Справа № 140/11424/23
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2023-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2023 року ЛуцькСправа № 140/11424/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій та рішення протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач-1) про визнання дій щодо відмови в призначенні пенсії протиправними та скасування рішення від 22.03.2023 №20 про відмову в призначенні пенсії, зобов`язавши призначити з 15.03.2023 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у редакції згідно з рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020, зарахувавши до пільгового стажу роботи за Списком №2 періоди з 10.03.1998 по 28.05.2004; з 28.05.2004 по 08.04.2015; з 09.04.2016 по 28.08.2019.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.03.2023 позивач звернулась до органу Пенсійного фонду України про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Рішенням ГУ ПФУ у Волинській області від 22.03.2023 № 20 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 (далі Закон №1058-ІV) у зв`язку із недосягненням встановленого пенсійного віку - 55 років, та відсутністю необхідного пільгового стажу роботи, при цьому до пільгового стажу роботи за Списком № 2 відповідачем не враховано періоди роботи з 10.03.1998 по 28.05.2004; з 28.05.2004 по 08.04.2015; з 09.04.2016 по 28.08.2019 згiдно довідок, оскiльки у посиланнi на Постанови № 36 від 16.01.2003, та № 461 від 24.06.2016 зазначені підрозділи не відповідають у Постановах.

Позивач не погоджується із рішенням відповідача-1 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 та, з покликанням на рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020, вказує, що вона досягла необхідного віку 50 років, набула більше 20 років страхового стажу та має більше 10 років пільгового стажу роботи за Списком № 2, а тому відмова в призначенні пенсії є незаконною. При цьому, зазначила, що відповідач під час розгляду її документів, які були додані до заяви про призначення пенсії, не проаналізував записи її трудової книжки, не перевірив наявність посад, які дають право про призначення пенсії на пільгових умовах у Списках №№ 1 чи 2, та не надав допомогу в одержанні відсутніх документів для призначення пенсії; відповідач у спірному рішення не ставить під сумнів факт праці позивача за Списком № 2, але відмовив у зарахуванні періодів роботи з 10.03.1998 по 28.05.2004; з 28.05.2004 по 08.04.2015; з 09.04.2016 по 28.08.2019 лише через відсутність у довідках деяких записів, що свідчить про формально-бюрократичний підхід.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 29.05.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача-1 заперечує проти даного позову та просить у задоволенні позову відмовити. Вказує, що позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - ГУ ПФУ в Донецькій області) із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону №1058-ІV. Розглянувши вказану заяву з доданими до неї документами, рішенням ГУ ПФУ у Волинській області позивачу відмовлено в призначення пенсії з наступних підстав. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону №1058-ІV право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Відповідно до наданих до заяви документів, страховий стаж позивача становить 31 рік 9 місяців 9 днів, пільговий стаж становить 0 років; до пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 10.03.1998 по 28.05.2004, з 28.05.2004 по 08.04.2015, з 09.04.2016 по 28.08.2019 згiдно довідок №36 від 10.03.2023, оскільки у вказаних довідках невірно вказані підрозділи, робота на яких дає право на пільгове забезпечення відповідно до Постанови № 36 від 16.01.2003. Зазначає, що до спірних правовідносин пункт «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) не застосовуються, оскільки спірні правовідносини регулюються виключно Законом №1058-ІV. З наведених підстав просив у задоволенні позову відмовити повністю, а також залучити до участі у справі як відповідача ГУ ПФУ в Донецькій області.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 10.08.2023 залучено до участі у справі як другого відповідача ГУ ПФУ в Донецькій області (далі відповідач-2).

Відповідач - ГУ ПФУ в Донецькій області отримав копію ухвали суду від 10.08.2023 разом з позовною заявою з додатками - 28.08.2023, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, проте у встановлений судом строк відзив на позов не подав.

