Справа № 160/15034/23
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2023-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Горбалінського В.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,-
30.06.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, в якій позивач просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», періоди роботи в ТОВ «УПРАВЛІННЯ ДОНБАССПЕЦСТРОЙ» з 04.09.2013 року по 31.12.2013 року, з 22.01.2014 року по 25.12.2014 року, з 12.01.2015 року по 30.06.2015 року - підземним прохідником з повним робочим днем у шахті, та які передбачені Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах, пов`язаних з видобутком вугілля, затвердженого постановою КМУ №202 від 31.03.1994 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області при обчисленні пільгового стажу роботи, застосувати роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року №8, до всього періоду роботи на провідних професіях, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» згідно заяви про призначення пенсії від 23.05.2023 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач-1 протиправно відмовив позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Також позивач зазначив, що відповідач-1 протиправно не врахував періоди роботи позивача з 04.09.2013 року по 31.12.2013 року, з 22.01.2014 року по 25.12.2014 року, з 12.01.2015 року по 30.06.2015 року, хоча всі записи стосовно вищезазначених періодів заповнені в трудовій книжці. Крім цього позивач наголошує, що відповідач-1 протиправно не застосував роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року №8 при обрахунку періодів роботи позивача на провідних професіях, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». У зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.
05.07.2023 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
04.08.2023 року Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із відзивом на позовну заяву.
В обгрунтування відзиву відповідач-1 зазначив, що позивачу до пільгового стажу не враховано періоди роботи з 04.09.2013 року по 31.12.2013 року, з 22.01.2014 року по 25.12.2014 року, з 12.01.2015 року по 30.06.2015 року, оскільки довідка №131-1 від 31.08.2018 року не відповідає пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ №637 від 12.08.1993 року. Також відповідач-1 зауважив про відсутність підстав для застосування роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року №8 через відсутність необхідного пільгового стажу на провідних професіях, а саме: не менше 10 років, при наявних у позивача 08 роках 10 місяцях 23 днях. У зв`язку з чим відповідач-1 просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.
06.09.2023 року Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із відзивом на позовну заяву.
В обгрунтування відзиву відповідач-2 зазначив, що позивачу до пільгового стажу не враховано періоди роботи з 04.09.2013 року по 31.12.2013 року, з 22.01.2014 року по 25.12.2014 року, з 12.01.2015 року по 30.06.2015 року, оскільки довідка №131-1 від 31.08.2018 року не відповідає пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ №637 від 12.08.1993 року. Також відповідач-2 наголошує, що позивач не набув права на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» через відсутність необхідного стажу для призначення такої пенсії. У зв`язку з чим відповідач-2 просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява та відзиви на позовну заяву, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
23.05.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
В даному рішенні зазначено, що страховий стаж заявника з урахуванням кратності становить 40 років 09 місяців 13 днів, а стаж роботи на підземних і відкритих гірничих роботах за списком робіт і професій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994 року, становить 21 рік 02 місяців 04 дні, в тому числі на провідних професіях 08 років 10 місяців 23 дні.
Також в даному рішенні зазначено, що періоди роботи з 04.09.2013 року по 31.12.2013 року, з 22.01.2014 року по 25.12.2014 року, з 12.01.2015 року по 30.06.2015 року не зараховано до пільгового стажу у зв`язку з тим, що довідка №131-1 від 31.08.2018 року не відповідає пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ №637 від 12.08.1993 року, а саме: уточнююча довідка не містить третього підпису відповідальної особи.
Непогоджуючись із означеним рішенням, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.
Надаючи правову оцінку наведеному вище, суд виходить з наступного.
Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.1,2,3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (далі - Порядок №637) - основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.
Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.
Відповідно до п.20 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 року, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
Як встановлено судом в трудовій книжці позивача наявні наступні записи (далі мовою оригіналу):
- 04.09.2013 року прийняти на період виконання робіт прохідником четвертого розряду з повним робочим днем в шахті;
- 31.12.2013 року уволен согласно ст.36-2 КЗоТ Украины, в связи с окончанием работ на участке;
- 22.01.2014 року прийнятий на період виконання робіт на дільниці прохідником четвертого розряду з повним робочим днем в шахті;
- 25.12.2014 року звільнений по закінченню робіт на дільниці згідно ст.36 КЗпП України;
- 12.04.2015 року прийняти по строковому трудовому договору на період виконання робіт на дільниці прохідником четвертого розряду з повним робочим днем в шахті;
- 30.06.2015 року звільнений у зв`язку з закінченням строку трудового договору згідно ст.36 КЗпП України.
З довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №131-1 від 31.08.2018 року судом встановлено, що посада, займана позивачем в період з 04.09.2013 року по 31.12.2013 року, з 22.01.2014 року по 25.12.2014 року, з 12.01.2015 року по 30.06.2015 року відповідає посадам за якими призначається пенсія відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Як зазначено в оскаржуваному рішенні періоди роботи позивача з 04.09.2013 року по 31.12.2013 року, з 22.01.2014 року по 25.12.2014 року, з 12.01.2015 року по 30.06.2015 року не зараховано позивачу до пільгового стажу відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» через невідповідність довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №131-1 від 31.08.2018 року Додатку №5 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 року.
В свою чергу, судом було досліджено довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №131-1 від 31.08.2018 року та не встановлено її невідповідності Додатку №5 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 року.
При цьому, суд вказує, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні документів, що підтверджують такий стаж роботи.
Доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці щодо спірного періоду роботи позивача відповідачами суду не надано, а тому його безпідставно не взято до уваги відповідачами при обрахуванні стажу роботи, необхідного для призначення пенсії.
А тому, суд доходить висновку, що період роботи позивача з 13.08.2013 року по 12.07.2023 року (по дату звернення за призначенням пенсії) підлягає зарахуванню до пільгового стажу по Списку №1.
З огляду на зазначене, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог в цій частині та про необхідність задоволення вказаних позовних вимог.
Вирішуючи питання про призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.
Позивач в позовній заяві наголошує про необхідність врахування роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року №8 під час призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах.
Відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року №8 працівникам, зайнятим на підземних роботах та у металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку відповідно до ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", але не відпрацювали повного стажу, передбаченого зазначеною статтею 14, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної роботи та роботи у металургії із зарахуванням до стажу:
- кожного повного року роботи гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виємочних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого прокату - за 1 рік 3 місяці;
- кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, - за 9 місяців.
Відповідно до ч.1 ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.
Суд зазначає, що фактично ч.1 ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» дублює положення ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з огляду на що, виникає можливість застосувати роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 р. № 8 до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Як встановлено судом, стаж позивача, який відповідає умовам врахування повного року роботи як 1 рік 3 місяці становить 10 років 06 місяців 08 днів.
Суд вираховує пільговий стаж позивача на провідних професіях з урахування вказаних роз`яснень:
10 років 00 місяців 00 днів (пільговий стаж роботи на провідних професіях) з урахування вказаних роз`яснень становить 12 років 06 місяці 00 днів + 06 місяців 08 днів = 13 років 00 місяців 08 днів.
В свою чергу загальний пільговий стаж позивача відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 23 роки 08 місяців 04 дні, виходячи з наступного розрахунку: 13 років 00 місяців 08 днів (пільговий стаж роботи на провідних професіях з урахуванням роз`яснення) + 10 років 07 місяців 26 днів (пільговий стаж відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» без урахуванням роз`яснення).
В свою чергу, у випадку застосування роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 р. № 8 пенсію за віком на пільгових умовах може призначатись особі зі стажем підземної роботи не менше 25 років стажу.
Отже, сумарний підземний стаж позивача з урахуванням роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року №8 складає 23 роки 08 місяців 04 дні, що є меншим ніж 25 років, у зв`язку з чим, суд доходить висновку, що станом на 23.05.2023 року у позивача відсутнє право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року №8.
Також суд звертає увагу, що позовна вимога щодо зобов`язання пенсійного органу при обчисленні пільгового стажу роботи застосувати роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року №8, до всього періоду роботи на провідних професіях, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не підлягає задоволенню оскільки роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року №8 містять чіткий перелік посад та професій, які підлягають зарахуванню до пільгового стажу в кратному розмірі, в свою чергу не всі періоди роботи позивача на провідних професіях, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відносяться до такого переліку.
З огляду на зазначене, враховуючи відсутність у позивача необхідного стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року №8, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позовної вимоги щодо зобов`язання пенсійного органу призначити та виплатити позивачу пенсію на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство України, враховуючи висновки Верховного Суду, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії.
Відповідно до ч.3 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що судовий збір у розмірі 536,80 грн., пропорційно розміру задоволених позовних вимог, підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.
Керуючись статтями 2, 72-77, 243-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи з 04.09.2013 року по 31.12.2013 року, з 22.01.2014 року по 25.12.2014 року, з 12.01.2015 року по 30.06.2015 року.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Горбалінський