Справа № 524/5400/23
Суддя: Нестеренко С. Г.
Дата ухвалення: 2023-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/5400/23
Провадження №2-а/524/98/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2023 року Автозаводський районний суд міста Кременчука в складі: головуючого судді Нестеренка С.Г., за участі секретаря судового засідання Бельченко Н.Л., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчук Полтавської області адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2023 року до суду в системі "Електронний суд"звернулася ОСОБА_1 із вказаним адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області за № 2807 від 27 липня 2023 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Зазначала, що згідно цієї постанови її було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 6800 грн. за те, що вона, нібито, перебуваючи 10 червня 2023 року близько 10 год. 40 хв. на своєму робочому місці в магазині " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , здійснила продаж алкогольного напою "Garage"обємом 0,5 л неповнолітньому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вважала постанову про притягнення до адміністративної відповідальності протиправною, просила її скасувати, оскільки правопорушення не вчиняла, на засідання комісії не запрошувалася.

Ухвалою судді від 23 серпня 2023 року позовна заява була залишена без руху для усунення недоліків, зокрема для сплати судового збору.

Ухвалою судді від 30 серпня 2023 року було відкрито провадження у справі, залучено сторони, вирішено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання, витребувано документи та надано можливість надати відповідачеві відзив на позов.

07 вересня 2023 року відповідач надав копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення та відзив на позов, у якому вказував, що з позовом не погоджується з посиланням на вчинення позивачем проступку.

Позивач та її представник не надали відповідь на відзив відповідача на позов.

Відповідач не надав суду матеріали справи про адміністративне правопорушення в оригіналі.

Сторони у справі не заявляли будь-які клопотання.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінюючи зібрані і надані докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом достовірно встановлено, що постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області за № 2807 від 27 липня 2023 року позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 6800 грн. за те, що вона, як зазначено у постанові, перебуваючи 10 червня 2023 року близько 10 год. 40 хв. на своєму робочому місці в магазині " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , здійснила продаж алкогольного напою "Garage"обємом 0,5 л неповнолітньому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Підставою для розгляду адміністративною комісією справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача став протокол про адміністративне правопорушення, серія ВАВ № 788370, який було складено 10 червня 2023 року інспектором СЮП ВП Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області.

У протоколі не було зазначено його місце складання. Протокол було складено в одному примірнику, копія якого була вручена позивачеві. Позивачеві були роз`яснені права та обов`язки у відповідності до ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Позивач надав особисті письмові пояснення у графі протоколу «пояснення» шляхом написання, що не згодна з протоколом.

Всупереч вимогам ст. 256 КпАП України інспектор поліції при складанні протоколу не дотримав вимог вказаної норми щодо оформлення протоколу, зокрема не зазначив посаду позивача у магазині, порушення яких саме законодавчих та підзаконних актів було допущено позивачем, оскільки вказувалося лише про встановлення факту без зазначення відповідних норм законодавчих та/або підзаконних нормативних актів, що вказували б на вчинення відповідного проступку, відповідальність за вчинення якого встановлена ст. 156 КУпАП, без встановлення та зазначення у протоколі доказів вчинення поставленого позивачеві у вину проступку, без зазначення обставин щодо службового становища позивача та винних дій позивача як фізичної особи або службової особи відповідного підприємства, без перевірки та встановлення обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність особи, що притягається до відповідальності, наявності реальної фактичної матеріальної шкоди, матеріального та сімейного стану позивача. До протоколу були додані письмові пояснення позивача та неповнолітньої особи, відбір яких фактично здійснювався різними співробітниками поліції.

Протокол про адміністративне правопорушення було передано у подальшому, а саме 23 червня 2023 року відповідачу.

Засідання адміністративної комісії при виконавчому комітеті Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської областіщодо розгляду протоколу про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 152 КпАП України було призначено на 27 липня 2023 року. Однак, відповідач не надав суду належні і допустимі докази щодо підтвердження фактів вручення позивачеві викликів на засідання комісії.

Засідання комісії та розгляд протоколу про притягнення позивача до адміністративної відповідальності здійснювався за відсутності позивача, за результатами чого була ухвалена оскаржувана позивачем постанова адміністративної комісії.

У постанові не вказувалися наслідки невиконання щодо сплати штрафу у добровільному порядку і застосування подвійного розміру штрафу згідно ст. 307, 308 КпАП України.

