК Госпіталь ВВ КОР», що підтверджується випискою-епікризом №2119 від 11.08.2022 року, відповідно до якого рекомендовано подальша реабілітація в умовах хірургічного відділення госпіталю.

З 12.08.2022 року по 24.08.2022 року продовжив лікування наслідків отриманої травми у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, що підтверджується випискою-епікризом №2953 від 24.08.2022 року КНП «ОК Госпіталь ВВ КОР».

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 24.08.2022 року ОСОБА_1 надана відпустка тривалістю в 30 календарних днів.

Згідно виписки-епікризу №3479 від 07.10.2022 року проходив лікування у КНП «ОК Госпіталь ВВ КОР». Зокрема звичайне лікування не давала позитивного результату та було рекомендовано оперативне лікування в стаціонарних умовах.

Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №11351 від 01.11.2022 року мені було проведено ряд обстежень та 28.10.2022 року було зроблено дві операції лівого колінного суглобу.

Окрім того, під час обстеження було встановлено супутній діагноз - кіста лівої нирки, мікрогематурія.

Відповідно до виписки-епікризу із медичної карти стаціонарного хворого №3972 від 06.12.2022 року продовжував лікування.

На підставі ускладнення стану здоров`я та оперативним втручанням відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 06.12.2022 року надано відпустку за станом здоров`я на 30 днів.

Відповідно до виписки-епікризу із медичної карти стаціонарного хворого №49 від 14.02.2023 року стан мого здоров`я покращився, але зберігається порушення функції лівої нижньої кінцівки. Рекомендовано подальше лікування під наглядом спеціаліста.

За наслідками пройденого лікування та наявним станом здоров`я на підставі висновку військово-лікарської комісії від 14.02.2023 року було надано відпустку за станом здоров`я на 30 днів.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_4 по стройовій частині від 17.03.2023 №76

- солдат ОСОБА_1 прибув до в/ч НОМЕР_4 з відпустки за станом здоров`я 17.03.2022;

- солдат ОСОБА_1 вибув з 17.03.2023 у військову частину НОМЕР_5 на ВЛК направлення начальника медичної служби №41 від 17.03.2023, рапорт солдат ОСОБА_1 .

Суд зазначає, що вищезазначені обставини визнаються учасниками справи, тому не підлягають доказуванню, відповідачем не заперечуються не ставиться під сумнів правомірність нарахування та виплати грошового забезпечення (включаючи розмір додаткової винагороди) з моменту зарахування солдата ОСОБА_1 до списків особового складу військової частини НОМЕР_4 - 25 лютого 2022 року і до дня направлення позивача на проходження ВЛК - 16 березня 2023 року включно.

За висновком військово-лікарської комісії від 06.04.2023 року позивач визнаний придатним військової служби.

Діагноз та постановка ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травма, поранення, контузії, каліцтва): СПО (28.10.2022р.) аутопластики ПХЗ лівого колінного суглобу. Консолідований розрив АКЗ справа.

Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини.

08.04.2023 року позивач направлений на госпіталізацію та реабілітацію, у зв`язку з сильними больовими відчуттями у коліні.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_4 по стройовій частині від 11.04.2023 №101 солдат ОСОБА_1 вибув з 11.04.2023 у Комунальне комерційне підприємство «Обласний клінічний госпіталь ветеранів війни Кіровоградської обласної ради».

Відповідно до довідки №1546 від 27.04.2023 року перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділені КНП «Обласний клінічний госпіталь ветеранів війни Кіровоградської обласної ради» з 10.04.2023 року по 27.04.2023 року.

Наказом командира військової частини НОМЕР_4 від 28.04.2023 №118 солдат ОСОБА_1 :

- вважається таким, що прибув 28.04.2023 до пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_6 ( АДРЕСА_2 ) з КНП «ОКГ ВВ КОР»;

- вибув 28.04.2023 у відпустку на 30 календарних днів на підставі статі 81 графи II Розкладу хвороб за станом здоров`я.

Наказом командира військової частини НОМЕР_4 по стройовій частині від 27.05.2023 №147 солдат ОСОБА_1 вважається таким, що прибув 27.05.2023 пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_6 ( АДРЕСА_2 ) таї приступив до виконання службових обов`язків.

Позивач звернувся до командування військової частини НОМЕР_4 щодо протиправного ненарахування встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" винагороди. Однак, в усній формі було повідомлено, що всі питання з виплати грошового забезпечення належать військовій частині НОМЕР_2 , а тому саме їй належить обов`язок нараховувати та виплачувати заробітну плату.

Позивач, вважаючи ненарахування додаткової винагороди з 17.03.2023 року по 28.05.2023 року протиправною бездіяльністю відповідача, звернувся до суду з даним позовом для захисту, порушених на його думку, прав.

V. Оцінка суду.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості аргументам, наведеними учасниками справи, суд дійшов наступних висновків.

На виконання частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією держави-терориста російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який діє на даний час.

Указами Президента України воєнний стан продовжено, діє на теперішній час.

Військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та №69 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України прийнята Постанова №168, пунктом 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000,00 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000,00 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 5 зазначеної постанови передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Постанова №168 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачала у разі безпосередньої участі військовослужбовців Збройних Сил у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів військовослужбовцями права на отримання збільшеної до 100 000,00 грн додаткової винагороди, пропорційно часу участі у таких діях та заходах. За інші періоди несення служби військовослужбовці Збройних Сил передбачала отримання додаткової винагороду в розмірі 30 000,00 гривень.

У контексті наведеного відслідковується, що сам факт виконання військовослужбовцями обов`язків військової служби (несення військової служби), без виконання умов визначених Постановою №168, не покладає на відповідача обов`язок видавати наказ про нарахування та виплату позивачу додаткової грошової винагороди у розмірі 100 000 грн.