Згідно із частиною шостою статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 15.03.2023 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до ГУ ПФУ в Донецькій області (за місцем свого проживання) із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Вказана заява позивача відповідно до екстериторіального принципу надійшла для розгляду до ГУ ПФУ у Волинській області та рішенням якого від 22.03.2023 №20 відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку з ненастанням необхідного віку та відсутністю необхідного стажу, передбаченого пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-ІV. При цьому, у вказаному рішенні зазначено, страховий стаж позивача складає 31 рік 9 місяців 9 днів; пільговий стаж за Списком № 2 складає 00 років 0 місяців 0 днів; до пільгового стажу не зараховано періоди з 10.03.1998 по 28.05.2004, з 28.05.2004 по 08.04.2015, з 09.04.2016 по 28.08.2019 згiдно довідок №№36 від 10.03.2023 (за одним номером видано дві довідки), оскiльки у посиланнi на Постанови № 36 від 16.01.2003, та №461 від 24.06.2016 зазначені підрозділи не відповідають у Постановах.

Не погоджуючись з рішенням ГУ ПФУ у Волинській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, позивач звернулася з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно із пунктом «б» частини першої статті 13 Закону № 1788-ХІІ (в редакції, чинній до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII (далі - Закон № 213-VIII), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Законом № 213-VIII (набрав чинності 01.04.2015) стаття 13 Закону № 1788-ХІІ була викладена в новій редакції, відповідно до якої на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених

роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 50 років - по 31 березня 1965 року включно; 50 років 6 місяців - з 1 квітня 1965 року по 30 вересня 1965 року; 51 рік - з 1 жовтня 1965 року по 31 березня 1966 року; 51 рік 6 місяців - з 1 квітня 1966 року по 30 вересня 1966 року; 52 роки - з 1 жовтня 1966 року по 31 березня 1967 року; 52 роки 6 місяців - з 1 квітня 1967 року по 30 вересня 1967 року; 53 роки - з 1 жовтня 1967 року по 31 березня 1968 року; 53 роки 6 місяців - з 1 квітня 1968 року по 30 вересня 1968 року; 54 роки - з 1 жовтня 1968 року по 31 березня 1969 року; 54 роки 6 місяців - з 1 квітня 1969 року по 30 вересня 1969 року; 55 років - з 1 жовтня 1969 року по 31 грудня 1970 року.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців у чоловіків і не менше 20 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років у чоловіків і не менше 21 року у жінок; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців у чоловіків і не менше 21 року 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років у чоловіків і не менше 22 років у жінок; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців у чоловіків і не менше 22 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років у чоловіків і не менше 23 років у жінок; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців у чоловіків і не менше 23 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років у чоловіків і не менше 24 років у жінок; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців у чоловіків і не менше 24 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи. Зазначене зменшення пенсійного віку жінкам застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.

Рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020 у справі № 1-5/2018(746/15) за конституційним поданням 49 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень розділу I, пункту 2 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII (далі - рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020):

визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII;

стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б»-«г» статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме:

«На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи жінкам».

Згідно із пунктом 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається:

працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Отже, на час виникнення спірних правовідносин у даній справі була наявна колізія між нормами Закону № 1788-ХІІ (з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020) з одного боку, та Законом № 1058-IV - з іншого, в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах за Списком № 2 для жінок, а саме перший із цих законів визначав такий вік у 50 років, тоді як другий - у 55 років.

При вирішенні даного спору суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2021 у зразковій справі № 360/3611/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, яке є правонаступником Управління ПФУ в Попаснянському районі Луганської області, про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання призначити пенсію, які полягають у такому.

Норми Законів № 1788-ХІІ та № 1058-IV регулюють одне і те ж коло відносин, явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України»). Оскільки у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи (такий правовий висновок сформований у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а), тому застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020, а не Закону № 1058-IV.

Отже, право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 на підставі Закону № 1788-ХІІ (з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020) мають жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах, які працювали до 01.04.2015 на посадах, визначених у вказаних нормах.

З матеріалів цієї справи вбачається, що на час звернення за призначенням пенсії (15.03.2023) позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягла віку 50 років, відтак відмова в призначені пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 з підстав недосягнення пенсійного віку є протиправною.

Щодо страхового стажу слід зазначити, що відповідач ГУ ПФУ у Волинській області у рішенні від 22.03.2023 №20 визнає загальний страховий стаж позивача 31 рік 9 місяців 9 днів, що є достатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Щодо незарахування до пільгового стажу позивача за Списком №2 періодів роботи згідно з довідками ВП «Шахта 1-3 Новоградівська» від 10.03.2023 №№36, суд зазначає таке.

Статтею 62 Закону №1788-XII встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктами 3, 10 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, який затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за №1451/11731), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992. Для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637).

Пунктом 1 Порядку №637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку №637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

Отже, аналіз наведених вище норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Судом, із долучених до матеріалів справи копій трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 18.07.1988 встановлено, що позивач в період з 10.03.1998 по 28.05.2004, з 28.05.2004 по 08.04.2015, з 09.04.2016 по 28.08.2019 працювала вантажником вугілля залізничних вагонах, машиністом конвеєра на дільниці технологічного комплексу (записи № 15-20, № 22-25, № 27).

Довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 10.03.2023 №№36, виданими ВП «Шахта 1-3 Новоградівська», підтверджено, що позивач з 10.03.1998 по 28.05.2004 виконувала гірничі роботи з видобутку вугілля, за професією вантажник залізничних вагонів дільниці технологічного комплексу, що передбачено Списком 2 Розділ 1 Постанови Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003; з 28.05.2004 по 08.04.2015 виконувала гірничі роботи з видобутку вугілля, за професією машиніст конвеєра поверхні дільниці технологічного комплексу, що передбачено Списком 2 Розділ 1 Постанови Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003; з 09.04.2016 по 28.08.2019 виконувала гірничі роботи з видобутку вугілля, за професією машиніст конвеєра поверхні дільниці технологічного комплексу, що передбачено Списком 2 Розділ 1 Постанови Кабінету Міністрів України №461 від 24.06.2016.

Витяги з наказів Шахти 1-3 «Новоградівська» від 29.12.1995 №77-ТБ, від 25.10.2001 №1888, від 16.10.2006 №2-94-ДТ, від 10.10.2011 №2169-А, від 28.02.2017 №450 засвідчують проведення атестації робочих місць на підприємстві.

Таким чином, спірний пільговий стаж позивача за Списком №2 з 10.03.1998 по 28.05.2004, з 28.05.2004 по 08.04.2015, з 09.04.2016 по 28.08.2019 підтверджується записами в її трудовій книжці, достовірність та порядок оформлення якої, відповідачем під сумнів не ставиться, а також довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 10.03.2023 №№36, в яких зазначено відомості, що в цілому відповідають вимогам пункту 20 Порядку №637.

Відповідач ГУ ПФУ у Волинській області, як на підставу для незарахування до пільгового стажу позивача спірних періодів роботи згідно довідок від 10.03.2023 №№36, вказує, що у таких довідках у посиланнi на Постанови № 36 від 16.01.2003 та №461 від 24.06.2016 зазначені підрозділи не відповідають у Постановах.

В той же час суд зазначає, що у довідках від 10.03.2023 №№36 перелічені періоди роботи позивача, що зараховуються до спеціального стажу, професія/посада, характер виконуваної роботи, Список №2, постанови про затвердження Списку, розділ Списку №2 (підрозділ та пункт не зазначено), назву первинних документів, на підставі яких їх видано, та такі довідки підписані начальником шахти, начальником відділу кадрів та головним бухгалтером та скріплені печаткою підприємства.

Відповідно до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36, у розділі І «Гірничі роботи» передбачено підрозділ 1 «Відкриті гірничі роботи та роботи на поверхні», позиція 1.1а вантажники, позиція 1.1а машиністи конвеєрів.

