Справа № 500/4827/23
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/4827/23

20 вересня 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Подлісної І.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, в якому просить:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови у перерахунку і виплаті ОСОБА_1 пенсії в розмірі 76% від суми грошового забезпечення без обмеження максимального розміру пенсії з 01.03.2023р., відповідно до рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 30.09.2021р. у справі 500/5394/21 на підставі довідки виданої Департаментом персоналу, МВС України №22/6-3153 від 05.07.2021 з 01 грудня 2019 року;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області провести перерахунок пенсії, її виплату та доплату пенсії ОСОБА_1 , у розмірі 76% від суми грошового забезпечення, без обмеження максимального розміру пенсії, відповідно рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 30.09.2021 року у справі 500/5394/21, на підставі довідки виданої Департаментом персоналу МВС України №22/6-3153 від 05.07.2021 з 01 березня 2023 року, із врахуванням проведених виплат.

Позов обґрунтовано тим, що при перерахунку пенсії Відповідачем з 01.03.2023 року нарахована пенсія позивачу з надбавками 21142,50 грн., однак виплата обмежена десятьма прожитковими мінімумами і складає 20930,00 грн.

З метою усунення грубого порушення законних прав, 03.07.2023 року позивач звернувся із заявою до ГУПФ України в Тернопільській області щодо проведення нового перерахунку пенсії та виплату пенсії з 01.03.2023 року в розмірі 76% грошового забезпечення, встановленого рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 30.09.2021р. у справі №500/5394/21, яке набрало законної сили і не було відмінено, на виконання Постанови КМУ №988-2015 року та ст.ст. 43,51,63 Закону України № 2262-ХІІ як з урахуванням основних видів грошового забезпечення так і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) відповідно до оновленої Довідки виданої Департаментом персоналу МВС України №22/6-3153 від 05.07.2021 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії та перераховану пенсію виплачувати без обмежень максимального розміру пенсій, оскільки максимальний розмір пенсії введено Законом України від 24.12.2015 року №911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», а згідно п.2 Прикінцевих положень даного Закону його дія щодо визначеного максимально граничного розміру пенсії (обмеження) застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 01 січня 2016 року.

Проте відповідач перерахунок пенсії не провів, і листом від 17.07.2023 р. №5942-6031/П-02/8-1900/23 відмовив йому в такому перерахунку пенсії з посиланням на те, що виплата пенсії, проводиться в розмірі, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, тобто - 20930,00 грн.

Такі дії відповідача позивач вважає протиправними та вказує на наявність підстав для здійснення виплати належної йому пенсії без обмеження максимальним розміром, у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою судді Тернопільського окружного адміністративного суду від 08.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач своїм правом не скористався та відзиву до суду не подав.

Частиною шостою статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи не надходило.

На підставі статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судовий розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у позовній заяві, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області та отримує пенсію за вислугу років з 1998 року у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992 р. (далі Закон 2262-ХІІ). Вказана мені пенсія призначена довічно у розмір 76% від грошового забезпечення.

Проте, на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» Головним управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснено перерахунок призначеної мені пенсії, виходячи з розміру 70% відповідних сум грошового забезпечення. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області відповідно до Постанови №103 проведено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2016р. При проведенні перерахунку відповідач визначив розмір пенсії позивача з розрахунку 70% грошового забезпечення.

Позивач вважає, що такий перерахунок Головного управління Пенсійного фонду в Тернопільській області України є протиправним та необґрунтованим. Зокрема, відсотковий розмір при призначенні пенсії визначається статтею 13 Закону №2262- XII на момент призначення пенсії, а розміри складових пенсії визначаються Кабінетом Міністрів України.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 20.02.2019р. у справі №500/302/19, яке набрало законної сили та не скасовано, було відновлено права позивача і визнано протиправними дії щодо зменшення розміру пенсії з 76% до 70% відповідних сум грошового забезпечення.

На виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 24.03.2021 року по адміністративній справі №500/687/21 Департаментом персоналу МВС України в липні місяці 2021 року на адресу ГУ ПФУ в Тернопільській області була направлена довідка від 05.07.2021 року № 22/6-3153 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії з 01.12.2019 року.

В зв`язку з тим, що ГУ ПФУ в Тернопільській області в добровільному порядку відмовилось перерахувати пенсію, у серпні 2021 року позивач звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом про зобов`язання перерахувати йому пенсію згідно довідки про розмір грошового забезпечення за аналогічною посадою поліцейського станом на 01.12.2019.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду по справі №500/5394/21 від 30.09.2021 дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області були визнані неправомірними і одночасно відповідача зобов`язано здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача з 01 грудня 2019 року згідно оновленої довідки, виданої Департаментом персоналу МВС України №22/6-3153 від 05.07.2021 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій станом на 19 листопада 2019 року виходячи з 76% від відповідних сум грошового забезпечення, з врахуванням раніше виплачених сум).

При перерахунку пенсії Відповідачем з 01.03.2023 року нарахована пенсія позивачу з надбавками 21142,50 грн., однак виплата обмежена десятьма прожитковими мінімумами і складає 20930,00 грн.

