Справа № 640/2137/22
Суддя: Мєзєнцев Євген Ігорович
Дата ухвалення: 2023-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/2137/22 Суддя (судді) першої інстанції: Дудін С.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Епель О.В., Файдюка В.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління державної Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 травня 2023 року у справі за адміністративним позовом громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління державної Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ :

Громадянин Республіки Азербайджан ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Центрального міжрегіонального управління державної Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення суб`єкта владних повноважень про скасування громадянину Республіки Азербайджан ОСОБА_1 дозволу на імміграцію, прийняте 27.01.2017 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення суб`єкта владних повноважень про відмову в оформленні (видачі) громадянину Республіки Азербайджан ОСОБА_1 посвідки на постійне проживання, прийняте 21.07.2021 року.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 15 травня 2023 року адміністративний позов задоволено повністю.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином Республіки Азербайджан, що підтверджується паспортом № НОМЕР_1 , виданим 23.06.2021 (а.с.14-16).

18.01.2011 Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Київській області було видано позивачу дозвіл на імміграцію в Україні НОМЕР_5 (а.с.49).

Вказаний дозвіл був виданий позивачу на підставі пункту 1 частини 3 статті 4 Закону України "Про імміграцію" як особі, що є батьком громадянина України.

Так, відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 06.07.2010 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.22).

З матеріалів справи вбачається, що Головним управлінням Національної поліції в Київській області було направлено на адресу Державної міграційної служби України подання від 06.01.2017 вих.№59/109/103/14-17 про скасування дозволу на імміграцію та посвідки на постійне проживання в Україні громадянину Азербайджану ОСОБА_1 , у якому повідомило, що 09.06.2011 до Васильківського МВ (з обслуговування міста Васильків та Васильківського району) ГУ МВС України в Київській області надійшло звернення від гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про те, що її чоловік, гр.Азербайджану ОСОБА_1 , ображав її брутальною лайкою та намагався нанести тілесні ушкодження. Дане звернення зареєстроване в ЖРЗПЗ Васильківського МВ (з обслуговування міста Васильків та Васильківського району) за №3587 від 09.06.2011 р.

07.07.2013 відносно гр.Азербайджану ОСОБА_1 органом досудового розслідування Васильківського МВ (з обслуговування міста Васильків та Васильківського району) ГУ МВС України в Київській області відкрито кримінальне провадження (ЄДР №0001679) за ознаками ч.1 ст.125 КК України, по зверненню громадянки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

17.07.2016 відносно гр.Азербайджану ОСОБА_1 органом досудового розслідування Васильківського ВП ГУ НП в Київській області відкрито кримінальне провадження (ЄРДР №0001800) за ознаками ч.2 ст.146 КК України по зверненню громадянки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

12.08.2016 відносно гр.Азербайджану ОСОБА_1 органом досудового розслідування Васильківського ВП ГУ НП в Київській області відкрито кримінальне провадження (ЄРДР №0002035) за ознаками ч.1 ст.125 КК України по зверненню громадянки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У вказаному поданні ГУ Національної поліції в Київські області просило прийняти рішення про скасування дозволу на імміграцію та посвідки на постійне проживання в Україні громадянину Азербайджану ОСОБА_1 , оскільки його дії загрожують національній безпеці України, громадському порядку, здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян та інших осіб, які проживають на території України (а.с.52-53).

На підставі вказаного подання 27.01.2017 УДМС України в Київській області було складено висновок про скасування дозволу на імміграцію громадянину Республіки Азербайджану ОСОБА_1 , яким: скасовано дозвіл на імміграцію від 18.01.2011 НОМЕР_5; встановлено вилучити посвідку на постійне проживання серії НОМЕР_3 , видану 18.01.2011 на ім`я ОСОБА_1 ; анульовано відмітку про видачу посвідки на постійне проживання в Україні в паспортному документі громадянина Азербайджану ОСОБА_1 .

У вказаному висновку зазначено, що 16.01.2017 до УДМС України в Київській області надійшло подання ГУ Національної поліції в Київській області про скасування дозволу на імміграцію громадянину Республіки Азербайджану ОСОБА_1 на підставі п.п.3 статті 12 Закону України "Про імміграцію" у зв`язку з тим, що в період з 2011 по 2016 рік відносно особи відкрито кримінальне провадження за ознаками ч.1 ст.125, ч.2 ст.146 Кримінального кодексу України, що є підтвердженням того, що дії іммігранта становлять загрозу громадському порядку в Україні і це є необхідним для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України (а.с.56-57).

