Справа № 420/12137/23
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2023-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/12137/23

Головуючий в 1 інстанції: Пекний А.С. Дата і місце ухвалення: 21.07.2023р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 липня 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

В травні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просила суд:

- визнати протиправним і скасувати рішення ГУ ПФУ в Донецькій області від 07 грудня 2022 року №92 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 ;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області, як територіального органу Пенсійного фонду України за зареєстрованим в установленому законом порядку місцем проживання позивача, врахувати до страхового стажу під час призначення пенсії за віком наступні періоди трудової діяльності позивача ОСОБА_1 , зокрема роботу:

в колгоспі ім. Карла Маркса колишнього Саратського району з 01 квітня 1983 року по 01 жовтня 1986 року,

в Забарській загальноосвітній школі колишнього Саратського району Одеської області з 01 вересня 1986 року по 01 липня 1992 року,

у військовій частині НОМЕР_1 з 05 жовтня 1992 року по 15 квітня 1993 року,

у військовій частині НОМЕР_2 з 12 жовтня 1993 року по 10 листопада 1993 року,

в Забарській загальноосвітній школі колишнього Саратського району Одеської області з 04 січня 1995 року по 31 серпня 2012 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що при досягненні 60-річного віку вона звернулася до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком на підставі ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Однак, рішенням ГУ ПФУ в Донецькій області від 07.12.2022р. №92, прийнятим за принципом екстериторіальності розгляду заяв про призначення пенсії, ОСОБА_1 відмовлено в призначені пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 29 років. При цьому, при обчисленні страхового стажу позивача відповідачем необґрунтовано не враховано окремі періоди трудової діяльності, а саме: в колгоспі ім. Карла Маркса з 01.04.1983р. по 01.10.1986р., в Забарській ЗОШ Саратського району Одеської області з 01.09.1986р. по 01.07.1992р., у військовій частині НОМЕР_1 з 05.10.1992р. по 15.04.1993р., у військовій частині НОМЕР_2 з 12.10.1993р. по 10.11.1993р. та у Забарській ЗОШ Саратського району Одеської області з 04.01.1995р. по 31.08.2012р. Записи про відповідні періоди роботи ОСОБА_1 містяться у наданій нею трудовій книжці, яка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21.07.2023р. позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Донецькій області від 07.12.2022р. №92 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи у колгоспі імені Карла Маркса (СВК ім. Шевченка) відповідно до довідки №501 від 03.11.2022р., періоди роботи з 01.01.2004 року по 31.08.2012р., з 01.01.2012р. по 31.10.2012р. та повторно розглянути заяву про призначення пенсії від 28.11.2022р.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Донецькій області та ГУ ПФУ в Одеській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 268,40 грн. (з кожного з відповідачів).

Не погоджуючись з вказаним рішенням ГУ ПФУ в Донецькій області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не повне з`ясування судом обставин справи, просить скасувати рішення від 21.07.2023р. з ухваленням по справі нового судового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не надано належної правової оцінки посиланням відповідача, що згідно наданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу страховий стаж ОСОБА_1 на дату звернення із заявою про призначення за віком становить 18 років 11 місяців 06 днів, замість мінімально необхідного 29 років. За доданими документами до страхового стажу не враховано періоди роботи у колгоспі імені ОСОБА_2 (СВК ім. Шевченка) відповідно до довідки №501 від 03.11.2022р., оскільки дані довідки потребують перевірки, а також періоди роботи з 01.01.2004р. по 31.08.2012р., з 01.01.2012р. по 31.10.2012р., оскільки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування зазначено прізвище заявниці « ОСОБА_3 », що не відповідає паспортним даним « ОСОБА_4 ».

ОСОБА_1 подала письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить скаргу ГУ ПФУ в Донецькій області залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції від 21.07.2023р. залишити без змін.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 28.11.2022р. ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком на підставі ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. №1058-IV.

Відповідно до п.п.4.1 та 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. №22-1, заяву позивача за принципом екстериторіальності передано для розгляду до ГУ ПФУ в Донецькій області.

Рішенням ГУ ПФУ в Донецькій області від 07.12.2022р. №92 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком з посиланням на те, що її страховий стаж становить 18 років 11 місяців 06 днів, замість необхідного 29 років у відповідності до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

До страхового стажу не зараховано:

- період роботи в колгоспі 05.1985 відповідно довідки №501 від 03.11.2022р., оскільки дані довідки (144 вихододні) потребують перевірки;

- періоди роботи з 01.01.2004р. по 31.08.2012р., з 01.10.2012р. по 31.10.2012р., оскільки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування зазначено прізвище заявниці « ОСОБА_3 », що не відповідає паспортним даним.

Не погоджуючись з правомірністю рішення ГУ ПФУ в Донецькій області від 07.12.2022р. №92 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 оскаржила його в судовому порядку.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позов, виходив з того, що відомості про роботу позивача у періоди, які спірним рішенням ГУ ПФУ в Донецькій області від 07.12.2022р. №92 не зараховано до страхового стажу, підтверджено записами трудової книжки ОСОБА_1 , яка є основним документом про трудову діяльність працівника. Суд визнав необґрунтованими посилання територіального органу ПФУ на те, що в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування зазначено прізвище заявниці « ОСОБА_3 », що не відповідає паспортним даним, зазначивши, що позивач не може нести відповідальність за ведення персоніфікованого обліку, який здійснює Пенсійний фонд та його органи на місцях, в тому числі за допущену уповноваженим органом помилку в написанні її прізвища. А відтак, за висновками суду, спірне рішення ГУ ПФУ в Донецькій області від 07.12.2022р. №92 є протиправним та підлягає скасуванню із зобов`язанням ГУ ПФУ в Одеській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи у колгоспі імені Карла Маркса (СВК ім. Шевченка) відповідно до довідки №501 від 03.11.2022р., періоди роботи з 01.01.2004 року по 31.08.2012р., з 01.01.2012р. по 31.10.2012р. та повторно розглянути заяву про призначення пенсії від 28.11.2022р.

