Справа № 260/5882/21
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2023-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2023 рокуЛьвівСправа № 260/5882/21 пров. № А/857/7127/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Судової - Хомюк Н.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2023 року, прийняте суддею Рейті С.І. у місті Ужгороді у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-

встановив:

ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (надалі В/Ч НОМЕР_1 , відповідач) про визнання протиправними дії В/Ч НОМЕР_1 щодо не проведення повного розрахунку при звільненні невиплату індексації грошового забезпечення в день виключення із списків частини (31.12.2018); визнання протиправними дії В/Ч НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.01.2016 по 31.12.2018 включно, з урахуванням січня 2008, січня 2016 та січня 2018 як базових місяців; зобов`язання нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.01.2016 по 31.12.2018 включно, з урахуванням січня 2008, січня 2016 та січня 2018 як базових місяців та з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2023 позов задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 по 28 лютого 2018 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008; зобов`язано нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 по 28 лютого 2018, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008, з урахуванням раніше виплачених сум. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи частково позов, суд виходив з того, що предметом даного позову є визначення базового місяця для нарахування та виплати індексації грошового забезпечення.

Відповідно до наданої відповідачем інформації, на виконання судових рішень по справах №№ 260/410/20 та 260/648/21, позивачу проведено нарахування та виплату індексації грошового забезпечення, при цьому, для виплати індексації позивачу з 01.01.2016 по 31.12.2017 застосовано базовий місяць січень 2016; з 01.01.2018 по 28.02.2018 базовий місяць січень 2016 та в період з 01.03.2018 по 29.12.2018 базовий місяць березень 2018.

Суд зазначив про те, що визначення базового місяця залежить тільки від зміни розміру тарифної ставки (посадового окладу) та нарахування індексації здійснюється до наступного підвищення розміру посадового окладу військовослужбовця.

Підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовців за період з січня 2008 по березень 2018, що є підставою для встановлення іншого базового місяця для проведення індексації, не відбувалося.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням в частині відмови у задоволенні позовних вимог, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення з неправильним застосуванням норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що з тексту оспорюваного рішення суду вбачається, що судом було розглянуто позовну заяву апелянта виключно в межах первинних заявлених позовних вимог (тобто тих, які були заявлені у позовній заяві).

Таким чином судом не було взято до уваги заяви апелянта про збільшення позовних вимог від 24.11.2021 (вхідна реєстрація суду 24.11.2021 № 31628/21) та від 01.01.2022 (вхідна реєстрація суду 24.11.2021 № 32578/21).

Отже суд першої інстанції не розглядав заявлену позовну вимогу щодо зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.01.2016 по 31.12.2018 включно, із врахуванням компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати згідно Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

Крім того, звертає увагу на те, що позовна вимога про визнати протиправними дій щодо не проведення повного розрахунку при звільненні - невиплату індексації грошового забезпечення в день виключення із списків частини (31.12.2018) мала бути задоволена, але з датою виключення зі списків особового складу: 16.12.2021, а не з 31.12.2018, як було заявлено.

Просить скасувати рішення суду та ухвалити постанову, якою повністю задовольнити його позов.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 29.12.2018 наказом командира В/Ч НОМЕР_1 за № 69 о/с, відповідно до частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», розірвано контракт про проходження військової служби в Національній гвардії України за підпунктом «ж» пункту 2 частини 5 (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) із солдатом ОСОБА_1 .

29.12.2018 ОСОБА_1 наказом командира В/Ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 315, виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 31.12.2018 .

Вважаючи протиправними дії В/Ч НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення, останній звернувся до суду із позовом до В/Ч НОМЕР_1 , якою просив: 1) визнати протиправними дії В/Ч НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.01.2016 по 30.06.2016 включно; 2) визнати протиправними дії В/Ч НОМЕР_1 щодо не проведення повного розрахунку при звільненні - невиплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 30.06.2016 включно, в день виключення із списків частини - 31.12.2018; 3) зобов`язати В/Ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.01.2016 по 30.06.2016 включно.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 05.04.2021 у справі № 260/648/21 визнано протиправними дії В/Ч НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби у квітні 2016; визнано протиправними дії В/Ч НОМЕР_1 щодо не проведення повного розрахунку при звільненні в частині невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за квітень 2016, в день виключення із списків частини 31.12.2018; зобов`язано В/Ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби у квітні 2016.