Судом встановлено, що на підставі вказаного висновку Управлінням державної міграційної служби України в Київській області було прийнято рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну від 27.01.2017 №14, виданого громадянину Азербайджану ОСОБА_1 (а.с.57).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до Фастівського РВ ЦМУ ДМС в м.Києві та Київській області із заявою-анкетою від 03.07.2021 №205024522 про видачу посвідки на постійне місце проживання у зв`язку з втратою попередньої посвідки (а.с.59).

21.07.2021 Управлінням з питань тимчасового та постійного проживання іноземців та осіб без громадянства Управління Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м.Києві та Київській області було прийнято рішення №9225 про відмову в оформленні (видачі) посвідки на постійне проживання громадянину Азербайджану ОСОБА_1 .

У вказаному рішенні в якості підстави для відмови зазначено підпункт 9 пункту 62 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 №321 (а.с.62).

Не погоджуючись з правомірністю прийняття відповідачем рішення про скасування дозволу на імміграцію та рішення про відмову в оформленні (видачі) посвідки на постійне проживання, позивач звернувся з даним позовом до суду про визнання їх протиправним та скасування, з приводу чого суд зазначає таке.

Відповідно до статті 26 Конституції України іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Відповідно до положень частини першої статті 1 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають в Україні, - це іноземці та особи без громадянства, які отримали посвідку на постійне проживання, якщо інше не встановлено законом; посвідка на постійне проживання - це документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує право на постійне проживання в Україні.

Згідно частини першої статті 3 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Частиною першою статті 4 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" визначено, що іноземці та особи без громадянства можуть відповідно до Закону України "Про імміграцію" іммігрувати в Україну на постійне проживання.

Іноземці та особи без громадянства, зазначені у частинах першій та шістнадцятій статті 4 цього Закону, отримують посвідку на постійне проживання (частина перша статті 5 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства").

Положеннями статті 1 Закону України "Про імміграцію" визначено, що іммігрант - це іноземець чи особа без громадянства, який отримав дозвіл на імміграцію і прибув в Україну на постійне проживання, або, перебуваючи в Україні на законних підставах, отримав дозвіл на імміграцію і залишився в Україні на постійне проживання; дозвіл на імміграцію - це рішення, що надає право іноземцям та особам без громадянства на імміграцію.

Відповідно до частини третьої статті 4 Закону України "Про імміграцію" дозвіл на імміграцію поза квотою імміграції надається: 1) одному з подружжя, якщо другий з подружжя, з яким він перебуває у шлюбі понад два роки, є громадянином України, дітям і батькам громадян України; 2) особам, які є опікунами чи піклувальниками громадян України, або перебувають під опікою чи піклуванням громадян України; 3) особам, які мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням; 4) особам, імміграція яких становить державний інтерес для України; 5) закордонним українцям, подружжям закордонних українців, їх дітям у разі їх спільного в`їзду та перебування на території України; 6) особам без громадянства, які проживали на території України на підставі посвідки на тимчасове проживання протягом двох років з дня визнання їх особами без громадянства.

У свою чергу, підстави для скасування дозволу на імміграцію визначені статтею 12 Закону України "Про імміграцію", а саме, якщо: 1) з`ясується, що його надано на підставі свідомо неправдивих відомостей, підроблених документів чи документів, що втратили чинність; 2) іммігранта засуджено в Україні до позбавлення волі на строк більше одного року і вирок суду набрав законної сили; 3) дії іммігранта становлять загрозу національній безпеці України, громадському порядку в Україні; 4) це є необхідним для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України; 5) іммігрант порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства; 6) в інших випадках, передбачених законами України.

Згідно з частиною першою статті 13 Закону України "Про імміграцію" центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері імміграції, не пізніш як у тижневий строк надсилає копію рішення про скасування дозволу на імміграцію особі, стосовно якої прийнято таке рішення, та вилучає у неї посвідку на постійне проживання.

Згідно з пунктом 21 Порядку провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.12.2002 №1983 (далі - Порядок №1983, в редакції, яка була чинна на момент прийняття контролюючим органом рішення про скасування позивачу дозволу на імміграцію) дозвіл на імміграцію скасовується органом за місцем його видачі.

Питання щодо скасування дозволу вправі порушити орган внутрішніх справ, інший орган виконавчої влади, який у межах наданих йому повноважень забезпечує виконання законодавства про імміграцію, якщо стало відомо про існування підстав для скасування дозволу на імміграцію.