Відповідно до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461, у розділі І «Гірничі роботи» передбачено підрозділ 1 «Відкриті гірничі роботи та роботи на поверхні», в якому передбачено професію/посаду - машиністи конвеєрів.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що незазначення у довідках від 10.03.2023 №№36 підрозділів та пунктів Постанов № 36 від 16.01.2003 та №461 від 24.06.2016 не може слугувати підставою для їх неврахування при визначенні права позивача на пенсію, оскільки вказана обставина є формальною підставою, що не спростовує зміст зазначених довідок. Формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Суд зауважує, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці чи інших документах, за внесення яких вона не була відповідальна. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займала особа у той чи інший період роботи, за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу. Зазначене дає право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та, у свою чергу, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення особи її конституційного права на соціальний захист, зокрема щодо вирішення питань про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Наявність сумнівів у відповідача може бути підставою для перевірки, в ході якої має бути встановлено обставини, які перешкоджають зарахуванню періоду роботи до стажу, однак не можуть нівелювати відомості трудової книжки та позбавляти особу права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого нею трудового стажу. Вищевказане узгоджується з позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 06.03.2018 у справі №127/9055/17.

За таких обставин, суд вважає безпідставним незарахування до пільгового стажу позивача за Списком №2 періодів роботи з 10.03.1998 по 28.05.2004, з 28.05.2004 по 08.04.2015, з 09.04.2016 по 28.08.2019.

Таким чином, оскільки на час звернення із заявою 15.03.2023 позивач досягла 50-річного віку, мала 31 рік 9 місяців 9 днів страхового стажу, з них більше 10 років - пільговий стаж (при необхідному не менше 10 років, який набутий саме до 01.04.2015), про що подала необхідні документи, тому позивач має право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ (з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020).

Отже, суд дійшов висновку про те, що рішенням ГУ ПФУ у Волинській області від 22.03.2023 №20 позивачу безпідставно відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Оскільки позивач досягла пенсійного віку (50 років) 18.12.2020, водночас із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах звернулася 15.03.2023, тому пенсія за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ (з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020) та приписів статті 45 Закону №1058-IV позивачу має бути призначена з 15.03.2023 (тобто з дня з дня звернення за пенсією), оскільки звернення за пенсією відбулося пізніше трьох місяців з дня досягнення пенсійного віку.

При вирішенні спору суд також враховує, що відповідно до пункту 4.2 розділу IV Порядку №22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.10 розділу IV Порядку №22-1 передбачено, що після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Тобто, позивачу було відмовлено у призначенні пенсії рішенням від 22.03.2023 №20, яке було прийняте ГУ ПФУ у Волинській області відповідно до пункту 4.2 розділу IV Порядку №22-1 за принципом екстериторіальності.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, враховуючи також, що позивач фактично оскаржує рішення ГУ ПФУ у Волинській області від 22.03.2023 №20 про відмову в призначенні пенсії, виходячи із наданих суду статтею 245 КАС України повноважень, позовні вимоги про визнання протиправними дій та рішення належить задовольнити у спосіб прийняття судом рішення про визнання протиправним та скасування вказаного рішення.

Крім того, оскільки за приписами Порядку №22-1 електронна пенсійна справа знаходиться в пенсійному органі за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи та такий орган здійснює нарахування та виплату пенсії, тому, на думку суду, належним відповідачем за позовними вимогами зобов`язального характеру є ГУ ПФУ в Донецькій області, якого необхідно зобов`язати призначити позивачу з 15.03.2023 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ (з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020), зарахувавши до пільгового стажу роботи за Списком №2 періоди з 10.03.1998 по 28.05.2004, з 28.05.2004 по 08.04.2015, з 09.04.2016 по 28.08.2019.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, оскільки права позивача були порушені саме рішенням ГУ ПФУ у Волинській області від 22.03.2023 №20, тому на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ у Волинській області судовий збір в сумі 1073,60 грн., сплачений квитанцією від 07.05.2023.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 22 березня 2023 року №20 про відмову у призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити з 15 березня 2023 року ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року №1-р/2020), зарахувавши до пільгового стажу роботи за Списком №2 періоди з 10.03.1998 по 28.05.2004, з 28.05.2004 по 08.04.2015, з 09.04.2016 по 28.08.2019.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три грн. 60 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ).

Відповідач-1: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22-В, ідентифікаційний код 13358826).

Відповідач-2: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, місто Слов`янськ, площа Соборна, 3, ідентифікаційний код 13486010).

Суддя О. О. Андрусенко