Справа № 640/22789/19
Суддя: Балаклицький А. І.
Дата ухвалення: 2023-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

22 вересня 2023 року 640/22789/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Балаклицького А.І., суддів Лапія С.М., Щавінського В.Р., розглянувши у м. Києві заяву про перегляд рішення суду за виключними обставинами в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Офісу Генерального прокурора, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ №1303ц від 29 жовтня 2019 року про звільнення з посади прокурора відділу організації підтримання публічного обвинувачення Управління підтримання публічного обвинувачення в суді Генеральної прокуратури України;

- поновити ОСОБА_1 на роботі в Генеральній прокуратурі України на посаді прокурора відділу або на рівнозначній посаді;

- стягнути з Генеральної прокуратури України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30 жовтня 2019 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 серпня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2020 року рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 серпня 2020 року скасовано та прийнято нове рішення, яким позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ №1303ц від 29 жовтня 2019 року про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу організації підтримання публічного обвинувачення Управління підтримання публічного обвинувачення в суді Генеральної прокуратури України.

Поновлено ОСОБА_1 на роботі в Офісі Генерального прокурора на посаді прокурора відділу або на рівнозначній посаді.

Стягнуто з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 30 жовтня 2019 року по 22 грудня 2020 року у сумі 489612,24 гривень.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 13 вересня 2022 року скасовано постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2020 року в цій справі і залишено в силі рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 серпня 2020 року.

Законом України від 13.12.2022 №2825-IX "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" (далі - Закон №2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних Закону №2825-IX, з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

До Київського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.08.2020 у справі №640/22789/19.

Заява обґрунтована тим, що Конституційним Судом України було ухвалено рішення від 01.03.2023 №1-р(ІІ)/2023 у справі №3-5/2022(9/22), яким визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) пункт 6 розділу ІІ "Прикінцеві і перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" від 19.09.2019 №113-IX.

Відповідач подав до суду відзив на заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні заяви посилаючись на те, що рішення Конституційного суду України прийнято 01.03.2023 і вказане рішення не впливає на спірні правовідносини, оскільки вони виникли до прийняття такого рішення, а останнє не містить положень, які б поширювали його дію на правовідносини, що виникли до набрання ним чинності.

Також, заперечуючи проти задоволення заяви відповідач зазначив, що вказане рішення Конституційного Суду України не має ретроактивності та змінює законодавче регулювання лише для правовідносин, що матимуть місце з дати ухвалення рішення та не може застосовуватись до правовідносин, які виникли до прийняття такого рішення.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28.08.2023 відкрито провадження про перегляд рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.08.2020 в адміністративній справі №640/22789/19 за виключними обставинами. Ухвалено здійснювати розгляд заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи у судовому засіданні колегією у складі трьох суддів. Призначено судове засідання для розгляду заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами у даній справі на 20.09.2023.

На підставі частини другої статті 368 КАС України судом прийнято рішення здійснювати розгляд заяви про перегляд рішення суду за виключними обставинами у порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи та доводи заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного.

Згідно частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з пунктом 1 частини п`ятої вказаної статті підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Звертаючись до суду про перегляд за виключними обставинами рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.08.2020 у справі №640/22789/19, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, заявник визначає підставою перегляду цього рішення наявність виключної обставини, передбаченої пункт 1 частини п`ятої статті 361 КАС України, а саме, встановлену Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Так, Рішенням Конституційного Суду України №1-р(ІІ)/2023 від 01.03.2023 визнано неконституційним пункт 6 розділу 2 "Прикінцеві і перехідні положення" Закону №113-IX, відповідно до якого "з дня набрання чинності цим Законом усі прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур вважаються такими, що персонально попереджені у належному порядку про можливе майбутнє звільнення з посади на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VІІ (далі - Закон №1697-VІІ).

Суд враховує, що предметом спору у цій справі був наказ Генеральної прокуратури України про звільнення позивача з посади прокурора відповідно до пункту 9 частини першої статті 51 Закону №1697-VІІ. У зв`язку із чим, позивач просив суд поновити його на посаді та стягнути на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Незгода позивача із рішенням відповідача полягала, у тому числі, у відсутності на момент прийняття рішення законодавчо визначених умов, що є підставою для звільнення прокурора за пунктом 9 частини першої статті 51 Закону №1697-VІІ.

