Справа № 275/617/23
Суддя: Лівочка Л. І.
Дата ухвалення: 2023-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 275/617/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2023 року смт.Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Лівочки Л.І.,

при секретарі - Степанчук С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Брусилів Житомирської області адміністративну справу №275/617/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення протиправною та її скасування,

ВСТАНОВИВ:

06.06. 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Брусилівського районного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення протиправною та її скасування.

Позовні вимоги мотивував тим, що відповідно до постанови від 27 травня 2023 року серії БАБ №176087 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесеної поліцейським з РПП СП Д №1 ВП №2 ЖРУП старшим лейтенантом поліції Кузинським В.В., до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення штраф у розмірі 3400 грн. за те, що 27.05.2023 року в 15 год.30 хв. в смт. Брусилів по вул. Базарній водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, не маючи права керувати даним транспортним засобом, так як не отримував посвідчення водія відповідної категорії, не пред`явив ПОС УПЦ, чим порушив ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 6 ст. 121, ч.1,2 ст. 126 КУпАП.

Викладені обставини про вчинення адміністративного правопорушення позивачем наведені в скороченому вигляді, так як копія постанови, яку було надіслано йому є обмеженою до читання.

Позивач повністю заперечує те, що ним було порушено будь-які правила дорожнього руху так як на час перевірки співробітниками поліції він не керував транспортним засобом- мопедом, а також з тих підстав, що він мав посвідчення №43 від 17 червня 2008 року на право керування мопедом. 27 травня 2023 року на автозаправці, яка розташована на вулиці Базарній в смт. Брусилів, під час заправки мопеда до нього підійшли співробітники поліції та почали вимагати пред`явити документи на транспортний засіб (мопед) та документ на право керування даним транспортним засобом.

На його заперечення про те, що він не керує транспортним засобом, а лише заправляє його, співробітники поліції ніяк не відреагували і настоювали на тому, щоб він пред`явив документи. Ним були пред"явлені документи на мопед та посвідчення №43 на право керування мопедом від 17 червня 2008 року.

Незважаючи на наявність відповідних документів, зокрема посвідчення на право керування мопедом, співробітник поліції виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Позивач вважає, що дії працівників поліції не відповідають вимогам КУпАП та порушують його права та законний інтерес на неупереджений розгляд справи про адміністративне правопорушення. Винісши постанову про накладення на нього адміністративного стягнення, без будь-яких доказів та правових підстав, за порушення, яке він не вчиняв, співробітник поліції фактично позбавив його права на доведення своєї невинуватості.

Просив визнати постанову серія БАБ № 176087 про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесеної поліцейським з РПП СП Д №1 ВП № 2 ЖРУП старшим лейтенантом поліції Кузинським В.В., протиправною та скасувати її, стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати.

26 .06. 2023 року до суду надійшов відзив на позов відповідача, в якому позов не визнав та вказав, що жодних доказів на обгрунтування позову позивачем не надано. Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 27.05.2023 о 15 год. 30 хв. в смт. Брусилів по площі Базарній, керував т.з не зареєстрованим у встановленому законом порядку, керував т.з без посвідчення водія відповідної категорії, тобто не маючи права керувати таким т.з, не пред`явив поліс обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів, керував з не застебнутим мотошоломом при виїзді з вул. Євгена Червонюка по вул. Митрополита Іларіона, не увімкнув покажчик повороту, чим порушив ПДР України.

У зв`язку з порушенням вищевказаних норм, інспектором з РПП СПД №1 ВП №2 ЖРУП ГУНП в Житомирській області старшим лейтенантом поліції КузинськимВ.В. винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення за ч.ч. 5,6 ст. 121, ч. 1 ст. 122, ч. ч. 1,2 ст. 126 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

Водій при керуванні автомобілем (т/з) зобов`язаний в першу чергу дотримуватися вимог ПДР України. В даному випадку позивач порушив ПДР України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 .

Абзацом 2 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу працівників поліції, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Крім того, виходячи з приписів ст. ст. 32, 35 Закону України «Про Національну поліцію», п. п. 2.1, 2.4 Правил дорожнього руху, відповідач має право перевіряти наявність у позивача посвідчення водія, реєстраційних документів та полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Тому, наведеними положеннями чинного законодавства закріплений безумовний обов`язок при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особи, яка керує ним, мати при собі посвідчення водія, реєстраційні документи на транспортний засіб та страховий поліс (сертифікат).

Крім того, відповідно до пункту 21.3 статті 21 Закону України від 01 липня 2004 року №1961 -IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті (підрозділів Національної поліції), на їх вимогу»

Стаття 35 Закону України "Про Національну поліцію" передбачає чіткий перелік підстав для зупинення транспортного засобу поліцейським, і здійснюється лише у разі: 1.якщо водій порушив Правила дорожнього руху; та інші підстави.

Отже, оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАБ №176087 від 27.05.2023 року винесена у зв`язку із порушенням позивачем Правил дорожнього руху України, цей факт підтверджується матеріалами справи та відеодоказами.