Поряд з цим, суд не знайшов правових підстав для задоволення вимог позову про зобов`язання ГУ ПФУ в Одеській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди її роботи в Забарській ЗОШ Саратського району Одеської області з 01.09.1986р. по 01.07.1992р., у військовій частині НОМЕР_1 з 05.10.1992р. по 15.04.1993р., у військовій частині НОМЕР_2 з 12.10.1993р. по 10.11.1993р. та у Забарській ЗОШ Саратського району Одеської області з 04.01.1995р. по 31.08.2012р., оскільки відмова у зарахуванні вказаних періодів до страхового стажу позивача не була підставою для прийняття рішення від 07.12.2022р. №92 про відмову в призначенні пенсії за віком.

На підставі ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає правильність висновків суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги ГУ ПФУ в Донецькій області.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про неправомірність рішення ГУ ПФУ в Донецькій області від 07.12.2022р. №92 та його скасування виходячи з наступного.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991р. №1788-XII (далі - Закон №1788-ХІІ), Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Положеннями статті 56 Закону №1788-ХІІ передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується також: а) будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків; б) творча діяльність осіб, передбачених пунктом "в" статті 3 цього Закону. При цьому творча діяльність членів Спілки письменників України, Спілки художників України. Спілки композиторів України, Спілки кінематографістів України. Спілки театральних діячів України, інших творчих працівників, які не є членами творчих спілок, але об`єднані відповідними професійними комітетами, до введення в дію цього Закону зараховується в стаж роботи незалежно від сплати страхових внесків. У цих випадках стаж творчої діяльності встановлюється секретаріатами правлінь творчих спілок республіки починаючи з дня опублікування або першого публічного виконання чи публічного показу твору даного автора; в) військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби; г) служба у воєнізованій охороні, в органах спеціального зв`язку І в гірничорятувальних частинах, незалежно від відомчої підпорядкованості та наявності спеціального або військового звання; д) навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі; е) тимчасова непрацездатність, що почалася у період роботи; є) час догляду за інвалідом І групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, а також за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду: ж) час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку; з) період проживання дружин осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів і військовослужбовців цього Кодексу.умови сплати страхових внесків.

За змістом ч.1 ст.26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Статтею 24 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно зі ст. 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.1 Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

При зверненні до управління Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії ОСОБА_1 надала трудову книжку серії НОМЕР_3 від 29.08.1981р., в якій містяться записи про її трудову діяльність.

Також, позивачем надано видану сектором «Трудовий архів» виконавчого комітету Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області довідку про заробіток для обчислення пенсії у СВК ім. Шевченко від 03.11.2022р. №501, в якій містяться відомості про заробіток ОСОБА_5 в 1983-1986р.р.

Як стверджує апелянт, період роботи в колгоспі відповідно довідки №501 від 03.11.2022р. правомірно не зараховано до страхового стажу позивача, оскільки дані довідки (144 вихододні) потребують перевірки.

Колегія суддів вважає необґрунтованими такі посилання ГУ ПФУ в Донецькій області, оскільки необхідність перевірки відомостей, зазначених у наданих заявником документах, що підтверджують страховий стаж, не визначено чинним законодавством підставою для відмови в зарахуванні відповідних періодів до страхового стажу, що має безпосередній вплив на рішення про призначення або про відмову в призначенні пенсії.

Більше того, в матеріалах справи міститься акт ГУ ПФУ в Одеській області, складений за результатами проведення перевірки достовірності та обґрунтованості видачі довідки для призначення (перерахунку) пенсії від 22.12.2022р. №1500-1004-1/8793, згідно якого дані архівної довідки №501 від 03.11.2022р. відповідають первинним документам.

Щодо не зарахування до страхового стажу періодів роботи з 01.01.2004р. по 31.08.2012р. та з 01.10.2012р. по 31.10.2012р. з підстав невідповідності прізвища позивача в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування її паспортним даним (в Реєстрі Ібріян, в паспорті - Ібриян), то колегія суддів зазначає, що у відповідності до п.5 Положення про організацію персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.1998р. №794, персоніфікований облік здійснює Пенсійний фонд та його органи на місцях, саме якими і було допущено помилку при написанні прізвища позивача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач не може нести відповідальність за ведення персоніфікованого обліку, а тому неточності у довідці за формою 5-ОК не можуть бути підставою для прийняття органом Пенсійного фонду України рішення про відмову у призначенні пенсії та не зарахування страхового стражу.

До того ж, апелянтом не заперечується, що страхувальником за період з 01.01.2004р. по 31.08.2012р., з 01.10.2012р. по 31.10.2012р. сплачувалися страхові внески за ОСОБА_1 , тому зазначений період підлягає зарахуванню до її страхового стажу.

Таким чином, доводи апеляційної скарги відповідача висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги ГУ ПФУ в Донецькій області та скасування рішення від 21.07.2023р. колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 25 вересня 2023 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук