Справа № 548/1875/23
Суддя: Старокожко В. П.
Дата ухвалення: 2023-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 548/1875/23
Провадження № 2-а/548/12/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.09.2023 Хорольський районний суд Полтавської області в складi:

головуючого суддi - Старокожко В.П.,

з участю секретаря судового засідання - Безносик Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Хорольського районного суду Полтавської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позицій сторін.

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом.

В обгрунтування позову зазначив, що 02.08.2023 інспектором лейтенантом поліції УПП Прихідько А.С. було винесено постанову серії БАД № 058032, якою на позивача накладено адміністративне стягнення за ст. 126 ч.2 КУпАП в сумі 3400 грн за те, що він керував траснпортним засобом, не маючи посвідчення водія відповідної категорії. Накладаючи таке стягнення, інспектор зазначив неправдиві дані, вказавши, що водієм моторолера Хонда Діо був позивач, при тому, що моторолером він не керував, а вів його в руках, також вказав, що інспектор поліції не роз`яснив йому його права.

11.09.2023 від представника відповідача надійшов відзив на позов, у якому останній просить відмовити у задоволенні позову. Свою позицію мотивує тим, що наявні в справі особисті пояснення позивача та відеозапис процендури проходження позивачем огляду на стан сп`яніння вказують на ту обставину, що він керував транспортним засобом, не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив п. 2.1 а ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП. Позивач рухався назустріч працівникам поліції в період дії коменданської години, і поки ті розвертали автомобіль заглушив моторолем та став вести його в руках. Працівник поліції в подальшому підійшовши до позивача, належним чином представився, поінформував про порушення ним ПДР та попросив пред`явити посвідчення водія та реєстраційні документ, які водій не пред`явив. Встановивши факт вчинення адміністативного правопорушення, поліцейським було роз`яснено позивачеві його права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268, 289 КУпАП та, відповідно до ст. 278, 279 КУпАП, винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення. Інспектор, розглядаючи справу, з`ясував усі обставини, які підлягали з`ясуванню, та діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду 01.09.2023 відкрито провадження та призначено справу до розгляду.

11.09.2023 від представника відповідача УПП в Полтавській області надійшов відзив на позов з долученим до нього відеозаписом та копіями матеріалів за ст. 130 ч.1 КУпАп відносно позивача..

Від сторін більше заяв та клопотань щодо процесуальних питань до суду не надходило.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до постанови серії БАД № 058032 від 02.08.2023 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, 02.08.2023 о 01 год 36 хв в м. Хорол по вул. Небесної Сотні, 13 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Хонда Діо, не маючи права керування таким транспортним засобом, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП, за що на нього накладено штраф у розмірі 3400 гривень.

До позову представником відповідача долучено відеозапис з нагрудної камери з часом його початку 01 год 46 х. 02.08.2023, на якому зафіксовано як ОСОБА_1 сидить на моторолері та палить, з ним спілкуються працівники поліції. Працівник поліції з`ясовує чи має особа документи на транспортний засіб, посвідчення водія. ОСОБА_1 запропоновано пройти тест на визначення стану алкогольного сп`яніння, на що останній погоджується. Продуває трубку, стан алкогольного сп`яніння 1,99 проміле, з результатом огляду ОСОБА_1 не погоджується, працівники поліції за згодою останнього відвозять його в Хорольську ЦРЛ де дізнаються, що лікувальний заклад немає права проводити огляди на стан сп`яніння, після чого везуть до Лубенської лікарні, де також відсутній лікар, що має право проводити такі огляди. При цьому ОСОБА_1 повідомляється, що на нього будуть складені протоколи за ст. 126 ч.2 КУпАП та за ст. 130 ч.1 КУпАП. Зафіксовано процес складання цих протоколів. З відеозапису вбачається, що працівниками поліції ОСОБА_1 роз`яснено його права, останній не заперечує факту керування транспортним засобом без посвідчення водія.

ОСОБА_1 має посвідчення водія категорій "В", "С" серія НОМЕР_1 .

Оцінка суду.

Взявши до уваги відзив на позов, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, надані сторонами, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, виходячи з такого.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі ПДР України).