З метою усунення грубого порушення законних прав, 03.07.2023 року позивач звернувся із заявою до ГУПФ України в Тернопільській області щодо проведення нового перерахунку пенсії та виплату пенсії з 01.03.2023 року в розмірі 76% грошового забезпечення, встановленого рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 30.09.2021р. у справі №500/5394/21, яке набрало законної сили і не було відмінено, на виконання Постанови КМУ №988-2015 року та ст.ст. 43,51,63 Закону України № 2262-ХІІ як з урахуванням основних видів грошового забезпечення так і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) відповідно до оновленої Довідки виданої Департаментом персоналу МВС України №22/6-3153 від 05.07.2021 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії та перераховану пенсію виплачувати без обмежень максимального розміру пенсій, оскільки максимальний розмір пенсії введено Законом України від 24.12.2015 року №911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», а згідно п.2 Прикінцевих положень даного Закону його дія щодо визначеного максимально граничного розміру пенсії (обмеження) застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 01 січня 2016 року.

Проте відповідач перерахунок пенсії не провів, і листом від 17.07.2023 р. №5942-6031/П-02/8-1900/23 відмовив йому в такому перерахунку пенсії з посиланням на те, що виплата пенсії, проводиться в розмірі, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, тобто - 20930,00 грн.

Позивач, вважаючи, що порушено його право на пенсійне забезпечення, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», чинного з 01.10.2011р., встановлено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання його чинності.

Аналогічно не може поширюватися обмеження пенсії розміром. 70% на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 року № 1166-VII.

Спеціальний Закон, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та Захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію є Закон України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 № 2262-ХІІ.

Відповідно до ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (в редакції Закону України від 08.07.2011 № 3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", який набрав чинності з 01.10.2011) максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Згідно із ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 08-.07.2011 № 3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", якщо внаслідок прийняття цього Закону розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі. Пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.

Рішенням Конституційного суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" зі змінами, а саме: частина 7 статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10730 гривень; положення частини 7 статті 43, першого речення частини 1 статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

При цьому, у вказаному рішенні Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною 5 статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Системний аналіз наведених норм доводить, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

ЗУ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за ним Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України. Держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до положень статті 152 Конституції України, закони Та інші правові акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Положення ч. 7 ст. 43, першого речення ч. 1 ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, з огляду на встановлені мною обставини, положення ч. 7 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 20.12.2016 втратили чинність, оскільки є неконституційними.

Крім цього, положення ч. 7 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в цілому визнано неконституційним з 20.12.2016, що означає, що з 20.12.2016 відсутня ч. 7 ст. 43 в Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а отже, зміни внесені Законом України від 06.12.2016 № 1774-VIII, з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 , що полягають у зміні слів і цифр є нереалізованими.

Отже, внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774 VIII до частини 7 зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для обмеження пенсії, призначеної у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», максимальним розміром.

Така позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.10.2018 у справі №522/16882/17, від 06.11.2018 у справі № 522/3093/17, від 31.01.2019 у справі №638/6363/17, від 12.03.2019 у справі № 522/3049/17, від 08.08.2019 у справі №522/3271/17, від 16.04.2020 у справі №620/1285/19, від 09.11.2020 у справі №813/678/18, від 09.02.2021 у справі №1640/2500/18.

Отже, внесені Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 року (набув чинності 01.01.2017 року) до частини 7 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії) є повторним запровадженням регулюванні, яке Конституційний Суд визнав неконституційним, а тому, ці зміни самі по особі не створюють підстав для обмеження максимального розміру пенсії.

Рішення Конституційного Суду України є обов`язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

При вирішенні питання про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 382 КАС України встановлено, що суд, який ухвалив рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Таким чином, вказаною статтею КАС України встановлено право, а не обов`язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, проти якого ухвалено рішення, подати у встановлений судом строк звіт про його виконання.

Разом з тим, на думку суду, в даному випадку підстави для встановлення (в порядку частини першої статті 382 КАС України) судового контролю за виконанням судового рішення у цій справі шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення відсутні, оскільки у суду немає обґрунтованих сумнівів щодо виконання відповідачем рішення у цій справі, а крім того, примусове виконання рішень суду у даній категорії справ забезпечується органами державної виконавчої служби.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, підстави для відшкодування судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови у перерахунку і виплаті ОСОБА_1 пенсії в розмірі 76% від суми грошового забезпечення без обмеження максимального розміру пенсії з 01.03.2023р., відповідно до рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 30.09.2021р. у справі 500/5394/21 на підставі довідки виданої Департаментом персоналу, МВС України №22/6-3153 від 05.07.2021 з 01 грудня 2019 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області провести перерахунок пенсії, її виплату та доплату пенсії ОСОБА_1 , у розмірі 76% від суми грошового забезпечення, без обмеження максимального розміру пенсії, відповідно рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 30.09.2021 року у справі 500/5394/21, на підставі довідки виданої Департаментом персоналу УМВС України №22/6-3153 від 05.07.2021 з 01 березня 2023 року, із врахуванням проведених виплат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 22 вересня 2023 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: Майдан Волі, 3,м. Тернопіль,46001 код ЄДРПОУ/РНОКПП 14035769).

Головуючий суддя Подлісна І.М.