Справа № 713/641/23
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2023-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2023 року м. Чернівці Справа № 713/641/23

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лелюка О.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області про скасування постанови,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Вижницького районного суду Чернівецької області з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області про скасування постанови №352513 від 17.01.2023 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог вказано про порушення відповідачем порядку розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, що виразилось у неналежному повідомленні позивача про час і місце розгляду справи, а також про несвоєчасне повідомлення про винесену постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №352513. При цьому вказано про недотримання відповідачем норм Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також про нечіткість документів відповідача.

Ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 28 лютого 2023 року вказану справу передано на розгляд Чернівецького окружного адміністративного суду.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 28 квітня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; встановлено строки для подання заяв по суті справи.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому вказано про те, що у зв`язку з тим, що у водія транспортного засобу - позивача при здійсненні рейдової перевірки був відсутній протокол перевірки технічного стану транспортного засобу - старшим державним інспектором Відділу державного нагляду (контролю) в Чернівецькій області було складено Акт рейдової перевірки №340227 від 16.12.2022 року, а начальником Відділу державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області винесено Постанову №352513 від 17.01.2023 року про застосування адміністративно-господарського штрафу за порушення вимог статі 34, 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт». Вказано, що позивача було викликано для розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на 10 січня 2023 року. На вказану дату з`явився адвокат позивача та написав заяву про відстрочення розгляду акта №340227 від 16 грудня 2022 року. 11 січня 2023 року повідомленням, яке направлено перевізнику рекомендованим листом, позивача викликано для розгляду справи на 17 січня 2023 року. Зазначено, що надсилання повідомлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення за місцезнаходженням позивача є належним виконанням обов`язків щодо інформування. Відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити.

Позивачем подано до суду заперечення на відзив, у яких зазначено, що його участь та участь його представника є обов`язковою. Позивач наполягав на тому, що направлення на рейдову перевірку є недійсними, оскільки на ньому немає печатки, а місцями перевірок вказано: автовокзал, автостанція, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі, стоянка інших транспортних засобів, місце вантаження та розвантаження вантажних автомобілів під час виїзду з підприємства, хоча місцем так званої перевірки було - на дорозі.

Клопотань про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання до суду не надходило.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути дану справу за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 09 грудня 2022 року начальником відділу державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області затверджено щотижневий графік проведення рейдових перевірок Відділу державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області у період з 12 грудня 2022 року по 18 грудня 2022 року.

09 грудня 2022 року начальником відділу державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області видано направлення на рейдову перевірку №015290 для проведення рейдової перевірки транспортних засобів на підставі постанови КМУ від 08.11.2006 року №1567, затвердженого щотижневого графіку проведення рейдових перевірок від 09.12.2022 року №1669344/27-22 за додержанням Закону України «Про автомобільний транспорт», ЄУТР, Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів передбачених законодавством у Чернівецькій області в період з 12 грудня 2022 року до 18 грудня 2022 року.

16 грудня 2022 року старшим державним інспектором відділу державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області Церковним А.Г. проведено перевірку транспортного засобу MERCEDES-BENZ номерний знак НОМЕР_1 , що належить ФОП ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 .

Під час перевірки виявлено наступне порушення - під час надання послуг з перевезень пасажирів за маршрутом «Чернівці - Вижниця» перевізник не забезпечив водія документами, передбаченими ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» та ч. 8 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», а саме: відсутній протокол перевірки технічного стану транспортного засобу, відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», що зафіксовано в Акті №340227.

Судом встановлено, що водій транспортного засобу MERCEDES-BENZ номерний знак НОМЕР_1 - ОСОБА_1 від пояснень та підпису акта №340227 відмовився.

19 грудня 2022 року Державною службою України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області направлено позивачу повідомлення на розгляд справи №47756/44/24-22, відповідно до якого ОСОБА_1 повідомлено, що 10 січня 2023 року він запрошений до приміщення Відділу державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області для розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, зафіксованому в акті №340277 від 16 грудня 2022 року з 09.00 год. по 12.00 год. у його присутності.

10 січня 2023 року до Відділу державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області надійшла заява представника позивача - адвоката Гакмана М.Ю. (вх. №78/0/22-23), в якій останній просив відкласти розгляд справи за актом №340227 від 16.12.2022 року на іншу дату з метою ознайомлення з матеріалами справи.

11 січня 2023 року Державною службою України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області направлено позивачу повідомлення на розгляд справи №1838/44/24-23, відповідно до якого ОСОБА_1 повідомлено, що 17 січня 2023 року він запрошений до приміщення Відділу державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області для розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, зафіксованому в акті №340277 від 16 грудня 2022 року з 09.00 год. по 12.00 год. у його присутності.

17 січня 2023 року за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт ФОП ОСОБА_1 винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №352513 за порушення вимог статті 34, 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», та відповідно до абзацу 3 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» застосовано адміністративно-господарський штраф в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000 грн.

Вказана постанова 18 січня 2023 року Відділом державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області направлена позивачу.

Не погоджуючись з постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу №352513 від 17 січня 2023 року, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Вирішуючи спір, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 5 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05 квітня 2001 № 2344-III (далі - Закон №2344-III) визначено, що основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Частиною чотирнадцятою статті 6 Закону №2344-III передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

В розумінні статті 1 Закону №2344-III автомобільний перевізник - це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями.

Суд зазначає, що процедура проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт, визначена Порядком проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року №1567 (далі - Порядок № 1567).

Відповідно до пункту 12 Порядку №1567 рейдова перевірка (перевірка на дорозі) здійснюється на підставі щотижневого графіка.

Пунктом 13 Порядку № 1567 передбачено, що графік проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) складається та затверджується керівником або заступником керівника Укртрансбезпеки або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин.

За приписами пункту 14 Порядку №1567 рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Згідно пункту 15 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється виключно: 1) наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; 2) додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; 3) додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода); 4) відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; 5) оснащення таксі справним таксометром; 6) відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; 7) додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; 8) наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення; 9) додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; 10) виконання приписів щодо усунення порушень вимог законодавства про автомобільний транспорт, винесених за результатами розгляду справ про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, які можливо перевірити під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі); 11) виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Відповідно до абзацу третього пункту 16 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) можливе: використання спеціалізованих автомобілів, на яких розміщений напис "Укртрансбезпека"; використання спеціального обладнання, призначеного для перевірки дотримання водіями норм режиму праці та відпочинку, встановлених законодавством України та Європейською угодою; здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів; використання засобів фото- і відеофіксації процесу перевірки, у тому числі в автоматичному режимі; використання пристроїв для копіювання, сканування з метою збору інформації, що свідчить про правопорушення; здійснення опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення адміністративного правопорушення, свідками якого вони були або могли бути.

В абзаці третьому пункту 20 Порядку №1567 зазначено, що виявлені під час рейдової перевірки (перевірки на дорозі) порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

Пунктом 21 Порядку № 1567 встановлено, що у разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Як встановлено судом, уповноваженими працівниками відділу державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області в акті №340227 від 16 грудня 2022 року зафіксовано порушення статей 34, 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» та частини восьмої статті 35 Закону України «Про дорожній рух», а саме: відсутній протокол перевірки технічного стану транспортного засобу.

Відповідно до статті 34 Закону №2344-ІІІ автомобільний перевізник повинен: 1) виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; 2) утримувати транспортні засоби в належному технічному і санітарному стані та забезпечувати їх зберігання відповідно до вимог статті 21 цього Закону; 3) забезпечувати контроль технічного і санітарного стану транспортних засобів перед виїздом на маршрут; 4) забезпечувати проведення медичного контролю стану здоров`я водіїв; 5) організувати проведення періодичного навчання водіїв методам надання домедичної допомоги потерпілим від дорожньо-транспортних пригод; 6) забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства; 7) забезпечувати проведення стажування та інструктажу водіїв у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту; 8) забезпечувати безпеку дорожнього руху; 9) забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.

Частиною другою статті 39 Закону №2344-ІІІ визначено, що документами для регулярних пасажирських перевезень є:

- для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України;

- для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України;

- для пасажира - квиток на проїзд в автобусі та на перевезення багажу (для пільгового проїзду - посвідчення особи встановленого зразка чи довідка, на підставі якої надається пільга), а в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду - електронний квиток та документи для пільгового проїзду.

Відповідно до частини другої статті 40 Закону №2344-ІІІ водій автобуса зобов`язаний: виконувати правила надання послуг пасажирського автомобільного транспорту загального користування і технічної експлуатації автобуса; мати з собою і пред`являти для перевірки уповноваженим посадовим особам документи, передбачені законодавством; дотримуватися визначеного маршруту та розкладу руху автобуса; приймати, розміщати та видавати багаж пасажирам на зупинках, передбачених розкладом руху; стежити за виконанням пасажирами своїх обов`язків та безпечним розміщенням ними багажу і ручної поклажі в автобусі; оголошувати назви зупинок і час стоянки на них; здійснювати висадку пасажирів у відведеному для цього місці в разі заправлення автобуса паливом під час виконання перевезень; вживати необхідних заходів для безпеки пасажирів у разі виникнення перешкод для руху на маршруті (туман, ожеледь тощо), які не дають змоги продовжити поїздку, а також у разі вимушеної зупинки автомобільного транспортного засобу на залізничному переїзді; зупиняти автобус за сигналом контролера, виконувати його вказівки та сприяти у здійсненні контролю.

Таким чином, перелік необхідних документів не є вичерпним, оскільки у статті 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що законодавством можуть бути передбачені інші документи необхідні для внутрішніх перевезень вантажів.

Частиною першою статті 35 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року №3353-XII (далі - Закон №3353-XII) транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Відповідно до частини восьмої статті 35 Закону №3353-XII, на кожний транспортний засіб, що пройшов обов`язковий технічний контроль і визнаний технічно справним, суб`єкт проведення обов`язкового технічного контролю складає протокол перевірки його технічного стану, який видається водію транспортного засобу. У протоколі зазначається строк чергового проходження обов`язкового технічного контролю транспортного засобу відповідно до періодичності проходження, встановленої частиною восьмою цієї статті.

Абзацом 3 частини першої статті 60 Закону №2344-ІІІ визначено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, органи державного контролю на автомобільному транспорті уповноважені проводити рейдові перевірки транспортних засобів на предмет наявності визначених законом документів, які водій зобов`язаний мати з собою і пред`являти для перевірки уповноваженим посадовим особам. За відсутності таких документів автомобільні перевізники-суб`єкти господарювання несуть фінансову відповідальність.

Як вбачається з матеріалів справи, під час проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом транспортного засобу MERCEDES-BENZ номерний знак НОМЕР_1 , що належить ФОП ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 та перебував під його керуванням, виявлено порушення статті 34, 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» та частини восьмої статті 35 Закону України «Про дорожній рух», а саме встановлено відсутність протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу.

При цьому суд звертає увагу на те, що ні у позовній заяві, ні у запереченні на відзив не вказано про недопущення позивачем порушення, зазначеного в акті №340227 від 16 грудня 2022 року. Відповідно, і висновків відповідача про наявність в діях позивача як автомобільного перевізника порушення законодавства про автомобільний транспорт не спростовано.

Водночас, як свідчать матеріали справи, позивачем не було надано і відповідачу жодних доводів та доказів щодо недопущення ним указаного вище порушення при розгляді справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт.

За таких обставин та враховуючи наведені вище норми матеріального права, суд вважає прийняття відповідачем оскаржуваної постанови №352513 від 17 січня 2023 року є обґрунтованим та законним.

Поряд з цим суд звертає увагу, що згідно поданих позивачем заяв по суті справи підставою для скасування оскаржуваного рішення позивач зазначає порушення процедури розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Однак такі доводи суд відхиляє, виходячи з наступного.

Згідно пунктів 25 - 27 Порядку №1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

Як слідує з матеріалів справи, 19 грудня 2022 року Відділом державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області направлено повідомлення про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, що призначене на 10 січня 2023 року.

Згідно трекінгу «Укрпошта» відправлення №4762 вручене позивачу 05 січня 2023 року.

Про обізнаність позивача щодо розгляду справи 10 січня 2023 року свідчить також наявна в матеріалах справи заява його представника - адвоката Гакмана М.Ю. від 10 січня 2023 року про відкладення розгляду справи та надання можливості ознайомлення з матеріалами справи.

11 січня 2023 року Відділом державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області направлено повідомлення про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, призначене на 17 січня 2023 року.

Зважаючи на указані обставини суд приходить до висновку про те, що позивач був належним чином повідомлений про розгляд відносно нього справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт. При цьому позивач не скористався своїм правом подати відповідачу пояснення та докази по суті справи, в тому числі і після відкладення відповідачем розгляду справи за заявою представника позивача.

До цього варто зазначити, що згідно приписів Порядку №1567у разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення може бути розглянута без її участі.

Отже, з огляду на наведені норми та обставини цієї справи, суд зауважує, що позивачем у позові не наведено обґрунтованих заперечень, які він мав намір висловити відповідачу під час розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, а у ході судового розгляду справи позивачем не надано жодних належних доказів, які він мав намір подати відповідачу при розгляді справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, та які б у сукупності могли вплинути на результат розгляду відповідачем такої справи, за результатом чого прийнято оскаржувану постанову №352513.

При цьому суд звертає увагу на те, що у постанові Верховного Суду від 01 березня 2018 року у справі №820/4810/17 з подібних правовідносин зазначено, що відсутність особи під час розгляду справи про накладення адміністративно-господарського штрафу не позбавляє її спростовувати вину у суді, та, у зв`язку з цим, не може бути самостійною підставою для скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 22.05.2020 року у справі №825/2328/16, що стосується порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень, зазначено наступне: «При цьому, Верховний Суд зазначає, що порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.

Певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).

Отже, саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття.

Так, дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків. Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.

Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Суд наголошує, що, у відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: "протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків" і, на противагу йому, принцип "формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 23.04.2020 року по справі № 813/1790/18.

З огляду на вищевикладене, суд звертає увагу, що позивачем не було доведено наявності порушень суб`єктом владних повноважень процедури прийняття оскаржуваного рішення, які б могли вплинути на кінцевий результат розгляду відповідачем питання про притягнення позивача до відповідальності, передбаченої Законом України "Про автомобільний транспорт".

Як свідчать наявні матеріали справи, в даному випадку присутність позивача (його представника) на розгляді справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт не змінила б рішення відповідача про застосування адміністративно-господарського штрафу, оскільки таке приймалось на підставі матеріалів перевірки, якими зафіксовано, що під час здійснення перевезення пасажирів у водія був відсутній протокол перевірки технічного стану транспортного засобу, тобто автомобільним перевізником було порушено вимоги статті 34, 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» та частини восьмої статті 35 Закону України «Про дорожній рух», відповідальність за що передбачена абзацом 3 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Відсутність у водія під час перевезення пасажирів передбачених законом документів становить склад правопорушення, за яке до автомобільних перевізників застосовується адміністративно-господарський штраф.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 01.07.2020 року по справі № 803/50/17.

Щодо посилань позивача на недотримання відповідачем під час винесення оскаржуваної постанови вимог низки статей Кодексу України про адміністративні правопорушення, то такі є безпідставними, оскільки норми Кодексу України про адміністративні правопорушення не регулюють спірні правовідносини.

Інші доводи позову, зокрема про нечіткість документів відповідача, про невчасне направлення оскаржуваної постанови засобами поштового зв`язку не мають значення для правильного вирішення даної справи. Такі доводи позову не спростовують факт допущення позивачем порушення законодавства про автомобільний транспорт та законність оскаржуваної постанови.

Враховуючи викладене у своїй сукупності, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог.

При винесенні оскаржуваної постанови відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Правові підстави для її скасування відсутні.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно зі статтями 74-76 Кодексу адміністративного судочинства України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частинами першою-третьою статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позову.

Керуючись статтями 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області про скасування постанови відмовити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено 25 вересня 2023 року.

Повне найменування учасників справи: позивач - ОСОБА_1 (с. Іспас, Вижницький район, Чернівецька область, РНОКПП НОМЕР_3 ), відповідач - Відділ державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області Державної служби України з безпеки на транспорті (Чернівецька область, м. Чернівці, вул. Руська, 248 «У», ).

Суддя О.П. Лелюк