За таких обставин, документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях є достатньою підставою для нарахування такому військовослужбовцю додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (далі - Порядок № 260).

Згідно з пунктом 2 вказаного Порядку, грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

Пунктом 3 Порядку №260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Відповідно до пункту 17 Порядку №260, на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Так, на момент виникнення спірних правовідносин, було чинним рішення (телеграма) Міністра оборони України №248/1298 від 25.03.2022 абзацом 8 пункту 10 якого передбачені підстави, наявність яких позбавляє права військовослужбовців на отримання додаткової винагороди передбаченої Постановою №168 в розмірі 100 000 грн чи 30 000 грн.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Абзацом 4 п.1 Постанови №168 встановлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включаються особи, зазначені у цьому пункті, у тому числі ті, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

З аналізу наведених норм Постанови №168 вбачається встановлення лише дві умови, необхідні для виплати збільшеної до 100 000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме:

- пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини,

- факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення.

При цьому, суд зауважує, що Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захистом Батьківщини, за які виплачується збільшена до 100 000 гривень винагорода.

Для виплати додатковоі? винагороди у розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на період діі? воєнного стану немає обов`язковоі? умови щодо безперервного перебування на стаціонарному лікуванні.

Тобто, у разі повторного та кожного наступного перебування віи?ськовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за медичними показниками отриманого раніше поранення (контузіі?, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, виплата додатковоі? винагороди здіи?снюється в розмірі 100 000 гривень.

Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення під час захисту Батьківщини. Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини.

Як було встановлено судом та свідчать матеріали справи, під час виконання бойових дій при захисті України позивач отримав поранення лівого колінного суглобу. Перелом наружної виразки великогомілкової кістки лівої гомілки.

За результатами службового розслідування встановлено: 30.05.2022 року внаслідок артилерійського обстрілу перебуваючи на бойових позиціях неподалік смт. Тошківка, Попаснянського району, Луганської області стрілець 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 4 стрілецької роти в/ч НОМЕР_4 солдат ОСОБА_1 тримав закритий перелом в/З малогомілкової кістки лівої гомілки з задовільним стоянням уламків, частковий розрив ПХЗ та латеральної колатеральної зв`язки лівого колінного суглобу.

Травму вважати, такою, що пов`язана з виконанням бойового завдання, з подальшим здійсненням всіх необхідних та належних виплат.

На підставі даного наказу видана Довідка про обставини травми (поранення контузії, каліцтва) солдата ОСОБА_1 , від 23.08.2022 №1197, в якій зазначено, що останні отримав вибухову травму 30.05.2022 за обставин при виконанні службових обов`язків із захисту Батьківщини.

Позивач безперервно перебував на стаціонарному лікуванні після отримання поранення (травми) за обставин при виконанні службових обов`язків із захисту Батьківщини в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) у період з 04 червня 2022 року по 16 березня І2023 року включно.

Разом з тим, за висновком військово-лікарської комісії від 06.04.2023 року також зазначено, що поранення, яке отримав позивач, пов`язане із захистом Батьківщини.

Таким чином, вищевикладене свідчать про те, що позивач дійсно проходив лікування та перебував у відпустці за станом здоров`я, а саме через наявність у нього травми середнього ступеню важкості.

Суд констатує, що обидві вищевказані умови (пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини; факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення) у даних спірних правовідносинах дотримані та підтверджуються медичними документами складеними на ім`я позивача, які містяться в матеріалах справи.

Відтак, як вже зазначалося, відповідно до положень Постанови №168 додаткова винагорода в розмірі 100 000 грн виплачується військовослужбовцям у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

При цьому, за наявними у матеріалах справи доказами (переліченими вище), позивач проходив лікування з 17.03.2023 по 28.05.2023 року (включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого) та перебування у відпустці за станом здоров`я), а отже період лікування підлягають врахуванню до періоду, протягом якого позивач має право на отримання додаткової винагороди з розрахунку 100 000 грн відповідно до Постанови №168.

Окрім іншого, суд відхиляє посилання відповідача на рішення Міністра оборони України від 25 березня 2022 року №248/1298, яким приписано, що додаткова винагорода виплачується у розмірі 100000 грн за весь час безперервного перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні, оскільки Постановою №168 у застосовній до спірних правовідносин редакції умови щодо безперервності стаціонарного лікування встановлено не було, а рішення Міністра оборони України є актом нижчої юридичної сили по відношенню до постанови Кабінету Міністрів України.

З урахуванням вищенаведеного, суд робить висновок, що позивачу підлягає донарахуванню та виплаті додаткова винагорода передбачена Постановою №168 з 17.03.2023 по 28.05.2023 року з розрахунку 100 000 грн, враховуючи отриманий розмір такої винагороди за такий період.

Враховуючи встановлені обставини справи та викладені пояснення учасників справи, суд вважає, що відновленню підлягають права позивача, шляхом зобов`язання Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити позивачу за період з 17.03.2023 по 28.05.2023 року додаткову грошову винагороду на підставі Постанови №168 з розрахунку 100 000 гривень пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, з урахуванням фактично виплачених сум.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно із ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За приписами ст. 249 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалося на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

VI. Судові витрати.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, підстави для їх розподілу відсутні.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо невиплати додаткової винагороди ОСОБА_1 за період з 17.03.2023 по 28.05.2023 року, з розрахунку 100000,00 грн пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, з урахуванням фактично виплачених сум.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду на підставі постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 17.03.2023 по 28.05.2023 року з розрахунку 100000,00 грн. пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, з урахуванням фактично виплачених сум.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Копію рішення суду надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 255КАС України.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги, у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя

Кіровоградського окружного

адміністративного суду Р.В. ЖУК