Справа № 560/5943/23
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2023-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/5943/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Блонський В.К.

Суддя-доповідач - Полотнянко Ю.П.

26 вересня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Драчук Т. О. Смілянця Е. С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 травня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії та бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області () по не нарахуванню та невиплаті позивачу пенсії за пері оди 01.01.1996 - 31.12.2002 і 01.01.2003 - 30.04.2023 розміром відповідно 85 % і 88 % грошового забезпечення полковника, заступника начальника кафедри гуманітарних наук;

- зобов`язати Головне управ ління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області () здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) відповідно до ст.ст. 43 і 63 Закону № 2262-ХД за періоди 01.01.1996 - 31.12.2002 виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 85 % сум грошового забезпечення полковника, заступника начальника кафедри гуманітарних наук або аналогічної посади, за періоди 01.01.2003 - 30.05.2023 виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 88 % сум грошового забезпечення полковника, заступника начальника кафедри гуманітарних наук або аналогічної посади, здійснити виплату нарахованої пенсії з урахуванням раніше виплачених сум та в подальшому проводити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) відповідно до ст.ст. 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 88 % сум грошового забезпечення полковника, заступника начальника кафедри гуманітарних наук або аналогічної посади.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 08.05.2023 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, в частині позовних вимог про:

- визнання протиправними дій та бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області () по не нарахуванню та невиплаті позивачу пенсії за періоди 01.01.1996 - 31.12.2002 і 01.01.2003 - 04.10.2022 розміром відповідно 85 % і 88 % грошового забезпечення полковника, заступника начальника кафедри гуманітарних наук;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області () здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) відповідно до ст.ст. 43 і 63 Закону № 2262-ХД за періоди 01.01.1996 - 31.12.2002 виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 85 % сум грошового забезпечення полковника, заступника начальника кафедри гуманітарних наук або аналогічної посади, за періоди 01.01.2003 - 04.10.2023 виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 88 % сум грошового забезпечення полковника, заступника начальника кафедри гуманітарних наук або аналогічної посади, здійснити виплату нарахованої пенсії з урахуванням раніше виплачених сум та в подальшому проводити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) відповідно до ст.ст. 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 88 % сум грошового забезпечення полковника, заступника начальника кафедри гуманітарних наук або аналогічної посади, - повернуто позивачеві.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено з матеріалів справи, ухвалою від 12.04.2023 Хмельницький окружний адміністративний суд позовну заяву залишив без руху. Вказав, що недоліки позовної заяви можуть бути усунуті шляхом подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із зазначенням підстав для його поновлення.

На виконання ухвали від 12.04.2023 позивач надіслав заяву про поновлення строку звернення до суду, в якій зазначив, що про порушення своїх прав він дізнався 24.02.2023 року, з моменту звернення із претензією до відповідача, просив врахувати усунуті недоліки.

Однак, ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 05.05.2023 повернуто позивачу позовну заяву в частині позовних вимог про:

- визнання протиправними дій та бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області () по не нарахуванню та невиплаті позивачу пенсії за періоди 01.01.1996 - 31.12.2002 і 01.01.2003 - 04.10.2022 розміром відповідно 85 % і 88 % грошового забезпечення полковника, заступника начальника кафедри гуманітарних наук;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області () здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) відповідно до ст.ст. 43 і 63 Закону № 2262-ХД за періоди 01.01.1996 - 31.12.2002 виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 85 % сум грошового забезпечення полковника, заступника начальника кафедри гуманітарних наук або аналогічної посади, за періоди 01.01.2003 - 04.10.2023 виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 88 % сум грошового забезпечення полковника, заступника начальника кафедри гуманітарних наук або аналогічної посади, здійснити виплату нарахованої пенсії з урахуванням раніше виплачених сум та в подальшому проводити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) відповідно до ст.ст. 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 88 % сум грошового забезпечення полковника, заступника начальника кафедри гуманітарних наук або аналогічної посади.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно ч.ч. 1-2 статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Частиною 15 статті 171 КАС України визначено, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Положенням п.7 ч.1 ст.240 КАС України визначено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом.

Суд зауважує, що при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів. Суд вважає, що особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу, що здійснює виплату одноразової грошової допомоги відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру допомоги, нормативно-правових документів, на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок допомоги.

Поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Необхідно врахувати, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує.

Колегія суддів також враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19, щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України, у спорах цієї категорії, які полягають у такому:

1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

Реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. За умови відсутності часових обмежень для звернення до суду за минулі періоди Пенсійний фонд України як центральний орган виконавчої влади був би позбавлений можливості реалізовувати покладені на нього завдання, зокрема здійснювати ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення; така ситуація не відповідала б принципу юридичної визначеності у правовідносинах щодо пенсійного забезпечення у солідарній системі.

Верховний Суд зазначив, що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи, а для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 грудня 2020 року у справі №510/1286/16-а, питання щодо застосування строків звернення до адміністративного суду, що передує вирішенню спору по суті, слід розмежовувати з питанням щодо застосування строку (періоду), за який проводиться перерахунок пенсії, у разі встановлення судом вини пенсійного органу відповідно до статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії, яка є тотожною статті 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення»).

У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду зазначала, що буквальне тлумачення наведеної вище норми права дає підстави вважати, що ці норми стосуються вже нарахованих сум пенсій за минулий час, однак не виплачених з вини пенсійного органу.

Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 травня 2020 року у справі №815/1226/18, дійшла висновку, що пенсія за віком призначається особі один раз та виплачується державою протягом всього життя пенсіонера, крім виняткових випадків, що можуть бути встановлені законом. Водночас, пенсія стає «нарахованою» в момент призначення пенсії і залишається такою («нарахованою») до її чергової зміни. За такого правового регулювання, норми статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в частині необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов: 1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом; 2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.

Реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Разом з тим, судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав у пункті 42 постанови від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 зазначила, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Щодо посилань скаржника на положення ст. 87 Закону № 1788-ХІІ та статті 46 Закону № 1058-IV, то такі колегія суддів визнає безпідставними, оскільки за змістом наведених норм строк давності не застосовується лише до вимог щодо нарахованих пенсій, в спірних же правовідносинах суми пенсії не були нараховані пенсійним органом.

Такого ж висновку дійшов ВС у постанові від 20.04.2022 у справі справа № 460/6074/20.

Отже, враховуючи тривалість строку, який пропущено, поведінку позивача, яка передувала зверненню до суду з цим позовом, суд приходить до висновку, що наведені позивачем підстави пропуску строку звернення до суду з позовом не є поважними, при цьому інших доводів, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення дій щодо звернення до суду з позовом за захистом порушеного права протягом установленого законом строку, позивачем до судів не наведено

Відтак відсутні підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права при прийнятті ухвали від 08.05.2023..

За таких обставин, судова колегія апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції в повній мірі надав оцінку усім вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, у зв`язку із чим, ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 травня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Драчук Т. О. Смілянець Е. С.