Справа № 160/72/23
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2023-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 вересня 2023 року м. Дніпросправа № 160/72/23

Головуючий суддя І інстанції Горбалінський В.В.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Іванова С.М. (доповідач),

суддів: Чередниченка В.Є., Шальєвої В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Хустського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.05.2023 року в адміністративній справі № 160/72/23 за позовом ОСОБА_1 до Хустського районного територіального центр комплектування та соціальної підтримки про визнання дій протиправними, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Хустського районного територіального центр комплектування та соціальної підтримки, в якому просив:

- визнати незаконним призов ОСОБА_1 на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період до Збройних Сил України Хустським районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.05.2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ Хустського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки № 7 від 02.03.2022 року в частині, яка стосується ОСОБА_1 .

В задоволенні іншої частини позовних вимог було відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Хустський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що 02.03.2022 року призиваючись на службу позивач відмовився від проходження медичної комісії, жодних заяв та скарг відносно стану здоров`я не подавав, а тому спірний наказ був прийнятий у відповідності з приписами чинного законодавства.

07.09.2023 року ОСОБА_1 було подано до апеляційного суду заяву про закриття апеляційного провадження по справі у зв`язку з пропуском відповідачем строку на подання апеляційної скарги, визначеного ст. 295 КАС України та відсутності заяви про його поновлення.

Так, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване судове рішення було прийнято Дніпропетровським окружним адміністративним судом 18.05.2023 року.

Відтак, тридцятиденний строк на подання апеляційної скарги спливав 19.06.2023 року, з урахуванням приписів ч. 6 ст. 120 КАС України (17.06-18.06 були вихідними днями).

Відповідно до матеріалів апеляційної скарги, відповідачем апеляційна скарга була направлена на адресу суду апеляційної інстанції з використанням засобів поштового зв`язку 09.06.2023 року, що підтверджується поштовим конвертом.

Апеляційна скарга надійшла на адресу апеляційного суду 21.06.2023 року.

Відповідно до ч. 9 ст. 120 КАС України, строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Відтак, оскільки апеляційна скарга була здана відповідачем до відділу поштового зв`язку до спливу строку, визначеного ст. 295 КАС України, то останнім було дотримано строк на подання апеляційної скарги, що свідчить про безпідставність наведеної заяви позивача.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, Указом Президента України №69/2022 «Про Загальну мобілізацію» від 24.02.2022 року оголошено про загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

Наказом Хустського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №7 від 02.03.2022 року призвано, зокрема, ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації.

Як встановлено судом з облікової картки до військового квитка ОСОБА_1 у розділі відомості про медичні огляди відсутня інформація.

17.03.2023 року наказом Міністерства економіки України №460-22 заброньовано, зокрема, ОСОБА_1 за Міністерством економіки України на період мобілізації та воєнний час та надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на 6 місяців.

Не погодившись з правомірністтю призову на військову службу, позивач звернувся до суду апеляційної інстанції з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем під час призову позивача на військову службу під час мобілізації протиправно не проведено медичний огляд останнього та не винесено постанову ВЛК, а тому наказ про призов ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації №7 від 02.03.2022 року є протиправним.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Згідно ч. 13 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які приписуються до призовних дільниць, направляються для підготовки до військової служби, особи, які призиваються або приймаються на військову службу, приймаються на службу у військовому резерві, та військовозобов`язані, призначені для комплектування посад за відповідними військово-обліковими спеціальностями та іншими спеціальностями в Службі безпеки України під час проведення мобілізації, проходять обов`язковий медичний огляд. Порядок проходження медичного огляду затверджується відповідно Міністерством оборони України, центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, Службою безпеки України, Службою зовнішньої розвідки України за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я. Перелік військово-облікових спеціальностей затверджується Міністерством оборони України, а інших спеціальностей в Службі безпеки України - Головою Служби безпеки України.

Згідно ч. 10 ст. 14 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за результатами медичного огляду громадянина України і з урахуванням рівня його освітньої підготовки, особистих якостей, роду діяльності та спеціальності комісія з питань приписки може прийняти одне з таких рішень:

- придатний для військової служби та попередньо призначений до служби у Збройних Силах України чи іншому військовому формуванні;

- тимчасово непридатний до військової служби, потребує лікування;

- підлягає направленню на додаткове медичне обстеження та проведення повторного медичного огляду (із зазначенням дати проведення);

- непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час, підлягає взяттю на облік військовозобов`язаних;

- непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку, підлягає виключенню з військового обліку;

- підлягає взяттю на військовий облік військовозобов`язаних як такий, що був раніше засуджений до позбавлення волі, обмеження волі, арешту, виправних робіт за вчинення кримінального проступку, нетяжкого злочину, у тому числі із звільненням від відбування покарання;

- підлягає виключенню з військового обліку як такий, що був раніше засуджений до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Відповідно до абз. 3 ч. 5 ст. 22 Закону № 3543-ХІІ, особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України.

Згідно п. 3.8 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України № 402 від 14.08.2008 року, (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) за статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, які передбачають індивідуальне визначення придатності до військової служби і військової спеціальності, ВЛК щодо військовозобов`язаних, яких призивають на військову службу або приймають на військову службу у добровільному порядку за контрактом, виносить одну із таких постанов:

"Непридатний до військової служби у мирний час, обмежено придатний у воєнний час";

"Обмежено придатний до військової служби";

"Придатний (або непридатний) до військової служби за контрактом, за спеціальністю _____________ (вказати спеціальність)";

"Придатний (або непридатний) до військової служби в миротворчій місії за спеціальністю _____________ (вказати спеціальність)";

"Придатний до військової служби".

Постанови ВЛК військових комісаріатів оформлюються довідкою ВЛК (додаток 4 до Положення) у двох примірниках, яка не підлягає затвердженню штатною ВЛК і дійсна протягом шести місяців з дня медичного огляду. Копія довідки видається на руки особі, яка пройшла медичний огляд.

Після закінчення медичного обстеження під час мобілізації ВЛК виносить щодо військовозобов`язаного одну із таких постанов:

"Придатний до військової служби";

"Тимчасово непридатний до військової служби (вказати дату повторного огляду)";

"Непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку".

Зі змісту зазначених правових приписів вбачається, що громадяни України, які приписуються до призовних дільниць, направляються для підготовки до військової служби, особи, які призиваються або приймаються на військову службу мають проходити обов`язковий медичний огляд.

Як вбачається з матеріалів справи, під час призову на військову службу військово-лікарською комісією не було проведено медичний огляд позивача, що відповідачем не спростовується.

При цьому, що стосується посилань відповідача на те, що призиваючись на службу позивач відмовився від проходження медичної комісії, жодних заяв та скарг на стан здоров`я не подавав, а тому спірний наказ був прийнятий у відповідності з приписами чинного законодавства, то колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що положення ч.13 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають саме обов`язковість проходження особою медичного огляду, а отже мають імперативний характер.

Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, з урахуванням приписів ч. 2 ст. 9 КАС України, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції щодо протиправності наказу Хустського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки № 7 від 02.03.2022 року в частині, яка стосується ОСОБА_1 та необхідності його скасування.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Хустського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.05.2023 року в адміністративній справі № 160/72/23 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко

суддя В.А. Шальєва