Справа № 2340/3950/18
Суддя: Єгорова Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2340/3950/18 Суддя (судді) першої інстанції: Руденко А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Єгорової Н.М.,

суддів - Федотова І.В., Чаку Є.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18 січня 2023 року у справі за адміністративним позовом Комунального підприємства "Черкасиводоканал" до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2018 року позивач - КП "Черкасиводоканал" звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Черкаській області, яким просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 14 червня 2018 року №.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2019 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Верховного Суду від 25 жовтня 2022 року скасовано рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2019 року, справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд.

Скасовуючи вказані рішення Верховний Суд зазначив про те, що під час вирішення справи судами попередніх інстанцій не досліджувались обставини щодо укладення таких договорів, виконання сторонами їх умов та порядок проведення розрахунків згідно зданих договорів.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 18 січня 2023 року адміністративний позов Комунального підприємства "Черкасиводоканал" задоволено частково, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Черкаській області, правонаступником якого є Головне управління ДПС в Черкаській області, від 14 червня 2018 року № в частині визначення Комунальному підприємству "Черкаський водоканал" Черкаської міської ради податкового зобов`язання на суму 1 090 123,77 грн.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач - Головне управління ДПС у Черкаській області подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його в частині задоволених позовних вимог та постановити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, неповно встановлено обставини справи.

Апелянт наголосив, що суд першої інстанції залишив поза увагою факт порушення строків сплати узгоджених грошових зобов`язань, даний факт не заперечується позивачем, водночас посилання суду першої інстанції на інше законодавство, яке регулює особливості проведення розрахунків, з огляду на основний вид діяльності комунального підприємства є безпідставними та необґрунтованими, оскільки не може об`єктивно впливати на обов`язки такого платника податків, що визначені Податковим кодексом України.

Позивач подав до суду відзив, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, оскільки у 2017 році законодавчо був змінений порядок сплати податкового боргу та відповідно до пп. 2 п. 9 договорів про організацію взаєморозрахунків від 07 липня 2017 року №332/005, від 16 серпня 2017 року №332/038, від 23 листопада 2017 року №332/040 позивач зобов`язався не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення податкового боргу з податку на додану вартість.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи згідно з п. 2.1 Статуту комунального підприємства "Черкасиводоканал" Черкаської міської ради, затвердженого рішенням Черкаської міської ради від 05 жовтня 2017 року №2-2369, головною метою діяльності Підприємства є централізоване водопостачання та централізоване водовідведення споживачам міста, централізоване постачання холодної вод, водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем).

Протоколом засідання територіальної комісії з питань узгодженості заборгованості з різниці в тарифах від 21 червня 2017 року №11 заборгованість з різниці в тарифах на послуги централізованого водопостачання КП "Черкасиводоканал" за 2011-2015 роки станом на 01 січня 2016 року становить 42 222 577,00 грн., заборгованість з різниці в тарифах на послуги централізованого водовідведення за 2013 - 2015 роки станом на 01 січня 2016 року становить 9 538 253,00 грн.

Згідно з довідкою ДПІ у м. Черкасах ГУ ДФС у Черкаській області від 04 липня 2017 року №7380/23-01-17-0119 податковий борг з податку на додану вартість КП "Черкасиводоканал" складає 4 080 964,17 грн.

Протоколом засідання територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах від 06 липня 2017 року затверджено розподіл коштів субвенції в рахунок погашення податкового боргу з податку на додану вартість КП "Черкасиводоканал" у сумі 4 080 964,00 грн.

На виконання вказаного рішення між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Черкаській області (сторона перша), Департаментом фінансів Черкаської облдержадміністрації (сторона друга), Департаментом фінансової політики Черкаської міської ради (сторона третя) та КП "Черкасиводоканал" (сторона остання) укладений договір про організацію взаєморозрахунків від 07 липня 2017 року №332/005 на суму 4 080 964,00 грн.

Згідно з довідкою ДПІ у м. Черкасах ГУ ДФС у Черкаській області від 08 серпня 2017 року №8300/23-00-17-0119 податковий борг з податку на додану вартість КП "Черкасиводоканал" складає 4 625 685,17 грн.

Протоколом засідання територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах від 10 серпня 2017 року затверджено розподіл коштів субвенції в рахунок погашення податкового боргу з податку на додану вартість КП "Черкасиводоканал" у сумі 544 721,00 грн.

На виконання вказаного рішення між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Черкаській області (сторона перша), Департаментом фінансів Черкаської облдержадміністрації (сторона друга), Департаментом фінансової політики Черкаської міської ради (сторона третя) та КП "Черкасиводоканал" (сторона остання) був укладений договір про організацію взаєморозрахунків від 16 серпня 2017 року №332/038 на суму 544 721,00 грн.

Згідно з довідкою ДПІ у м. Черкасах ГУ ДФС у Черкаській області від 21 листопада 2017 року №32992/23-00-17-02-019 податковий борг з податку на додану вартість КП "Черкасиводоканал" складає 8 929 704,24 грн.

Протоколом засідання територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах від 22 листопада 2017 року затверджено розподіл коштів субвенції в рахунок погашення податкового боргу з податку на додану вартість КП "Черкасиводоканал" у сумі 4 304 019,00 грн.

На виконання вказаного рішення між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Черкаській області (сторона перша), Департаментом фінансів Черкаської облдержадміністрації (сторона друга), Департаментом фінансової політики Черкаської міської ради (сторона третя) та КП "Черкасиводоканал" (сторона остання) був укладений договір про організацію взаєморозрахунків від 16 серпня 2017 року №332/040 на суму 4 304 019,00 грн.

Як вбачається зі змісту договорів від 07 липня 2017 року №332/005, від 16 серпня 2017 року №332/038, від 23 листопада 2017 року №332/040 п.п. 3-7 встановлено наступний порядок взаєморозрахунків:

3. Казначейство перераховує стороні першій кошти, залучені з єдиного казначейського рахунка, у сумі на підставі рішення Мінфіну;

4. сторона перша перераховує на рахунок сторони другої кошти у сумі для погашення заборгованості з різниці в тарифах на послуги централізованого водопостачання та водовідведення;

5. сторона друга перераховує на рахунок сторони третьої кошти у сумі для погашення заборгованості з різниці в тарифах на послуги з водопостачання та водовідведення;

6. сторона третя перераховує на рахунок сторони останньої кошти у сумі для погашення заборгованості з різниці в тарифах на послуги з водопостачання та водовідведення;

7. сторона остання перераховує до загального фонду державного бюджету кошти у сумі для погашення податкового боргу, в тому числі реструктуризованого або розстроченого (відстроченого), з податку на додану вартість (з урахуванням штрафних санкцій, пені та процентів, нарахованих на суму такого реструктуризованого або розстроченого (відстроченого) боргу.

Згідно з пп. 2 п. 9 зазначених договорів з метою виконання договорів сторони зобов`язуються не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до договору.

Головним управлінням ДФС у Черкаській області проведено камеральну перевірку з питань своєчасності сплати узгоджених грошових зобов`язань з податку на додану вартість, за результатами якої складено акт від 24 травня 2018 року №3693/23-00-12-0506/03357168, яким встановлено порушення пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16, п. 57.1 ст. 57, п. 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України, а саме несвоєчасну сплату узгоджених сум податкового зобов`язання з податку на додану вартість.

На підставі акта перевірки від 24 травня 2018 року №3693/23-00-12-0506/03357168 Головним управлінням ДФС у Черкаській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 14 червня 2018 року №, яким до позивача застосовано штраф, передбачений п. 126.1 Податкового кодексу України у розмірі 1 449 374,43 грн.