Водієм у розумінні ПДР України є особа, яка саме керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Розділом 2 ПДР України встановлено права та обов`язки водіїв механічних транспортних засобів.

Так, підпунктами а, б та ґ пункту 2.1 ПДР України визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб, а також чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Під час руху на мотоциклі і мопеді водій зобов`язаний бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів (пп. г п. 2.3 ПДР).

Згідно з п. 2.4 а ПДР, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в п. 2.1.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність настає у разі керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Відповідно до реєстраційної картки транспортних засобів, Хонда Діо номерний знак НОМЕР_2 за категорією відноситься до мопедів з об`ємом двигуна 49 куб. см.

Тобто для керування таким транспортним засобом водієві необхідно мати посвідчення водія категорії А1, або А.

З матеріалів справи вбачається, що посвідчення водія таких категорій позивач не має.

Частиною 2 ст. 126 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Із системного аналізу положень диспозицій частин 1 та 2 статті 126 КУпАП слідує висновок, що об`єктивна сторона правопорушень виражається у такій формі: 1) керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, а також поліс (договор) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів; 2) керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Отже, адміністративна відповідальність за порушення положень статті 126 КУпАП може бути застосована саме до водія транспортного засобу, тобто до особи, яка здійснює керування ним.

Таким чином, основною ознакою, за якою визначається об`єктивна сторона даного правопорушення та за якою особу можна притягнути до адміністративної відповідальності є саме керування такою особою транспортним засобом.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови (суті адміністративного правопорушення), ОСОБА_1 , як водієві транспортного засобу, поставлено у провину порушення вимог ПДР, та притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, яка передбачає керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Статтями 72-79 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази - не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі статтею 293 КУпАП та враховуючи роз`яснення, викладені в пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 24.06.1988 «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» - орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, виходячи із закріпленого в частині 4 статті 129 Конституції України принципу змагальності і рівності сторін у судочинстві, обов`язок доказування законності застосування адміністративного стягнення при розгляді скарги громадянина в суді покладається на орган (посадову особу), яким винесено оскаржувану постанову.

Статтею 251 КУпАП відзначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, суд враховує приписи ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», якими встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Як доказ вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, відповідачем надано диск, на якому міститься відео з нагрудної камери інспектора, а також особисті письмові пояснення позивача ОСОБА_1 де ним особисто зазначено, що він керував моторолером, після чого був зупинений працівниками поліції

За результатами перегляду вказаного відеозапису судом хоч і не встановлено факту керування ОСОБА_1 скутером, однак даним відеозаписом зафіксовано процес спілкування працівників поліції із позивачем та його товаришем.

Разом з тим, обстановка та суть бесіди між позивачем та працівниками поліції дає суду беззастережну впевненність, в тому, що саме позивач керував транспортним засобом, перед тим, як його зупинили працівники поліції.

Сама поведінка позивача та його товариша, які не заперечують висунуті обвинувачення в керуванні траспортним засобом ОСОБА_1 та подальше особисте зазначення про цю обставину і самим позивачем в письмових поясненнях, вказує на те, що саме ОСОБА_1 керував скутером, перед тим як побачив патрульний автомобль з працівниками поліції.

Суд констатує, що у постанові зазначено, що до неї додається відеозапис, та зазначено, що цей запис вчинено на бодікамеру з відповідним номером.

Відповідач на обгрунтування правомірності оскаржуваної постанови надав докази наявності у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Тому суд приходить до висновку про те, що поліцейський розглянув справу відповідно до вимог чинного законодавства та підставно виніс постанову.

На підставі викладеного, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 8 Загальної декларації прав людини, ст. 19, 62 Конституції України, ст. 2, 9, 20, 72, 73-77, 90 КАС України, ст. 7, 9-11, 33, 126, 222, 245, 247, 251, 252, 280 КУпАП, Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, керуючись ст. 293, 294 КУпАП, ст. 241, 246, 250-251, 255, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Полтавській області, місце знаходження: с. Розсошенці, вулиця Кременчуцька, 2В Полтавського району Полтавської області.

Головуючий