При перегляді відеозапису з відео реєстратора службового автомобіля працівників поліції, встановлено, що саме ОСОБА_1 керував т.з , а тому твердження останнього стосовно не керування т.з. в позові є безпідставними та жодними доказами не підтвердженими.

Також зафіксовано, що водій надав посвідчення водія, однак відповідна категорія на керування транспортним засобом категорії А1 в ньому відсутня.

Разом з цим, на відео також зафіксовано, що водій порушив правила користування мотошоломами (був в незастебнутому мотошоломі) та при зміні напрямку руху, не увімкнув покажчик повороту відповідного напрямку.

Вказані відеозаписи здійснені на підставі ч.1 ст.40 ЗУ "Про національну поліцію" з метою фіксування правопорушення, та виходячи із положень ст.251 КУпАП, є джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Отже, доказом встановлення вини позивача у порушенні Правил дорожнього руху являється винесена у встановленому законом порядку постанова по справі про адміністративне правопорушення та відеозапис.

Позивач був повідомлений про час та місце розгляду справи, йому були роз`яснені його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Позивачу роз`яснено строки сплати штрафу, порядок оскарження постанови та порядок примусового виконання постанови про стягнення штрафу. Позивач відповідно до ст. 268 КУпАП мав можливість на місці ознайомитись із усіма наявними матеріалами справи, надати пояснення, докази, заявити клопотання та отримати правову допомогу.

Позивач жодним чином не був обмежений у своїх правах та обов`язках. Даний факт зафіксовано на нагрудну камеру працівників поліції.

Твердження позивача на неправомірні дії з боку інспектора поліції, допущені під час складання спірної постанови, є необгрунтованими, оскільки будь-яких доказів наявності таких дій суду не надано.

Щодо витрат на правничу допомогу відповідач вважав, що вони не підлягають задоволенню , так як позивачем вони документально не підтверджені та не доведені, не надано доказів того, що вони ним реально понесені.

Відповідач просив в задоволенні позову відмовити, розгляд справи проводити без його участі.

27.07.2023 року представником позивача- адвокатом Штундюком О.А. до суду подано відповідь на відзив. В відповіді на відзив вказав, що як у відзив,і так і на відеозаписі представленому представником відповідача, відсутні дані, які б вказували на обставини викладені у відзиві.

Зокрема, відповідно до відзиву, підставою для зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 стало те, що він нібито керував мопедом з незастебнутим мотошоломом при виїзді з вул. Євгена Червонюка по вул. Митрополита Іларіона, не увімкнув покажчик повороту, чим порушив ПДР України.

Про те, перераховані вище обставини не підтверджені належними та допустимими доказами, так як на відеозаписі, долученому до відзиву чітко вбачається те, що ОСОБА_1 при в`їзді на територію заправочної станції увімкнув лівий покажчик повороту і заїхав на заправку. Після того, як він зупинився до нього підійшли співробітники поліції і почали здійснювали перевірку його документів. Як видно із відеозапису при спілкуванні з працівниками поліції він мав застебнутий мотошолом.

Таким чином, можна зробити висновки про те, що для перевірки у ОСОБА_1 документів на керування транспортним засобом та на транспортний засіб, підстав, які передбачені в ст. 35 Закону України « Про Національну поліції» , у співробітників поліції не було, так як будь- яких ПДР України ним порушено не було. Вказаний факт підтверджено відео доказами, які надані представником відповідача.

Крім того, ОСОБА_1 має посвідчення на право керування мопедом №43 видане 17.06.2008 року, зазначене посвідчення видане органами Національної поліції. На час розгляду справи воно не скасоване, а тому є дійсним. Згідно даних, які містяться в посвідченні ОСОБА_1 пройшов курс підготовки на знання ПДР України та практичні навчання по керуванню зазначеним транспортним засобом.

Таким чином, ОСОБА_1 має право керувати мопедом і йому видано відповідний дозвіл на керування зазначеним транспортним засобом органами Національної поліції.

Просив позов ОСОБА_1 задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 та його представник- адвокат Штундюк О.А. до суду не з"явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, від нього надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника.

Суд, дослідивши та оцінивши надані докази, приходить до наступного .

27 травня 2023 року поліцейським Кузинським В.В. винесено постанову серії БАБ №176087 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.ч. 5,6 ст. 121, ч. 1 ст. 122, ч. ч. 1,2 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн. Протокол про адміністративне правопорушення не оформлювався, згідно графи 7, додатки до постанови відсутні.

Як слідує з оскаржуваної постанови, 27 травня 2023 року в 15 год.30 хв. в смт. Брусилів по вул. Базарній водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, не маючи права керувати даним транспортним засобом, так як не отримував посвідчення водія відповідної категорії, не пред`явив ПОС УПЦ, чим порушив п. п. 2.1а, 2.3г, 2.4, 9.3,30.1ПДР України.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Предметом даного спору є правомірність дій суб"єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обгрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє чи були у відповідача по справі підстави для прийняття постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача про визнання його винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених 5,6 ст. 121, ч. 1 ст. 122, ч. ч. 1,2 ст. 126 КУпАП.

Згідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 5 статті 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 6 статті 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатацію без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим,у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, у вигляді штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 2 статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом,у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 2.1.а ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до п. 2.3.г ПДР України, водій для забезпечення безпеки дорожнього руху зобов`язаний під час руху на мотоциклі або мопеді бути в застебнутому мотошоломі й не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів.

Відповідно до п. 2.4 ПДР України, водій на вимогу поліцейського повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Згідно п. 30.1 ПДР України, власники механічних транспортних засобів і причепів до них повинні зареєструвати (перереєструвати) їх в уповноваженому органі МВС або провести відомчу реєстрацію в разі, якщо законом установлена обов`язковість проведення такої реєстрації, незалежно від їхнього технічного стану протягом 10 діб з моменту придбання (отримання), митного оформлення або переобладнання чи ремонту, якщо необхідно внести зміни до реєстраційних документів.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема, застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Згідно частини 1 статті 40 Закону України "Про Національну поліцію" поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати серед іншого такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: фото - і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень.

Так, факт вчинення позивачем зазначених в оскаржуваній постанові правопорушень повністю підтверджується відеозаписом з нагрудного відеореєстратора працівника поліції, наданим представником відповідача.

За змістом ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи принцип змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів, а також у доведенні перед судом їх переконливості, суд зазначає, що обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідачем не звільняє позивача від обов`язку доказування протилежного.

Так, відеозапис з нагрудного відеореєстратора працівника поліції повністю спростовує доводи позивача щодо того, що він не керував транспортним засобом, не порушував ПДР України, виконав законні вимоги інспектора поліції, а також щодо порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення,оскільки інспектором поліції було виконано положення ст.ст. 279-280 КУпАП під час фіксування адміністративного правопорушення та винесення постанови про накладення адміністративного стягнення із встановленням кваліфікації дій позивача відповідно до 5,6 ст. 121, ч. 1 ст. 122, ч. ч. 1,2 ст. 126 КУпАП.

Так, частиною 1 статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, наданий відповідачем відеозапис може слугувати доказом в справі про адміністративне правопорушення в розумінні норм даного Кодексу.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, на думку суду, запис відео фіксації вчиненого позивачем адміністративного правопорушення містить інформацію щодо предмета доказування у даній справі, отриманий у встановленому законом порядку, його копія надсилалась відповідачем позивачу разом із відзивом на позовну заяву.

Суд критично оцінює доводи позивача та його представника про те, що позивач мав право на керування транспортним засобом (мопедом), так як надане ним посвідчення № 43 від 17.06.2008 року, видане Житомирською обласною організацією Всеукраїнської Спілки автомобілістів, на право керування велосипедом, мопедом не є документом, який передбачений діючим законодавством України та виданий уповноваженим органом МВС, і який надає право на керування транспортним засобом- мопедом .

Згідно з частиною 1 статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Частиною 1 статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Частинами 2, 4 статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, протокол не складається. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Отже, у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в Кодексі України про адміністративні правопорушення.

Висновки аналогічного змісту містяться у рішенні Конституційного Суду України від 26.05.2015 по справі №1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Частиною 2 статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Водночас, процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853 (далі - Інструкція).

За приписами пункту 5 розділу IV Інструкції постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Зразок постанови про накладення адміністративного стягнення, наведений у додатку 5 до Інструкції, не передбачає внесення до нього відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Тому суд приходить до висновку, що такі відомості зазначаються у постанові, що виноситься у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, яке зафіксоване в автоматичному режимі.

До аналогічних висновків прийшла і колегія суддів КАС ВС у своїй постанові від 14.02.2018р. по справі № 536/583/17, висновки якої суд має враховувати при розгляді справ схожої категорії.

Таким чином, суд приходить до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення серії БАБ №176087 від 27 травня 2022 року складена повноважною особою, за своєю формою та змістом відповідає нормам чинного законодавства, адміністративне стягнення накладено в межах санкції, передбаченої ч 5,6 ст. 121, ч. 1 ст. 122, ч. 1,2 ст. 126 КУпАП з врахуванням ст. 36 КУпАП.

Тому, приймаючи вказану постанову, поліцейський РПП СПД № 1 ВП № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області старший лейтенант поліції Кузинським В.В. діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови з огляду на її правомірність.

Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог .

На підставі ч. 1 ст. 8, п. 8 ч. 1 ст. 23, п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», ч. 5, 6 ст. 121, ч. 1, 2 ст. 126, ч. 2 ст. 122, ст. 125, ч. 1 ст. 222, ст. 251, ст. 252, ч. 4 та ч. 5 ст. 258, ст. 280 КУпАП, та керуючись ст.ст. 72, 73, 77, 90, 99, 241, 243-246, 286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ :

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення протиправною та її скасування - відмовити.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Сьомого апеляційного адмінстративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.І Лівочка