При ухваленні постанови стосовно позивача, адміністративна комісія у порушення вимог ст. ст. 34, 35, 268, 280, 283 КпАП України не забезпечила права позивача на належну його участь в засіданні комісії, захисту, надання правової допомоги, а також не з`ясувала чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, не були перевірені обставини щодо посади позивача у магазині, не були встановлені відповідні докази вчинення проступку, не були вжиті заходи щодо того, чи працівники поліції були в установленому чинним законодавством порядку визнані уповноваженими особами на складання протоколу за ст. 156 КУпАП, щодо допиту неповнолітнього свідка безпосередньо на засіданні комісії з дотриманням процедури допиту неповнолітнього свідка, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, адміністративна комісія у постанові зазначила про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за поставлений їй у вину проступок не як службової особи, а як громадянина, тобто фізичної особи.

При ухваленні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача, комісія не виконала вимог закону, а саме ст.ст. 34, 35, 251, 256, 268, 280, 283 КпАП України, у зв`язку з чим постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є такою, що не відповідає закону, порушує права позивача і підлягає скасуванню.

Згідно ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними.

Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 ст. 2 цього Кодексу передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

У п. 1 ч. 1 ст. 19 згаданого Кодексу України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження

Відповідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити:

найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;

дату розгляду справи;

відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;

опис обставин, установлених під час розгляду справи;

зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

прийняте у справі рішення.

У ч. 3 ст. 283 цього Кодексу постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис;

розмір штрафу та порядок його сплати;

правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів,а також іншими документами.Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частина 2 ст. 77 КАС України встановлює, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів,а також іншими документами.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як визначено у ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:

1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення;

2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд;

3) скасовує постанову і закриває справу;

4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Якщо буде встановлено, що постанову винесено органом (посадовою особою), неправомочним вирішувати цю справу, то така постанова скасовується і справа надсилається на розгляд компетентного органу (посадової особи).

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Звідси постанову необхідно скасувати та надіслати справу про адміністративне правопорушення на новий розгляд до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, оскільки цим органом було порушено процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, а суд відповідно до зазначених норм не уповноважений замість адміністративної комісії розглядати справу про адміністративне правопорушення стосовно позивача по суті.

Вирішуючи питання щодо судових витрат, суд виходить з наступного. Позивач при поданні позову в системі "Електронний суд" сплатила судовий збір з понижуючим коефіцієнтом в 0,8 у розмірі 429,44 грн.

18 березня 2020 року ВП ВС у справі за № 543/775/17 відступила від висновку ВСУ, згідно якого за подання позивачем або відповідачем - суб`єктом владних повноважень апеляційної/касаційної скарги на рішення адміністративного суду у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення судовий збір у порядку і розмірах, встановлених Законом України «Про судовий збір», сплаті не підлягає, вказавши, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення.

У вказаній постанові ВП ВС зазначено, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287,288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону України «Про судовий збір», які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тобто сума судового збору, яка підлягала оплаті позивачем при зверненні до суду з позовом у паперовій формі становила 536,80 грн., а у порядку у вказаній системі - 429,44 грн. (536,80 грн. х 0,8).

Відповідно ст. 139 КАС України з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань необхідно стягнути на користь позивача кошти у розмірі 214,72 грн. (429,44 грн. : 2) у повернення сплаченого судового збору, оскільки позов підлягає частковому задоволенню.

Позивач та відповідач не заявляли вимоги щодо відшкодування інших судових витрат.

Строк оскарження постанови, який встановлено у ст. 289 КУпАП, позивачем не було пропущено.

Керуючись ст. 287 - 289 КУпАП, ст. 2, 5, 6, 9, 14, 72-78, 132, 134, 139, 241-246, 250, 255, 286, 293-295 КАС України, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області за № 2807 від 27 липня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 6800 грн.

Надіслати справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП на новий розгляд до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області.

Стягнути з виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області(м. Кременчук, пл. Перемоги, буд. № 2, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) кошти у повернення сплаченого судового збору у розмірі 214,72 грн.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 22 вересня 2023 року.

Рішення може бути оскаржено до Другого Апеляційного Адміністративного суду протягом десяти днів з дня виготовлення та підписання (проголошення). Рішення набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи Апеляційним судом, якщо рішення не скасовано.

Суддя: