Справа № 280/5805/23
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2023-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2023 року Справа № 280/5805/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Новікової І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Слов`янський пух Україна» до Запорізької митниці про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

25 липня 2023 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Слов`янський пух Україна» (далі позивач) до Запорізької митниці (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

визнати протиправними дії відповідача, які полягали у відмові в підготовці у строк, передбачений чинним законодавством України, висновків про повернення позивачу з державного бюджету України надмірно сплачених митних платежів, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, в розмірі 41051,84 грн. відповідно до заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Слов`янський пух Україна» за вих.№0305/23-03 від 03.05.2023 (вх.№2448/14-24 від 04.05.2023 відповідно до даних Запорізької митниці);

зобов`язати відповідача підготувати висновки про повернення позивачу з державного бюджету України надмірно сплачених митних платежів, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, в розмірі 41051,84 грн., відповідно до заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Слов`янський пух Україна» за вих.№0305/23-03 від 03.05.2023 (вх.№2448/14-24 від 04.05.2023 відповідно до даних Запорізької митниці).

Ухвалою суду від 31.07.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він у встановленому порядку звернувся до відповідача з заявою про повернення з державного бюджету України митних та інших платежів, надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами. Разом з тим, позивач вважає, що йому було безпідставно відмовлено у поверненні надмірно сплачених митних платежів з посиланням на те, що повернення митних платежів можливо виключно після зміни податкової адреси позивача на підконтрольну територію України.

Позивач зазначає, що тимчасово окуповані території України поділяються на ті, що безпосередньо визначені Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі Закони №1207), та ті, що визнані такими Кабінетом Міністрів України в умовах воєнного стану. Зазначає, що умовах воєнного стану рішенням Кабінету Міністрів України положенням цієї статті можуть бути поширені на тимчасово окуповані території, передбачені пунктом 3 частини першої статті 3 Закону №1207, надра під територіями, зазначеними у пункті 3 частини першої статті 3 Закону, і повітряний простір над цими територіями. Позивач вважає, що положення статті 13 Закону №1207 на які посилається відповідач можуть бути поширені на тимчасово окуповані території, передбачені пунктом 3 частини першої статті 3 Закону 1207, лише за відповідним рішенням Кабінету Міністрів України. Позивач зазначає, що відповідно до Наказу №309 Василівська міська територіальна громада Василівського району Запорізької області (код території UA0061166), на території якої зареєстровано місцезнаходження позивача, з 26 лютого 2022 року відноситься до тимчасово окупованих російською федерацією територій України. Водночас, позивач зазначає, що Постанова №1364 не містить відповідного рішення Кабінету Міністрів України, що положення статті 13 Закону №1207 можуть бути поширені на тимчасово окуповані території, визначені Наказом №309, у тому числі на м.Василівку, Запорізької області. З урахуванням викладеного, позивач вважає відмову митниці протиправною та такою, що грубо порушує його права та законні інтереси. Просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач проти задоволення позову заперечив. В обґрунтування заперечень зазначено, що відповідно до ч.2 ст.13 Закону №1207 здійснення господарської діяльності юридичними особами, фізичними особами - підприємцями та фізичними особами, які провадять незалежну професійну діяльність, місцезнаходженням (місцем проживання) яких є тимчасово окупована територія, дозволяється виключно після зміни їхньої податкової адреси на іншу територію України. Правочин, стороною якого є суб`єкт господарювання, місцезнаходженням (місцем проживання) якого є тимчасово окупована територія, є нікчемним. На такі правочини не поширюється дія положення абзацу другого ч.2 ст.215 Цивільного кодексу України. Відповідач зазначає, що відповідно до ч.6 ст.13 Закону №1207 переказ коштів між тимчасово окупованою територією та іншою територією України забороняється. Отже, законом встановлено заборону на здійснення суб`єктами господарювання своєї діяльності, якщо їхньою юридичною адресою було визначено тимчасово окуповану територію України.

Відповідач зазначає, що 06.02.2022 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №1364, яка набула чинності 25 грудня 2022 року, та згідно з якою перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією (далі - Перелік) передано Міністерству з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (далі - Мінреінтеграція). 27.12.2022 набув чинності наказ Мінреінтеграції від 22.12.2022 №309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» (далі - Наказ №309). Тобто створено передумови для виконання вимог закону, а отже, усі суб`єкти господарювання, які знаходяться у Переліку, у т.ч. тимчасово окуповані з 24.02.2022, мають вжити заходів з перереєстрації юридичних адрес на підконтрольну територію України для того, щоб продовжувати свою діяльність на законних підставах і ні якого рішення Кабінету Міністрів України для поширення реалізації статті 13 закону №1207 не потрібно. Отже, посилання представника позивача в позовній заяві на відсутність рішення Кабінету Міністрів України, відповідач вважає безпідставними та необґрунтованими без врахування положень Постанови №1364. Відповідач вказував на те, що процедура повернення з Державного бюджету України надмірно сплачених коштів буде можлива виключно після зміни податкової адреси позивача на підконтрольну територію України. З урахуванням викладеного у відзиві на позовну заяву, представник відповідача просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, встановив наступне.

Судом встановлено, що ТОВ «Слов`янський Пух Україна» () зареєстровано за адресою: вул.Богдана Хмельницького, 3, м.Василівка, Запорізька область.

16.09.2021 митним органом, за результатами митного оформлення поданої позивачем митної декларації, прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA112020/2021/000001/1.

Для випуску імпортованого товару у вільний обіг позивачем було додатково сплачено митні платежі на суму 41051,84 грн.

При цьому, судом встановлено, що позивачем в судовому порядку було оскаржено до Запорізького окружного адміністративного суду рішення про коригування митної вартості товарів від 16.09.2021 №UA112020/2021/000001/1.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 03.02.2022 по справі №280/11243/21, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 01.12.2022, позовні вимоги ТОВ «Слов`янський Пух Україна» задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення Запорізької митниці про коригування митної вартості товарів від 16.09.2021 №UA112020/2021/000001/1.

У зв`язку із набранням законної сили рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 03.02.2022 по справі №280/11243/21, позивач звернувся до відповідача з заявою про повернення коштів з бюджету.

За результатами розгляду звернення позивача було відмовлено у поверненні коштів з посиланням на те, що повернення коштів буде можливо за відповідною заявою виключно після зміни податкової адреси позивача на підконтрольну територію України.

Позивач, не погодившись з відмовою у поверненні коштів, звернувся з даним позовом до суду.

Так, під час розгляду адміністративної справи судом встановлено, що фактично між сторонами відсутній спір щодо наявності/відсутності надмірно сплачених коштів, їх розміру, тощо.

Відмова у поверненні коштів фактично обґрунтована тим, що підприємство має зареєстроване місцезнаходження на тимчасово окупованій території України, а відповідно повернення коштів можливо лише після перереєстрації підприємства на територію України, що підконтрольна Україні.

Позивач, в свою чергу, вважає, що територія Василівської територіальної громади не була у встановленому порядку віднесена до тимчасово окупованих територій України, а відповідно відсутні підстави для відмови у поверненні коштів.

Суд зазначає, що наказом Міністерства фінансів України від 18.07.2017 №643 затверджено Порядок повернення авансових платежів (передоплати) та помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів (далі Порядок №643), який визначає процедури під час повернення суб`єктам господарювання та/або фізичним особам (далі - платники податків) коштів авансових платежів (передоплати) та помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів, контроль за справлянням яких здійснюють Держмитслужба та митниці Держмитслужби, та пені, у тому числі у випадках, зазначених у частинах дев`ятій, десятій статті 55, частині шостій статті 244, частині п`ятій статті 299, частинах третій, п`ятій статті 301 Митного кодексу України, статті 43 Податкового кодексу України, частині першій статті 9 глави V Додатка A до Конвенції про тимчасове ввезення (м. Стамбул, 1990 рік), частині третій статті 11 глави II Митної конвенції про міжнародне перевезення вантажів із застосуванням книжки МДП 1975 року.

Розділом ІІІ Порядку №643 врегульовано порядок повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені.

Так, відповідно до пункту 1 розділу ІІІ Повернення з державного бюджету помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені здійснюється за заявою платника податків протягом 1095 днів від дня їх виникнення.

Повернення сум відповідних митних платежів у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 301 Митного кодексу України, здійснюється за умови, що заява подається не пізніше одного року з дня, наступного за днем виникнення обставин, що тягнуть за собою повернення сплачених сум митних платежів.

Платник податків подає до митниці Держмитслужби заяву довільної форми в паперовому вигляді або за допомогою засобів електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації, електронних довірчих послуг та електронного документообігу, або в електронній формі за допомогою засобів ІТС Держмитслужби з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації, електронних довірчих послуг та електронного документообігу, або в електронній формі через систему електронної взаємодії державних інформаційних ресурсів та з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації, електронних довірчих послуг та електронного документообігу.

Згідно пункту 3 розділу ІІІ Порядку №643, у заяві зазначаються:

1) сума коштів до повернення за кожним видом митних, інших платежів та пені;

2) причини виникнення такої суми коштів;

3) найменування юридичної особи та код за ЄДРПОУ, або прізвище, ім`я, по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);

4) напрям перерахування суми коштів:

на поточний рахунок платника податку в установі банку із зазначенням реквізитів;

для виплати готівкою (у разі якщо кошти авансових платежів (передоплати) вносилися готівкою);

для подальших розрахунків як авансові платежі (передоплата) або грошова застава:

на єдиний рахунок або на відповідний депозитний рахунок митниці Держмитслужби;

на банківський рахунок (у разі якщо кошти авансових платежів (передоплати) вносилися готівкою);

для погашення грошового зобов`язання (податкового боргу) з інших платежів незалежно від виду бюджету;

5) реквізити митної декларації (іншого документа, що її замінює) або уніфікованої митної квитанції, за якими помилково та/або надміру сплачено суми митних платежів.