Відповідно до пункту 22 Порядку №1983 для започаткування процедури розгляду питання про скасування дозволу на імміграцію відповідне подання надсилається до органу за місцем прийняття рішення про надання такого дозволу.

Пунктом 23 Порядку №1983 встановлено, що ДМС, територіальні органи і підрозділи всебічно вивчають у місячний термін подання щодо скасування дозволу на імміграцію, запитують у разі потреби додаткову інформацію в ініціатора подання, інших органів виконавчої влади, юридичних і фізичних осіб, а також запрошують для надання пояснень іммігрантів, стосовно яких розглядається це питання. На підставі результату аналізу інформації приймається відповідне рішення.

Про прийняте рішення письмово повідомляються протягом тижня ініціатори процедури скасування дозволу на імміграцію та іммігранти.

Рішення про скасування дозволу на імміграцію надсилається протягом тижня органом, що його прийняв, до територіального підрозділу за місцем проживання для вилучення посвідки на постійне проживання в іммігранта та вжиття заходів відповідно до статті 13 Закону України "Про імміграцію". Копія рішення надсилається Держприкордонслужбі (пункт 24 Порядку №1983).

25.04.2018 Кабінетом Міністрів України було затверджено постанову №321 про затвердження Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання (далі-Порядок №321, в редакції, яка були чинна на момент прийняття відповідачем рішення про відмову в оформленні (видачі) посвідки на постійне проживання від 21.07.2021 № НОМЕР_4 ).

Згідно з пунктами 1-3 Порядку №321 посвідка на постійне проживання (далі - посвідка) є документом, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує право на постійне проживання в Україні.

Посвідка виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій.

Посвідка оформляється іноземцям або особам без громадянства, які мають дозвіл на імміграцію в Україну або до прийняття рішення про припинення громадянства України постійно проживали на території України і після прийняття такого рішення залишилися постійно проживати на її території.

Посвідка оформляється іноземцям або особам без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України та які:досягли 16-річного віку, - на підставі заяв-анкет, поданих ними особисто; не досягли 16-річного віку або визнані обмежено дієздатними чи недієздатними, - на підставі заяв-анкет одного з батьків (усиновлювачів), з ким проживають особи на підставі дозволу на імміграцію, опікунів, піклувальників.

Відповідно до пунктів 6-8 Порядку №321 у разі втрати або викрадення посвідки іноземцю або особі без громадянства замість втраченої або викраденої оформляється та видається нова посвідка в порядку, встановленому для її обміну.

Обмін посвідки здійснюється у разі:1) зміни інформації, внесеної до посвідки;2) виявлення помилки в інформації, внесеній до посвідки;3) закінчення строку дії посвідки;4) непридатності посвідки для подальшого використання;5) досягнення іноземцем або особою без громадянства 25- або 45-річного віку (у разі, коли іноземець або особа без громадянства документовані посвідкою, що не містить безконтактного електронного носія).

За оформлення посвідки (у тому числі замість втраченої або викраденої), її обмін справляється адміністративний збір у розмірах, установлених законодавством.

Згідно з пунктом 9 Порядку №321 оформлення посвідки (у тому числі замість втраченої або викраденої), її обмін здійснюється територіальними органами/ територіальними підрозділами ДМС через Головний обчислювальний центр Єдиного державного демографічного реєстру у взаємодії з Державним центром персоналізації документів державного підприємства "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів" (далі - Центр).

Відповідно до пункту 40 Порядку №40 для оформлення у зв`язку із втратою або викраденням посвідки, її обміну іноземець або особа без громадянства подають такі документи:1) посвідку, що підлягає обміну (крім випадків втрати та викрадення);2) паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, крім випадків, установлених абзацом восьмим цього пункту;3) переклад на українську мову сторінки паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства, з особистими даними, засвідчений у встановленому законодавством порядку; 4) документи, що підтверджують обставини чи юридичні факти, відповідно до яких посвідка підлягає обміну (крім випадків, передбачених підпунктами 3-5 пункту 7 цього Порядку), документи, видані компетентними органами іноземних держав, мають бути легалізованими в установленому порядку, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України; 5) документ, що посвідчує особу законного представника, та документ, що підтверджує повноваження особи як законного представника, у разі подання документів законним представником; 6) документ, що підтверджує сплату адміністративного збору, або документ про звільнення від його сплати.

Іноземець або особа без громадянства під час подання документів пред`являють працівникові територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта оригінали документів, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-6 цього пункту.

До заяви-анкети додаються оригінали документа, зазначеного у підпункті 3 цього пункту, і документа, що підтверджує сплату адміністративного збору, та копії документів, зазначених у підпунктах 1, 2, 4 і 5 цього пункту, та документа про звільнення від сплати адміністративного збору, засвідчені працівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта шляхом проставлення відмітки "Згідно з оригіналом" та підпису із зазначенням його посади, прізвища, ініціалів та дати.

Оригінали документів, зазначених у підпунктах 1, 2, 4 і 5 цього пункту, та документа про звільнення від сплати адміністративного збору повертаються іноземцеві або особі без громадянства.

Згідно з пунктом 41 Порядку №321 у разі коли обмін посвідки здійснюється у зв`язку із закінченням строку її дії або оформленням нової посвідки в разі втрати або викрадення, додатково подаються документи, зазначені у підпункті 4 пункту 32, пунктах 33 і 34 цього Порядку.

У разі неможливості подати такі документи у зв`язку з їх втратою або видачею на тимчасово окупованій території України, іноземцем або особою без громадянства додатково подаються документи, які згідно із Законом України "Про імміграцію" підтверджують підстави для отримання дозволу на імміграцію (посвідки на постійне проживання), та їх копії.

Пунктом 42 Порядку №321 визначено, що працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, на якого згідно з його службовими обов`язками покладаються функції з оформлення посвідки, вчиняє дії, передбачені пунктами 36 і 37 цього Порядку, і приймає до розгляду заяву-анкету та додані до неї документи.

Пошук у Реєстрі інформації щодо особи здійснюється за поданими персональними даними (у тому числі тими, що змінилися).

До запровадження органами реєстрації внесення до Реєстру відомостей про місце проживання особи в установленому законодавством порядку відомості про реєстрацію місця проживання, які подаються іноземцем або особою без громадянства, перевіряються за даними обліку територіального органу ДМС.

Відповідно до пункту 43 Порядку №321 рішення про оформлення, обмін посвідки приймається територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС за результатами ідентифікації іноземця або особи без громадянства, перевірки поданих ними документів та у разі відсутності підстав для відмови в її оформленні.

Згідно з пунктами 44-45 Порядку №321 якщо втрачена або викрадена посвідка чи посвідка, що підлягає обміну, була видана територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, до якого подано заяву-анкету про оформлення, обмін посвідки, працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС порівнює дані іноземця або особи без громадянства та їх фотозображення з даними, наведеними в заяві-анкеті про оформлення втраченої або викраденої посвідки чи посвідки, що підлягає обміну, та даними відомчої інформаційної системи ДМС і сканує її із застосуванням засобів Реєстру до відомчої інформаційної системи ДМС.

У разі коли втрачена або викрадена посвідка чи посвідка, що підлягає обміну, була видана іншим територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, для підтвердження видачі не пізніше наступного дня після прийняття до розгляду заяви-анкети до такого територіального органу/територіального підрозділу ДМС надсилається запит.

Перевірка за запитом проводиться протягом трьох робочих днів після його надходження. Під час перевірки відомості, зазначені в запиті, та фотозображення порівнюються з даними, наведеними в заяві-анкеті про оформлення втраченої або викраденої посвідки чи посвідки, що підлягає обміну, та фотозображенням, що міститься в ній. У графі "Службові відмітки" заяви-анкети про оформлення посвідки проставляється відмітка про дату надходження запиту та зазначаються найменування територіального органу/територіального підрозділу ДМС, який здійснює оформлення у зв`язку із втратою або викраденням, обмін посвідки, і підстави обміну.

За результатами перевірки надається відповідь територіальному органу/територіальному підрозділу ДМС, який надіслав запит, а заява-анкета про оформлення втраченої або викраденої посвідки чи посвідки, що підлягає обміну, сканується до відомчої інформаційної системи ДМС.

У разі коли під час порівняння фотозображень не встановлено тотожність зображеної на них особи або виявлено невідповідність відомостей, зазначених у запиті, даним, наведеним у заяві-анкеті про оформлення втраченої або викраденої посвідки чи посвідки, що підлягає обміну, про це повідомляється територіальному органу/територіальному підрозділу ДМС, який надіслав запит, для вжиття додаткових заходів з ідентифікації іноземця або особи без громадянства і з`ясування обставин виникнення розбіжностей.

Відповідно до пункту 46 Порядку №321 після проведення перевірок, підтвердження факту оформлення та видачі посвідки, ідентифікації іноземця або особи без громадянства керівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС або уповноважена ним посадова особа приймає рішення про оформлення посвідки або про відмову в її оформленні.

Підпунктом 9 пункту 62 Порядку №321 визначено, що територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС відмовляє іноземцю або особі без громадянства в оформленні або видачі посвідки, у разі, коли встановлено факт подання іноземцем або особою без громадянства завідомо неправдивих відомостей, підроблених документів або встановлено факт скасування наданого їм дозволу на імміграцію.

Відповідно до пункту 63 Порядку №321 копія рішення про відмову в оформленні чи видачі посвідки із зазначенням причин відмови не пізніше ніж через п`ять робочих днів з дня його прийняття видається іноземцеві або особі без громадянства під розписку чи надсилається рекомендованим листом такій особі і приймаючій стороні.

У разі подання заяви-анкети через уповноваженого суб`єкта територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС надсилає письмове повідомлення про прийняте рішення до уповноваженого суб`єкта для подальшого його вручення іноземцеві або особі без громадянства.

Судом встановлено, що рішенням від 21.07.2021 №9225 позивачу було відмовлено в оформленні (видачі) посвідки на постійне проживання на підставі підпункту 9 пункту 62 Порядку №321 у зв`язку зі встановленням факту скасування позивачу дозволу на імміграцію в Україні на підставі рішення УДМВС України в Київській області від 27.01.2017 №14.

У свою чергу, відповідач зазначив, що скасування позивачу на підставі спірного рішення дозволу на імміграцію в Україні зумовлено наявністю відкритих кримінальних проваджень щодо позивача, з приводу чого суд зазначає таке.

Відповідно до положень статті 12 Закону України "Про імміграцію" підставами для скасування дозволу на імміграцію є, зокрема, загроза дій іммігранта національній безпеці України, громадському порядку в Україні, а також, якщо це є необхідним для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України.

Верховний Суд у постанові від 22.01.2020 у справі №802/1439/17-а (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 87079873) зазначив, що статтею 12 Закону України "Про імміграцію" передбачено вичерпний перелік підстав для скасування дозволу на імміграцію в Україну, зі змісту якого слідує, що підставами для скасування дозволу на імміграцію можуть бути лише винні дії іммігранта.

Отже, скасування дозволу на імміграцію можливе за умови встановлення конкретних даних щодо вчинення або можливості вчинення саме іммігрантом протиправних дій відповідно до статті 12 Закону України "Про імміграцію".

Як зазначено у поданні Головного управління Національної поліції в Київській області від 06.01.2017 вих.№59/109/103/14-17 про скасування дозволу на імміграцію та посвідки на постійне проживання в Україні громадянину Азербайджану ОСОБА_1 , адресованого Державній міграційній службі України, 09.06.2011 до Васильківського МВ (з обслуговування міста Васильків та Васильківського району) ГУ МВС України в Київській області надійшло звернення від гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про те, що її чоловік, гр. Азербайджану ОСОБА_1 , ображав її брутальною лайкою та намагався нанести тілесні ушкодження. Дане звернення зареєстроване в ЖРЗПЗ Васильківського МВ (з обслуговування міста Васильків та Васильківського району) за №3587 від 09.06.2011 р.

07.07.2013 відносно гр.Азербайджану ОСОБА_1 органом досудового розслідування Васильківського МВ (з обслуговування міста Васильків та Васильківського району) ГУ МВС України в Київській області відкрито кримінальне провадження (ЄДР №0001679) за ознаками ч.1 ст.125 КК України, по зверненню громадянки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

17.07.2016 відносно гр.Азербайджану ОСОБА_1 органом досудового розслідування Васильківського ВП ГУ НП в Київській області відкрито кримінальне провадження (ЄРДР №0001800) за ознаками ч.2 ст.146 КК України по зверненню громадянки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

12.08.2016 відносно гр.Азербайджану ОСОБА_1 органом досудового розслідування Васильківського ВП ГУ НП в Київській області відкрито кримінальне провадження (ЄРДР №0002035) за ознаками ч.1 ст.125 КК України по зверненню громадянки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Водночас, на виконання вимог ухвали суду Головним управлінням Національної поліції в Київській області було надано до суду лист Слідчого управління Головного управління національної поліції в Київській області від 02.05.2023 №2702/109/24/31-2023, в якому повідомлено, що відповідно до відомостей Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно ОСОБА_1 , Васильківським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснювалося досудове розслідування в кримінальному провадженні №0001800, розпочатому 17.07.2016 на підставі заяви ОСОБА_2 від 16.07.2016 про те, що її колишній чоловік ОСОБА_1 викрав ї спільного сина ОСОБА_3 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України, в якому 30.07.2016 прийнято рішення на підставі п. 2 ч.1 ст.284 КПК України.