Крім того, в провадженні Закарпатського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа № 260/410/20 за позовом ОСОБА_1 до В/Ч НОМЕР_1 про визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.01.2017 по 31.12.2017 включно; зобов`язання В/Ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 29.04.2013 по 31.12.2013 та 01.01.2017 по 31.12.2017 включно.

Рішенням суду від 31.03.2020 визнано протиправними дії В/Ч НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби за період з травня 2013 по грудень 2013 та січня 2017 по грудень 2017 та зобов`язано В/Ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з травня 2013 по грудень 2013 та січня 2017 по грудень 2017 включно.

На виконання вказаних судових рішень, відповідачем проведено виплату індексації грошового забезпечення позивача, при цьому, зі змісту наявного в матеріалах справи листа В/Ч НОМЕР_1 від 08.02.2022 № 50/02/32-23, для виплати індексації позивачу з 01.01.2016 по 31.12.2017 застосовано базовий місяць січень 2016; з 01.01.2018 по 28.02.2018 базовий місяць січень 2016 та в період з 01.03.2018 по 29.12.2018 базовий місяць березень 2018.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі покликається на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги його заяви про збільшення позовних вимог від 24.11.2021 (вхідна реєстрація суду 24.11.2021 № 31628/21) та від 01.01.2022 (вхідна реєстрація суду 24.11.2021 № 32578/21), відтак не надав оцінки всім заявленим вимогам.

Однак, із матеріалів справи вбачається, що ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2021 заяву ОСОБА_1 від 24.11.2021 про збільшення позовних вимог повернуто заявнику без розгляду.

У поданій заяві ОСОБА_1 просив зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити на його користь індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.01.2016 по 31.12.2018 включно, із врахуванням компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати згідно Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

Суд, повертаючи таку заяву зазначив, що позивачем подано до суду заяву про збільшення позовних вимог, проте не надано докази направлення копії такої заяви відповідачу, що є імперативно встановленою підставою для повернення її заявнику.

Ухвала суду позивачем оскаржена не була та така набрала законної сили.

В подальшому, 01.12.2021 позивачем повторно подано до суду заяву про збільшення позовних вимог.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2021 заяву ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог повернуто заявнику без розгляду з підстав, що ним не долучено до заяви про збільшення позовних вимог належних доказів надіслання відповідачеві вказаної заяви.

Зазначена ухвала позивачем не оскаржувалася та набрала законної сили.

Відтак, враховуючи наведене вище, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції розглянув дану справу із дотриманням норм процесуального права.

З приводу покликання апелянта на те, що позовна вимога про визнання протиправними дій щодо не проведення повного розрахунку при звільненні - невиплату індексації грошового забезпечення в день виключення із списків частини (31.12.2018) мала бути задоволена, але з датою виключення зі списків особового складу: 16.12.2021, і суд жодним чином не аргументував свою позицію щодо відмови у задоволенні такої вимоги, то зазначення дня виключення позивача із списків частини жодним чином не впливає на результат розгляду справи, враховуючи те, що суд зобов`язав нарахувати і виплатити індексацію грошового забезпечення за конкретний період часу із застосуванням конкретного базового місяця.

Колегія суддів не надає оцінки задоволеним позовним вимогам, оскільки такі не оскаржуються ОСОБА_1 ..

Апеляційний суд при прийнятті даного рішення також застосовує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в п. 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії», заява №303-A, п. 29).

Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення апеляційної скарги та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.

Отже, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до правильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2023 року у справі № 260/5882/21 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Н. М. Судова-Хомюк