У спірних правовідносинах, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.08.2020 у справі №640/22789/19, яке просить переглянути позивач за виключними обставинами, відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції застосував положення Закону №113-ІХ, який, за висновком суду, є спеціальним для цих правовідносин.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що неподання прокурором у встановлений строк заяви до Генерального прокурора про переведення до Офісу Генерального прокурора, обласної прокуратури, окружної прокуратури та про намір у зв?язку із цим пройти атестацію є підставою для звільнення прокурора з посади відповідно до пункту 9 частини першої статті 51 Закону №1697-VII.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2020 року рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 серпня 2020 року скасовано та прийнято нове рішення, яким позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ №1303ц від 29 жовтня 2019 року про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу організації підтримання публічного обвинувачення Управління підтримання публічного обвинувачення в суді Генеральної прокуратури України.

Поновлено ОСОБА_1 на роботі в Офісі Генерального прокурора на посаді прокурора відділу або на рівнозначній посаді.

Стягнуто з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 30 жовтня 2019 року по 22 грудня 2020 року у сумі 489612,24 гривень.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 13 вересня 2022 року скасовано постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2020 року в цій справі і залишено в силі рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 серпня 2020 року.

З наведеного слідує, що рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.08.2020 у справі №640/22789/19, щодо перегляду якого за виключними обставинами звернувся ОСОБА_1 , є судовим рішенням, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відповідно таке рішення не підлягає примусову виконанню, а тому у значенні пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України не може переглядатися за виключними обставинами.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 368 КАС України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Приймаючи до уваги, що пунктом пункті 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 01.03.2023 №1-р(ІІ)/2023 визначено, що пункт 6 розділу ІІ "Прикінцеві і перехідні положення" Закону №113-ІХ, який визнано неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, то дія цього підпункту втратила чинність 01.03.2023. Спірні правовідносини між сторонами виникли до зазначеної дати.

Частиною другою статті 152 Конституції України установлено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Зі змісту статті 152 Конституції України слідує, що Конституційний Суд України може самостійно визначати строк втрати чинності актом (його окремими положеннями).

За таких обставин суд дійшов висновку, що рішення Конституційного Суду України від 01.03.2023 №1-р(ІІ)/2023 у справі №3-5/2022(9/22) на спірні правовідносини не може вплинути, оскільки правовідносини у цій справі виникли до прийняття такого рішення, а останнє не містить положень, які б поширювали його дію на правовідносини, що виникли до набрання ним чинності.

При цьому, аналогічного висновку щодо оцінки як виключної обставини рішень Конституційного Суду України дійшов Верховний Суд, зокрема в постановах від 25.07.2019 у справі №804/3790/17, від 23.12.2020 у справі №825/3135/15-а, від 28.10.2020 у справі №823/2372/17 та інших, а висновки, наведені у вищевказаних постановах, є релевантними до обставин цієї справи, і суд не бачить підстав для відступу від них.

Так, питання щодо наявності у особи, якій відмовили у задоволенні адміністративного позову, можливості перегляду такого судового рішення з підстав встановлених пунктом 1 частини п`ятої статті 361 КАС України, чи відсутності такої тільки у зв`язку з тим, що вказане рішення не підлягало виконанню було вирішено об`єднаною палатою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 19.02.2021 у справі №808/1628/18.

За наслідками розгляду справи №808/1628/18 об`єднана палата, аналізуючи зміст пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України, дійшла висновку, що встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акту чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи може бути підставою для перегляду рішення за виключними обставинами тільки, якщо рішення суду ще не виконане.

Суд звернув увагу, що словосполучення "ще не виконане", вжите у вказаній нормі, не передбачає множинного тлумачення або множинного його розуміння. Наведена процесуальна норма має імперативний характер, є чіткою та не може бути застосована інакше ніж це обумовлено процесуальним законодавством.

При цьому, не може вважатись невиконаним, в розумінні положень пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України, рішення суду, що набрало законної сили та яким у задоволенні позову відмовлено, оскільки таке рішення не передбачає примусового його виконання.

У постанові від 07.07.2023 у справі №818/1793/18 Об`єднана палата Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про відсутність підстав змінювати практику вирішення подібних правових питань, яка на сьогодні уже є сталою, шляхом відступлення від своєї раніше висловленої правової позиції щодо застосування пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.08.2020 в адміністративній справі №640/22789/19 за виключними обставинами, оскільки рішення Конституційного Суду України від 01.03.2023 №1-р(ІІ)/2023 у справі №3-5/2022(9/22) не вплинуло на правильність висновків суду під час ухвалення рішення, про перегляд якої просив заявник.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 368 КАС України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Керуючись статтями 243, 248, 361, 368, 369 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.08.2020 у справі №640/22789/19 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного ухвали.

Головуючий суддя Балаклицький А. І.

Судді Лапій С.М.

Щавінський В.Р.