Також Васильківським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснювалось досудове розслідування в кримінальному провадженні №0002035, розпочатому 12.08.2016 на підставі звернення ОСОБА_2 від 12.08.2016 про те, що цього ж дня, в приміщенні КП "Васильківкомунікаціясервіс", розміщеного в ЗОШ №3 за адресою: АДРЕСА_1 , колишній чоловік ОСОБА_1 наніс останній тілесні ушкодження, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, в якому 18.02.2017 прийнято рішення на підставі п.1 ч.1 ст.284 КПК України.

Васильківським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснювалось досудове розслідування в кримінальному провадженні №0001679, розпочатому 08.07.2013, на підставі заяви ОСОБА_2 від 07.07.2023, про те. що ОСОБА_1 , перебуваючи в будинку заявниці, за адресою: АДРЕСА_2 , завдав останній тілесні ушкодження, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, в якому 17.07.2013 прийнято рішення на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Відповідно до частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України кримінальне провадження закривається в разі, якщо:1) встановлена відсутність події кримінального правопорушення; 2) встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; 3) не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.

Отже, матеріали справи підтверджують, що станом на дату прийняття Управлінням державної міграційної служби України рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну №14 (27.01.2017), кримінальні провадження №0001679 та №0001800 були закриті у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення.

Щодо кримінального провадження №0002035, то з матеріалів справи вбачається, що хоча станом на 27.01.2017 воно ще було відкрите, проте 18.02.2017 й це кримінальне провадження було закрито з підстави відсутності події кримінального правопорушення.

Відповідно до пункту 22 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються засади цивільно-правової відповідальності, діяння, які є злочинами, адміністративними або дисциплінарними правопорушеннями, та відповідальність за них.

Отже, загальні підстави, умови, форми, основні ознаки правопорушення, що створюють їх склад, за що особу може бути притягнуто до одного з видів відповідальності та процедуру такого притягнення має визначати закон.

Вина у вчиненні злочину або адміністративному правопорушенні встановлюється в порядку, визначеному Кримінальним процесуальним кодексом України або Кодексом України про адміністративні правопорушення відповідно.

Стаття 62 Конституції України закріплює принцип презумпції невинуватості, відповідно до якого особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Суд зазначає, що матеріали справи свідчать про те, що на час прийняття спірного рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україні контролюючий орган не мав належних та допустимих доказів наявності вини позивача у вчинені злочину, відповідальність за який передбачена ч.1 ст.125 КК України, тобто наявності відповідного вироку суду у кримінальному провадженні №0002035.

Суд звертає увагу, що відповідачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності прийняття спірного рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну, зокрема, доказів, які б підтверджували вчинення позивачем винних дій, які становлять загрозу національній безпеці України, громадському порядку в Україні, або доказів того, що це є необхідним для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України.

За наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про визнання протиправним та скасування рішення Управління державної міграційної служби України в Київській області про скасування дозволу на імміграцію в Україну від 27.01.2017 №14.

Водночас, підставою прийняття відповідачем рішення від 21.07.2021 №9225 від 21.07.2021 про відмову в оформленні (видачі) громадянину Республіки Азербайджан ОСОБА_1 посвідки на постійне проживання є встановлення факту скасування наданого йому дозволу на імміграцію.

Враховуючи визнання судом протиправним та скасування рішення Управління державної міграційної служби України в Київській області про скасування дозволу на імміграцію в Україну від 27.01.2017 №14, вказане рішення втрачає юридичну силу з моменту його прийняття, не тягне за собою жодних правових наслідків, а тому не може бути підставою для відмови в оформленні (видачі) позивачу посвідки на постійне проживання.

Таким чином, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в оформленні (видачі) громадянину Республіки Азербайджан ОСОБА_1 посвідки на постійне проживання від 21.07.2021 № НОМЕР_4 є похідними та підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління державної Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 травня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

cуддя О.В.Епель

суддя В.В.Файдюк