До заяви додаються:

документи, що підтверджують суму помилково та/або надміру сплачених митних, інших платежів та пені;

виконавчий лист суду та/або рішення суду, що набрало законної сили (за наявності), щодо скасування рішення митниці Держмитслужби, яке призвело до виникнення помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені;

документи, що підтверджують право на перенесення граничних строків для подання заяви щодо повернення надміру сплачених митних платежів (за наявності).

Пунктом 6 розділу ІІІ Порядку №643 визначено, що якщо за результатами розгляду заяви митницею Держмитслужби встановлено наявність підстав для повернення коштів, працівник Підрозділу формує електронний висновок про повернення з державного бюджету помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені (далі - електронний висновок) за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку, який подається керівнику (заступнику керівника) митниці Держмитслужби для прийняття рішення щодо повернення відповідної суми коштів.

Відповідно до пункту 8 розділу ІІІ Порядку №643, у разі якщо заявник не виконав вимог пунктів 1-3 цього розділу, надав недостовірні дані та/або має податковий борг (крім випадків визначення у заяві напряму перерахування коштів на погашення податкового боргу), готується та надсилається йому письмова (в паперовому вигляді або електронній формі) обґрунтована відмова, у тому числі за допомогою засобів ІТС Держмитслужби.

Отже, пунктом 8 розділу ІІІ Порядку №643 передбачено такі випадки за яких митний орган має право відмовити у поверненні коштів, а саме:

- заявник не виконав вимог пунктів 1-3 розділу ІІІ Порядку №643;

- надав недостовірні дані;

- має податковий борг (крім випадків визначення у заяві напряму перерахування коштів на погашення податкового боргу).

Зазначений перелік є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Під час розгляду адміністративної справи судом встановлено, що за результатами розгляду заяви позивача, митним органом не було встановлено обставин, які б могли бути підставою для відмови у поверненні коштів, відповідно до пункту 8 розділу ІІІ Порядку №643, доказів протилежного суду не надано.

Стосовно посилань представника відповідача на положення Закону №1207, суд зазначає, що господарська операція за якою було надмірно сплачено митні платежі відбувалась до тимчасової окупації міста Василівка Запорізької області, а тому посилання на ч.2 ст.13 Закону №1207 є безпідставним.

Також, є безпідставними посилання представника митного органу на положення ч.6 ст.13 Закону №1207, оскільки відповідно до зазначеної норми забороняється переказ коштів між тимчасово окупованою територією та іншою територією України.

В свою чергу, суд зазначає, що по-перше суду не надано доказів на підтвердження того, що позивач просив перевести кошти на тимчасово окуповану територію України, а по-друге, суд зазначає, що митний орган не є органом, який здійснює операції з переведення коштів.

До повноважень митного органу належить лише формування або відмова у формуванні висновків про повернення коштів, а питання переведення коштів платнику податків є компетенцією органів Казначейства, які і мають встановлювати наявність заборон та обмежень щодо переведення коштів на розрахунковий рахунок платника податків, який зазначений у заяві про повернення коштів.

Так, само є безпідставними посилання відповідача на відсутність інформації про те, що позивач не співпрацює з окупантами, оскільки дослідження зазначених обставин відноситься до компетенції правоохоронних органів, а не митних.

Враховуючи вищевикладене, оскільки у відповідача не було підстав для відмови у формуванні висновку про повернення коштів, в силу положень розділу ІІІ Порядку №643, то відповідно відмова у поверненні коштів позивачу є протиправною.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідачем не доведено правомірність прийнятих рішень.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Слов`янський пух Україна» (71600, Запорізька область, м.Василівка, вул.Богдана Хмельницького, 3, ) до Запорізької митниці (69041, м.Запоріжжя, вул.Синенка Сергія, 12, код ЄДРПОУ ВП 44005647) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Запорізької митниці щодо відмови у підготовці у строк, передбачений чинним законодавством України, висновків про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «Слов`янський пух Україна» з державного бюджету України надмірно сплачених митних платежів, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, в розмірі 41051,84 грн. відповідно до заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Слов`янський пух Україна» за вих.№0305/23-03 від 03.05.2023 (вх.№2448/14-24 від 04.05.2023 відповідно до даних Запорізької митниці).

Зобов`язати Запорізьку митницю підготувати висновки про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «Слов`янський пух Україна» з державного бюджету України надмірно сплачених митних платежів, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, в розмірі 41051,84 грн., відповідно до заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Слов`янський пух Україна» за вих.№0305/23-03 від 03.05.2023 (вх.№2448/14-24 від 04.05.2023 відповідно до даних Запорізької митниці).

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Слов`янський пух Україна» судовий збір в розмірі 2684,00 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької митниці.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Новікова