Справа № 560/10961/23
Суддя: Тарновецький І.І.
Дата ухвалення: 2023-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

іменем України

22 вересня 2023 рокум. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Тарновецького І.І. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, яке викладене в листі від 05.04.2023 № 3886-3702/П-05/8-2200/23, про відмову у виплаті заборгованості ОСОБА_1 , яка виникла у зв`язку із здійсненням перерахунку пенсії на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20.09.2022 у справі №560/8805/22;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 заборгованості по пенсії, яка виникла у зв`язку із здійсненням перерахунку пенсії на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20.09.2022 у справі №560/8805/22.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що відповідачем, на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20.09.2022 у справі №560/8805/22, у частині виплати перерахованої суми рішення суду не виконано.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.06.2023 відкрито провадження у адміністративній справі у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, згідно якого у задоволенні позову просив відмовити. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що згідно з пунктами 20 та 29 частини першої статті 116 Бюджетного кодексу України взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушеннями бюджетного законодавства. Пенсійний фонд України є органом виконавчої влади, реалізація нормативних приписів та програм якого здійснюється шляхом фінансування виплат за рахунок чітко визначених прибутковою частиною бюджету Пенсійного фонду джерел і відповідно до конкретних напрямків витратної частини бюджету Пенсійного фонду України. Відповідно до ст. 7 Бюджетного кодексу України, одним з основних принципів бюджетної системи є принцип цільового використання бюджетних коштів - тобто бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями та бюджетними асигнуваннями. Відповідно до частин першої та другої статті 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. На виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20.09.2022 у справі №560/8805/22 відповідачем ОСОБА_1 за період з 01.04.2019 по 30.11.2022 нарахована сума доплати в розмірі 70993,15 грн., яка буде виплачена в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат в порядку черговості. Враховуючи зазначене в діях Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області не вбачається будь-якої неправомірності, у спірних правовідносинах Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснює свої повноваження в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Розглянувши надані сторонами документи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Хмельницький окружний адміністративний суд встановив наступне.

З автоматизованої системи документообігу суду встановлено, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 20.09.2022 у справі №560/8805/22 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити з 01 квітня 2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 по втраті годувальника на підставі довідки Хмельницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №ХС51555 від 25.07.2022, з урахуванням раніше виплачених сум.

Із листа Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №3886-3702/П-05/8-2200/23 від 05.04.2023 встановлено, на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20.09.2022 у справі №560/8805/22 відповідачем за період з 01.04.2019 по 30.11.2022 нарахована сума доплати в розмірі 70993,15 грн., та зазначено, що виплата коштів нарахованих на виконання рішення суду буде здійснена в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат в порядку черговості.

Суд зазначає, що у даній справі, предметом спору є правомірність дій відповідача під час виконання рішення суду щодо перерахунку пенсії.

Як встановлено судом, відповідачем здійснено перерахунок пенсії на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20.09.2022 у справі №560/8805/22, що не заперечується позивачем у справі, отже спірні правовідносини виникли у зв`язку із неналежним виконанням рішення Хмельницького окружного адміністративного суду, яке набрало законної сили.

Фактично при розгляді даного позову суд має здійснити контроль виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20.09.2022 у справі №560/8805/22 та правомірність вчинення дій відповідача щодо розстрочення вказаних виплат.

Суд зазначає, що приписами статті 129-1 Конституції України встановлено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частини другої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Положеннями статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Конституційний Суд України, розглядаючи справу №1-7/2013 у рішенні від 26.06.2013, звернув увагу, що вже неодноразово зазначав про те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 №11-рп/2012).

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі "Горнсбі проти Греції" зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі "Піалопулос та інші проти Греції", пункт 68).

Конституційний Суд України бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, У рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Отже, обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили.

Таким чином, у відповідності до зазначених правових норм, зокрема, Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20.09.2022 у справі №560/8805/22 є обов`язковим до виконання на всій території України.

Саме з метою належного захисту прав щодо виконання судових рішень законодавцем нормативно врегулювано питання судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах, зокрема, одним із способів судового контролю є порядок визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду (частина перша статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України).

Зазначені правові норми Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

З огляду на наведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, Кодексом адміністративного судочинства України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

З адміністративного позову вбачається, що фактичною підставою для звернення до суду із даними вимогами, слугував факт відстрочення нарахованих виплат за рішеннями суду, а саме, в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат в порядку черговості відповідно до п. 7 розділу ІІ Порядку розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 31.08.2009 №21-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.09.2009 за № 897/16913 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 09.12.2021 №35-1).

Тобто, заявлені позовні вимоги фактично стосуються саме порядку виконання судового рішення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у даному випадку, новий спір не виник, а має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.

Якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен звернутись до суду в порядку судового контролю за виконанням рішення.

Відтак, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому позовному провадженні не розглядаються.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Згідно частини другої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що у даному випадку наявне рішення суду, що набрало законної сили, якими вирішено спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, отже, новий спір не виник, а має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення, через що наявні правові підстави для закриття провадження у справі відповідно до пункту 4 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Зазначена правова позиція відповідає висновкам Верховного Суду викладеним у постановах від 20.02.2019 у справі №806/2143/15, а також від 03.04.2019 у справі №820/4261/18.

Відповідно до частини другої статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Разом з тим, суд звертає у вагу на те, що позивач не позбавлений права звернутися до суду у порядку судового контролю за виконанням рішень у спосіб визначений розділом V Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 238, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі №560/10961/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддя І.І. Тарновецький