Справа № 552/6847/21
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2023-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 вересня 2023 р.Справа № 552/6847/21

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.,

Суддів: Мельнікової Л.В. , Бегунца А.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Київського районного суду м. Полтави від 04.02.2022 року по справі № 552/6847/21

за позовом ОСОБА_1

до Державної служби України з безпеки на транспорті , Старшого державного інспектора відділу провадження системи автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Колєснік Наталії Геннадіївни

про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 04.02.2022 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, Старшого державного інспектора відділу провадження системи автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Колєснік Наталії Геннадіївни про визнання протиправною та скасування постанови про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

На зазначене рішення суду 09.12.2022, через засоби поштового зв`язку, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, до якої також долучено заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи заяви про поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого законом, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви, з огляду на наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними за змістом вказаної норми визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

В контексті наведеної норми поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами справи певних процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Відповідно до п. 8 ст. 129 Конституції України одним із фундаментальних принципів правосуддя є забезпечення апеляційного і касаційного оскарження рішення суду, окрім випадків, встановлених законом.

Водночас, ст. 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

На розширення цього положення Основного Закону в ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

У рішенні у справі "Рябих проти Росії" (980_172) (Ryabykh v. Russia), заява N 52854/99, п. 52, ECHR 2003-X) Європейський Суд з прав людини визначився, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою.

Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі "Пономарьов проти України" (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) (п. 47 рішення).

Зі змісту п. 52 рішення "Устименко проти України" випливає, що якщо національний суд просто обмежився вказівкою на наявність у відповідача "поважних причин" для поновлення пропущеного строку оскарження, то, відтак, він (суд) не вказав чітких причин такого рішення.

За цих підстав Європейський Суд з прав людини одноголосно постановив, що було порушення пункту 1 ст. 6 Конвенції та дійшов висновку, що національні суди, вирішивши поновити пропущений строк оскарження остаточної постанови у справі заявника без наведення відповідних причин та скасувавши в подальшому постанову суду, порушили принцип правової визначеності та право заявника на справедливий судовий розгляд за п. 1 ст. 6 Конвенції (п. 53 рішення).

Отже, обставини, з якими сторона пов`язує поважність причин пропуску строків звернення до суду, доводяться стороною і встановлюються судом.

Згідно ч. 1 ст. 295 КАС України, апеляційна на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 295 КАС України, учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності урегульовані ст. 286 КАС України.

Так, згідно з ч. 4 ст. 286 КАС України, апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Як свідчать матеріали справи, предметом оскарження по даній справі є постанова від 18.10.2021 серії ВМ №00000296, винесена старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Колєснік Н.Г., якою позивача ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 17000 грн.

Оскаржуване рішення Київського районного суду м. Полтави ухвалено 04.02.2022. Повний текст рішення виготовлено та підписано 07.02.2022.

Проте, з апеляційною скаргою ОСОБА_1 звертається лише 09.12.2022, через засоби поштового зв`язку, тобто, з пропуском десятиденного строку для подачі апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції (дня його проголошення).

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції скаржником зазначено, що позивач і представник позивача в судовому засіданні участі не приймали та про оскаржуване рішення дізналися з Єдиного державного реєстру судових рішень 16.02.2023. Також скаржник зазначає, що 23.02.2022 представником позивача направлено апеляційну скаргу на поштову адресу Другого апеляційного адміністративного суду, через засоби поштового зв`язку, а саме через логістичну доставку компанії "Нова пошта". Однак, через військову агресію Російської Федерації проти України з 24.02.2022 на території Харківської області велися активні бойові дії, у зв`язку з чим робота суду та робота поштових і кур`єрських служб була ускладнена, у зв`язку з чим відправлена апеляційна скарга була повернута на відділення компанії "Нова пошта" у м. Кременчук Полтавської області.

На підтвердження вказаних обставин, скаржником до апеляційної скарги долучено скріншот квитанції та фотокопія поштового відправлення з накладною та квитанціями.

Дослідивши матеріали справи, доводи заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження та долучені до вказаної заяви документи колегія суддів зазначає наступне.

Введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Згідно з ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно з ст. 76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Дослідивши зміст долучених до заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження документів, а саме знімку екрану з інформацією про відправлення, встановлено, що ОСОБА_2 , відповідно до опису відправлення, направлено поліграфічну продукцію до Другого апеляційного адміністративного суду, проте адресою куди доставляється відправлення зазначено АДРЕСА_1 , замість належного АДРЕСА_2 . Також, з фотокопії поштового відправлення з накладною та квитанціями, вбачається, що повернення відправлення відбулося 15.04.2022 від ОСОБА_3 з АДРЕСА_1 до ОСОБА_3 18.04.2022 в м. Кременчук у відділення №13.

Зміст вказаних документів не дає можливості встановити відомості щодо направлення представником позивача 23.02.2022 саме апеляційної скарги на рішення Київського районного суду м. Полтави від 04.02.2022 по справі №552/6847/21 до Другого апеляційного адміністративного суду.

Крім того, колегія суддів зазначає, що з 18.04.2022 (дата повернення направленої поштової кореспонденції відправнику) до дати звернення з апеляційною скаргою (09.12.2022) минуло більш ніж сім місяців, доводів щодо неможливості звернення з апеляційною скаргою у зазначений період часу заява про поновлення строку на апеляційне оскарження не містить.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 КАС України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з п. 6 ч. 5 ст. 44 КАС України, учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Колегія суддів зазначає, що встановлення строків для подання апеляційної скарги передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та своєчасного виконання ними передбачених КАС України та іншими законами процесуальних дій.

Обставини, з якими апелянт пов`язує поважність причин пропуску строків звернення, повинні бути доведеними та підтвердженими належними доказами, і дійсно підтверджувати неможливість звернення до суду у встановлений законодавством строк.

Колегія суддів вважає, що позивачем необґрунтовано поважність причин пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, визначеного ч. 4 ст. 286 КАС України.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав визнавати поважними причини пропуску позивачем процесуального строку, встановленого законом, на апеляційне оскарження вищевказаного судового рішення, оскільки заявником не надано доказів, які би безспірно посвідчили цю обставину.

Жодних інших належних та допустимих доказів, які б підтверджували поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, заявником не надано, немає таких доказів і в матеріалах справи.

Згідно із ч. 3 ст. 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції вказати інші підстави для поновлення строку.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 121, 286, 295, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Київського районного суду м. Полтави від 04.02.2022 по справі №552/6847/21 залишити без задоволення.

Визнати неповажними зазначені в клопотанні причини пропуску строку звернення ОСОБА_1 з апеляційною скаргою Київського районного суду м. Полтави від 04.02.2022 по справі №552/6847/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Рєзнікова С.С.
Судді Мельнікова Л.В. Бегунц А.О.