Вважаючи зазначене податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся до суду з позовом.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку про те, що у 2017 році законодавчо був змінений порядок сплати податкового боргу та відповідно до пп. 2 п. 9 договорів про організацію взаєморозрахунків від 07 липня 2017 року №332/005, від 16 серпня 2017 року №332/038, від 23 листопада 2017 року №332/040 позивач зобов`язався не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення податкового боргу, а тому позивач, не здійснюючи погашення податкового боргу протягом 2017 року за рахунок власних коштів, діяв добросовісно, тому його вина як підстава для застосування штрафних санкцій за порушення строків сплати узгоджених грошових зобов`язань відсутня.

Разом з тим сума нарахованих штрафних санкцій за період з 01 липня 2018 року по 08 травня 2018 року є обґрунтованою та не підлягає скасуванню.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (з наступними змінами та доповненнями в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, далі - ПК України).

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, шо настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 126.1 ст. 126 ПК України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Водночас згідно з ст. 31 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" від 21 грудня 2016 року № 1801-VIII установлено, що перерахування субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення різниці між фактичною вартістю теплової енергії, послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та водовідведення, постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам теплопостачання, централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню такі послуги, та тарифами, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, здійснюється із загального фонду державного бюджету в обсязі, що відповідає обсягу надходжень від погашення податкового боргу, в тому числі реструктуризованого або розстроченого (відстроченого), з податку на додану вартість (з урахуванням штрафних санкцій, пені та процентів, нарахованих на суму цього розстроченого (відстроченого) боргу), та спеціального фонду державного бюджету за рахунок джерел, визначених пунктами 13 і 14 статті 11 цього Закону, що сплачуються підприємствами електроенергетичної, нафтогазової, вугільної галузей, підприємствами, що надають послуги з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії, підприємствами централізованого водопостачання та водовідведення, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, на суму заборгованості, що не була відшкодована станом на 1 січня 2016 року, з урахуванням проведених у минулих роках розрахунків.

Механізм погашення заборгованості перед бюджетом, урегульовано положеннями Порядку та умов надання у 2017 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення різниці між фактичною вартістю теплової енергії, послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та водовідведення, постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам теплопостачання, централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню такі послуги, та тарифами, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 травня 2017 року № 332.

Зазначений Порядок та умови визначають механізм надання в 2017 році субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах, у тому числі на послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення.

Відповідно до п. 1 Порядку субвенція надається з державного бюджету місцевим бюджетам для погашення різниці між фактичною вартістю теплової енергії, послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та водовідведення, постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам теплопостачання, централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню такі послуги, та тарифами, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, за рахунок джерел, зазначених у статті 31 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", та джерел наповнення спеціального фонду державного бюджету, визначених пунктами 13 і 14 статті 11 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", згідно з розподілом, наведеним у додатку 1.

Перерахування субвенції здійснюється на суму різниці між фактичною вартістю та тарифом, що утворилася до 01 січня .2017 і не погашена на дату укладення договору про організацію взаєморозрахунків (пункт 2 Порядку та умов).

Пунктом 3 Порядку передбачено, що підставою для проведення розрахунків з погашення різниці між фактичною вартістю та тарифом є договір про організацію взаєморозрахунків, який укладається підприємствами, що виробляли, транспортували та постачали теплову енергію, надавали послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, централізованого водопостачання і водовідведення, постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) населенню та/або іншим підприємствам теплопостачання, централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню такі послуги, та іншими учасниками розрахунків з погашення заборгованості згідно з довідкою, що підтверджує наявність в учасників розрахунків кредиторської та/або дебіторської заборгованості (без урахування пені, штрафних і фінансових санкцій) на дату укладення такого договору. Примірний договір про організацію взаєморозрахунків наведений у додатку 2.

Отже, як вірно зазначено судом першої інстанції, Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" у 2017 році змінено порядок сплати податкового боргу, що виник, зокрема, у підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, та встановлено, що погашення здійснюється за рахунок субвенції на погашення різниці між фактичною вартістю послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та водовідведення, постачання холодної води та водовідведення, що не була відшкодована станом на 1 січня 2016 року, з урахуванням проведених у минулих роках розрахунків.

Згідно з умовами і порядком погашення податкового боргу з податків надавача послуг з централізованого водопостачання та водовідведення за рахунок субвенцій з державного бюджету проведення взаєморозрахунків з погашення заборгованості можливо лише на підставі договору та шляхом послідовного виконання зобов`язань учасниками розрахунків.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року у справі № 817/694/16, від 31 травня 2019 року у справі № 820/4728/17, від 15 червня 2022 року у справі №640/18282/19, від 28 березня 2023 року у справі №320/4082/19.

Як встановлено судом відповідно до Порядку №332 між позивачем, Головним управлінням Державної казначейської служби України у Черкаській області (сторона перша), Департаментом фінансів Черкаської облдержадміністрації (сторона друга), Департаментом фінансової політики Черкаської міської ради (сторона третя) укладено договори про організацію взаєморозрахунків від 07 липня 2017 року №332/005, від 16 серпня 2017 року №332/038, від 23 листопада 2017 року №332/040, відповідно до яких казначейство мало перерахувати з єдиного казначейського рахунку державного бюджету на підставі рішення Мінфіну на користь Головного управління Державної казначейської служби у Черкаській області, а потім у визначеному договорами ланцюговому порядку кошти у загальному розмірі 8 929 704,24 грн, і які мали надійти на казначейський рахунок позивача, а позивач мав перерахувати ці кошти до загального фонду бюджету для погашення податкового боргу з податку на додану вартість у сумі 8 929 704,24 грн.

Отже, погашення податкового боргу позивача мало б відбуватись на підставі договорів про організацію взаєморозрахунків відповідно до механізму погашення податкової заборгованості за рахунок субвенцій з Державного бюджету місцевим бюджетам для погашення заборгованості з різниці в тарифах, як передбачено Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" та в порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №332.

У свою чергу, Міністерством фінансів України, у порушення п. 8 Порядку №332, не було прийнято рішення про перерахування субвенції згідно з розподілом відповідно до визначених вище договорів про проведення взаєморозрахунків до постанови Кабінету Міністрів України від 18 травня 2017 року №332 та не доведено їх до Казначейства, внаслідок чого виникли обставини, які позбавили позивача можливості своєчасно розрахуватися з бюджетом в установленому Урядом порядку, що призвело до збільшення відповідних податкових боргових зобов`язань останнього.

Крім того рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2018 року у справі №823/1417/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2019 року та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28 квітня 2020 року, яким визнано протиправною бездіяльність Міністерства фінансів України при виконанні Державного бюджету України на 2017 рік в частині незабезпечення сплати (перерахування) на користь комунального підприємства "Черкасиводоканал" Черкаської міської ради субвенцій з державного бюджету на погашення різниці в тарифах, яка виникла та залишилася не погашеною станом на 01 січня 2016 року на загальну суму 8 929 704,00 грн. та зобов`язано Міністерство фінансів України прийняти рішення про перерахування субвенції згідно з розподілом відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18 травня 2017 року №332 та договорів про організацію взаєморозрахунків від 07 липня 2017 року №332/005, від 16 серпня 2017 року №332/038, від 23 листопада 2017 року №332/040.

Зміст спірних правовідносин полягає у тому, що на законодавчому рівні визначено порядок погашення у 2017 році заборгованості перед бюджетом для підприємств, до яких належить позивач, за рахунок субвенції з державного бюджету.

Субвенційні кошти в силу Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" та Бюджетного кодексу України є бюджетними, а Податковий кодекс України не передбачає можливості застосування контролюючими органами штрафних санкцій на бюджетні кошти, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав у податкового органу для застосування до позивача вимог ст.ст. 57, 126 ПК України.

Крім іншого, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Черкаській області залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18 січня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя Н.М. Єгорова

Судді І.В. Федотов

Є.В. Чаку