Справа № 160/650/20
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2023-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
25 вересня 2023 року Справа №160/650/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Златіна С.В.,
за участі секретаря судового засідання - Дивнич Д.І.
представника позивача - не з`явився
представника відповідача - Волошина В.В.
розглянувши у порядку відкритого судового засідання справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МТПО Днепр» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень , -
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.09.2023 року у справі № 160/650/20 адміністративний позов задоволено частково:

визнано частково протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення від 02.10.2019 року № 000253502 в частині нарахованого грошового зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 3 726 826 грн. та в частині штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 1 863 444,50 грн..

визнано частково протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення від 02.10.2019 року № 000254502 в частині нарахованого грошового зобов`язання з ПДВ у розмірі 3 520 158 грн. та в частині штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 1 818 064 грн.

в іншій частині заявлених позовних вимог відмовлено.

стягнуто з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МТПО Днепр» сплачену суму судового збору у розмірі 14 976,17 грн.

призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати на правничу допомогу на 25.09.2023 року на 10-00 год. та зобов`язано позивача надати суду належним чином засвідчені докази понесення витрат на правничу допомогу до 18.09.2023 року включно. Судове засідання відбудеться у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду за адресою: м. Дніпро, вул. Академіка Янгеля, буд. 4, зала № 10.

Позивачем 13.09.2023 року подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення та документи на підтвердження витрат на правничу допомогу у розмірі 40 000 грн. та гонорару успіху 109 284,93 грн. До заяви позивач додав наступні документи: ордер, акт-приймання передачі виконаних робіт, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, додаткову угоду, докази відправлення даної заяви відповідачу. Також позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 67 395,38 грн. за подання апеляційної та касаційної скарг на судове рішення у даній справі

Відповідач надав суду письмові заперечення стосовно витрат на правничу допомогу, які обгрунтовані тим, що витрати на правничу допомогу не є обгрунтованими та є завищеними. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі понесені витрати на правничу допомогу.

Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою, яка міститься у матеріалах справи.

Відповідач у судовому засіданні заперечував стосовно компенсації витрат на правничу допомогу.

У відповідності до вимог ч.3 ст.252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, заслухавши пояснення представника відповідача, встановив наступне.

У відповідності до ч.3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 4 статті 134 КАС України).

Відповідно до положень частини 5 статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Судом встановлено, що 03.03.2021 року між позивачем та адвокатом Ясир Сергієм Андрійовичем укладено договір про надання правничої (правової) допомоги № 0303/21-1.

У матеріалах справи міститься також копія додаткової угоди до даного договору № 1 від 25.05.2023 року, у якій сторони погодили гонорар адвоката у розмірі 40 000 грн., а також встановили «гонорар успіху» у розмірі 1% від суми, на яку за рішенням суду знижено податкове зобов`язання (з врахуванням штрафних санкцій) внаслідок повного або часткового скасування податкових повідомлень-рішень від 02.10.2019 року № 000253502 та від 02.10.2019 року № 000254502.

У матеріалах справи міститься копія акту приймання передачі виконаних робіт (наданих послуг) з професійної правничої допомоги від 13.09.2023 року, у якому сторони визначили види робіт, які виконані адвокатом, кількість витрачених адвокатом годин та визначено гонорар адвоката 40 000 грн., а також «гонорар успіху» у розмірі 1% від суми, на яку за рішенням суду знижено податкове зобов`язання (з врахуванням штрафних санкцій) внаслідок повного або часткового скасування податкових повідомлень-рішень від 02.10.2019 року № 000253502 та від 02.10.2019 року № 000254502.

У матеріалах справи містяться копія свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю, яке видано Ясир Сергію Андрійовичу, та копія ордеру про надання првничої (правової) допомоги від 19.03.2021 року.

Станом на момент розгляду справи витрати на правову допомогу не сплачено позивачем, однак сторони у договорі погодили, що оплата гонорару здійснюється позивачем протягом 30-ти календарних днів з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Суд зазначає, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч.3 ст. 134 КАС України). Натомість положеннями п. 2 ч.1 ст. 134 КАС України регламентовано порядок компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (витрати на проїзд, проживання, поштові послуги тощо), для розподілу яких необхідною умовою є надання відповідних доказів, які підтверджують здійснення таких витрат.

Аналогічну за своїм змістом правову позицію стосовно можливості відшкодування витрат на оплату правничої допомоги за відсутності документу про їх оплату на час розгляду справи, у разі якщо у договорі про надання правничої допомоги міститься умова стосовно оплати витрат протягом певного часу після ухвалення рішення суду, займає Верховний Суд у постановах від 21.01.2021 року у справі № 280/2635/20 та від 26.06.2019 року у справі № 813/481/18.

У Практичній рекомендації «Вимоги щодо справедливої сатисфакції», яка видана Головою ЕСПЛ 28.03.2007 року відповідно до правила 32 Регламенту ЕСПЛ, витрати (до яких зазвичай відносять вартість юридичної допомоги), повинні бути дійсними, тобто вони мають бути справді сплачені заявником, або ж він має бути зобов`язаний їх сплатити, відповідно до юридичних чи договірних зобов`язань. Витрати мають бути необхідними, тобто їх сплата мала бути необхідною для запобігання порушенню чи для отримання компенсації після того, як воно сталося. Їх сума повинна бути обґрунтованою. Суду мають бути надані докази, такі як докладні розрахунки та фактури. Вони повинні бути достатньо детальними або Суд міг визначити, наскільки вищенаведені вимоги були дотримані.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 року у справі № 904/4507/18 прийшла до висновку про можливість віднесення до судових витрат бонусів, передбачених договором про надання правничої допомоги, залежно від результатів розгляду справи.

Ухвалою суду від 25.09.2023 року відмовлено в ухваленні додаткового рішення за заявою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «МТПО Днепр» від 13.09.2023 року в частині постановлення додаткового рішення про стягнення судового збору за подання апеляційної та касаційної скарг; також в ухвалі суду від 25.09.2023 року вказано, що позивач повторно подавши клопотання про розподіл судового збору за подання апеляційної та касаційної скарг у заяві про ухвалення додаткового рішення без зазначення інших підстав або нових обставин вчинив дії, які суд розцінює як зловживання процесуальними правами, враховуючи те, що суд у рішенні чітко та однозначно висловився про те яким чином підлягає стягненню судовий збір за подання позивачем апеляційної чи касаційної скарг уданій справі.

Згідно ч.8 ст. 139 КАС України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи критерії співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи, приймаючи до уваги що дана справа є складною (за обсягом доказів), враховуючи зловживання представником позивача своїми процесуальними правами, а також те, що витрати на оплату послуг адвоката мають бути дійсні, необхідні та обґрунтовані, з огляду на те, що домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між позивачем та адвокатом, і є обов`язковими до виконання, а також те, що угода про надання правничої допомоги є дійсною, приймаючи до уваги також і те, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, витрачених коштів, але і в певному сенсі спонукання суб`єкта владних повноважень своєчасно вчиняти певні дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних чи юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин, однак приймаючи до уваги принципи добросовісності, розумності та справедливості, а також часткове задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути витрати на правничу допомогу лише у розмірі 30 000 грн. та «гонорар успіху» 10 000 грн., загалом 40 000 грн.

Керуючись ст. 252 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Стягнути з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МТПО Днепр" у якості відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суму у розмірі 40 000 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Златін