Справа № 420/920/23
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2023-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/920/23
УХВАЛА

25 вересня 2023 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінської О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , про усунення недоліків позовної заяви по справі за позовом ОСОБА_1 до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання противоправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, яка полягає у невиготовленні та ненаправленні до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області нової довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення на підставі статей 8, 10, 43 та 63 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», за формою, передбаченою додатком 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393», з урахуванням змін у грошовому забезпеченні, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»;

- зобов`язати Одеський обласний центр комплектування та соціальної підтримки скласти та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області нову довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії ОСОБА_1 станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з повною інформацією за формою, передбаченою додатком 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», для перерахунку та виплати пенсії з 1 січня 2018 року по 31 березня 2019 року на підставі статей 8, 10, 43 та 63 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» з урахуванням посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення, що носять постійний характер та премії.

Справа 18.01.2023 була розподілена на суддю Цховребову М.Г.

Ухвалою судді від 23.01.2023 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено до розгляду в порядку статті 262 КАС України.

Розпорядженням керівника апарату Одеського окружного адміністративного суду від 05.09.2023 №409 справу №420/920/23 було призначено до повторного автоматичного розподілу, за результатами якого 05.03.2023 головуючою суддею визначено Скупінську О.В.

Ухвалою суду від 11.09.2023 прийнято до провадження адміністративну справу № 420/920/23 за позовом ОСОБА_1 до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання противоправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії. Позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків шляхом надання суду заяви про поновлення строку звернення до суду з обґрунтуванням поважності причин пропуску такого строку та наданням відповідних доказів на підтвердження цього.

21.09.2023 до суду надійшла заява (вх..№32056/23) ОСОБА_1 про поновлення строку на звернення до суду. В наданій заяві позивач зазначає, що дізнався про порушення свого права, а саме невідповідність розмірів пенсії після перерахунку з 01.03.2018 вимогам Конституції України та інших законодавчих актів випадково, під час консультації в кінці серпня (орієнтовно 25 числа) 2022 року в адвокатському бюро «Мережа права». Де його ознайомили з постановою Верховного суду від 09.06.2022 по справі №420/2098/19, яка була зареєстрована і опублікована в засобах масової інформації 26.06.2022. До цього моменту він звичайно знав про розмір отримуваної пенсії, але він не знав і не міг знати про порушення свого права на більший розмір. Позивач не міг передбачати, що державний орган ОО ТЦК та СП який покликаний захищати права та законні інтереси військовослужбовців у сфері пенсійного та соціального забезпечення, може ці права порушувати. Після консультації та вивчень висновків Верховного Суду по цій справі, який дав роз`яснення відносно неправильного застосування різними судами норм матеріального права в аналогічних правових відносинах. Після, в межах 6 місячного строку з моменту коли дізнався про порушення права, 24.10.2022 звернувся до ОО ТЦК та СП із відповідною заявою. На яку нарочним 13.12.2023 отримав відповідь №943/12224 від 03.12.2022. Після чого 18.01.2023 звернувся до суду за захистом своїх прав. Строкові межі його діяльності цілком допустимі і реалістичні. Він не має юридичної освіти, не знає особливостей пенсійного законодавства, у зв`язку з чим не міг знати, що його права порушуються, тобто, що розмір пенсії не відповідає вимогам законодавства.

Дослідивши отриману заяву, надавши правову оцінку викладеним в ній доводам, суд приходить до висновку, що недоліки позовної заяви позивачем не усунуто з огляду на таке.

У справі №520/2098/19 Верховний Суд в своїй постанові від 09.06.2022 не вирішував питання строку звернення до суду, а розглядав матеріальні права особи на отримання відповідної довідки. Тому, суд погоджується з представником позивача, що вказані справи є аналогічними за предметом розгляду, однак звертає увагу на те, що наразі вирішується питання строку на звернення до суду, а не само право особи на отримання від відповідного органу довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01 березня 2018 року.

В той же час, питання строків звернення особи до суду з наведеними вимогами було розглянуте та вирішено Верховним Судом в постанові від 12.04.2023 у справі № 380/14933/22, висновки якого судом викладені в ухвалі від 11.09.2023 про залишення позовної заяви без руху.

Неоднозначність судової практики у певних правовідносинах, відсутність такої чи її сформованість не є обставинами, з якими позивач пов`язує виникнення у нього права та підстав для судового захисту, тому не можуть вважатись поважними причинами пропуску строку.

Запроваджений в КАС України інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Іншими словами, обмеження строку реалізації права на судовий захист покликане передусім дисциплінувати учасників адміністративних правовідносин, саме тому його застосування не може свідчити про надмірний формалізм.

Крім того, правова природа строку звернення до суду, дозволяє констатувати, що запровадження строку, у межах якого фізична або юридична особа, орган державної влади та місцевого самоврядування можуть звернутися до суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргою, обумовлено передусім необхідністю дотримання принципу правової визначеності, що є невід`ємною складовою верховенства права. Отже, встановлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень у адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом встановленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії у часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

У деяких рішеннях ЄСПЛ наголошується, що тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин; при цьому, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (справа «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А.» проти Іспанії», п. 109 ).

Отже, не заперечуючи наявності дискреційних повноважень у національних судів щодо вирішення питання про поновлення строку на звернення до суду, апеляційне чи касаційне оскарження, ЄСПЛ підкреслює, що останні повинні визначити, чи виправдовують підстави для подібного продовження строків втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує межі розсуду суду ні в тривалості, ні в підставах для визначеності подовжених строків (справа «Безруков проти Росії», п. 34).

Що ж до посилань на положення частини 3 статті 51 Закону №2262-ХІІ то суд роз`яснює, що дана стаття встановлює відсутність строків для проведення перерахунку пенсії особі, а не строків для звернення до суду за захистом своїх прав.

Підсумовуючи викладене, у заяві про поновлення пропущеного процесуального строку від 21.09.2023 взагалі не наведені обставини в розумінні КАС України.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог КАС України визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Позивачем на підтвердження зазначених обставин належних та відповідних доказів не надано.

У Рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 25.01.2000 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними.

Реалізація права позивача на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, а тому не реалізація цього права є наслідком його власної поведінки.

Виходячи з висновків Верховного Суду у постанові від 12.04.2023 у справі № 380/14933/22 (реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності відповідача, формування судової практики і таке інше. Нереалізація цього права зумовлена власною пасивною поведінкою позивача), суд не вбачає підстав для задоволення заяви представника позивача Ткаченка В.В., про поновлення строку на звернення до суду.

Відповідно до ч.3 ст.123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Пунктом 8 частини 1 статті 240 КАС України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Таким чином, вказані позивачем підстави попуску строку на звернення до суду з даними вимогами суд вважає неповажними. Відповідно, позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 123, 240 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати причини пропуску ОСОБА_1 строку на звернення до суду з позовними вимогами до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії неповажними.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя Олена СКУПІНСЬКА