Справа № 200/5130/22
Суддя: Арестова Л.В.
Дата ухвалення: 2023-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2023 року Справа№200/5130/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Арестової Л. В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_1 ) до Донецької обласної прокуратури (місце знаходження: вул. Університетська, буд. 6, м. Маріуполь, Донецька область, 87500, ) про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення з публічної служби,

ВСТАНОВИВ:

08.12.2022 ОСОБА_1 , позивач, звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовними вимогами до Донецької обласної прокуратури:

- визнати протиправним та скасувати наказ керівника Донецької обласної прокуратури № 916-к від 16.11.2022, яким ОСОБА_1 звільнено з посади прокурора Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області;

- поновити ОСОБА_1 у Донецькій обласній прокуратурі з 17.11.2022 на посаді прокурора Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.12.2022 головуючим суддею у справі призначено суддю Арестову Л. В.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 12.12.2022 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 06.01.2023 повторно витребувано встановлені судом докази по справі.

17.01.2023 відповідач надав до суду докази по справі.

Ухвалою суду від 25.01.2023 провадження у справі №200/5130/22 зупинено до набрання законної сили рішенням у справі №200/18301/21.

06.02.2023 відповідач надав до суду відзив на позовну заяву.

07.09.2023 представник позивача надав до суду клопотання про поновлення провадження у справі №200/5130/22, у зв`язку з набранням рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06.04.2023 у справі №200/18301/21 законної сили відповідно до постанови Першого апеляційного суду від 06.09.2023 у справі №200/18301/21.

Ухвалою суду від 11.09.2023 поновлено провадження у справі №200/5130/22.

Інших клопотань від сторін до суду не надходило.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який діє і по теперішній час.

02.03.2022 опублікованими Радою суддів України 02.03.2022 Рекомендаціями щодо роботи судів в умовах воєнного стану року, судам України рекомендовано за можливості відкладати розгляд справ (за винятком невідкладних судових розглядів) та знімати їх з розгляду, зважати на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи через залучення до функціонування критичної інфраструктури, вступ до лав Збройних сил України, територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань та інших форм протидії збройної агресії проти України, або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя.

Відповідно до наказу голови Донецького окружного адміністративного суду від 26.02.2022 №14/І-г «Про запровадження особливого режиму роботи Донецького окружного адміністративного суду у вигляді дистанційної роботи» запроваджено особливий режим роботи для суддів Донецького окружного адміністративного суду у вигляді дистанційної роботи з 26.02.2022 до закінчення воєнного стану, і до дня відновлення роботи суду у звичайному режимі.

Донецький окружний адміністративний суд продовжує свою роботу у дистанційному режимі.

За правилами частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідно до частини п`ятої статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Відтак, відсутні перешкоди для розгляду справи по суті.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що 12.11.2021 позивач отримала в Донецькій обласній прокуратурі копію рішення Тринадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) №2 від 16.08.2021 «Про неуспішне проходження прокурором атестації», з якого слідувало, що прокурор Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької прокуратури ОСОБА_1 за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використання комп`ютерної техніки набрала 81 бал, що є менше прохідного балу (93) для успішного складення іспиту, встановленого наказом виконувача обов`язків Генерального прокурора від 07.10.2020 №474 «Про встановлення прохідного балу для успішного складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки під час атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), а також оприлюднення зразка тестових питань (завдань) та правил складання іспиту», вона не допускається до етапу проходження співбесіди та припиняє участь в атестації. Позивач звертає увагу, що при наявності рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації рішення про її звільнення з посади не приймалось у зв`язку з тим, що вона має статус «одинокої матері».

Разом із цим, позивач зазначає, що 16.11.2022 вона отримала електронною поштою від Донецької обласної прокуратури копію наказу керівника Донецької обласної прокуратури від 16.11.2022 року № 916-к, згідно якого її з 16.11.2022 звільнено з посади прокурора Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області, на підставі підпункту 2 пункту 19 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» № 113-ІХ від 19.09.2019), у зв`язку з наявністю рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації. В наказі також зазначено як підставу для його прийняття рішення Тринадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) від 16.08.2021 №2 про неуспішне проходження атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки. Позивач вказує, що звільнення при наявності у неї статусу одинокої матері, у період відпустки по догляду за дитиною, є незаконним, та тягне за собою поновлення порушених її прав.

Позивач вважає незаконним наказ керівника Донецької обласної прокуратури від 16.11.2022 № 916-к, та просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач надав відзив на позовну заяву в якому заперечував проти задоволення позовних вимог, обґрунтовуючи це тим, що законодавцем чітко і однозначно визначено процедуру реформування органів прокуратури, зазначивши, які саме дії мають вчинити особи, з метою подальшого проходження служби в органах прокуратури, а саме успішно пройти атестацію. Зазначає, що позивачем дотримано вимоги законодавства: 07.10.2019 подано заяву про переведення на посаду прокурора в окружній прокуратурі та про намір пройти атестацію, яку спрямовано до Генеральної прокуратури України, у зв`язку з чим її допущено до проходження атестації прокурорів. Зазначає, що позивач не пройшла другий етап атестації (тест на загальні знання). Адже за результатом тестування на загальні здібності позивач набрала лише 81 балів, що є нижчим, ніж мінімально допустимий бал (93 бали). Вказує, що положення підпункту 2 пункту 19 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону є імперативними і зобов`язують керівника регіональної прокуратури на виконання рішення комісії прийняти рішення про звільнення прокурора, та, у зв`язку із цим, на позивача не поширювалась заборона звільнення за частиною третьою статті 184 Кодексу законів про працю України. Зазначає, що внаслідок неуспішного проходження атестації позивачем відсутні законодавчі підстави для поновлення її на попередній посаді. У зв`язку з цим відповідач просив відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Розглянувши заяви по суті суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серія НОМЕР_2 .

Позивач безперервно працювала в органах прокуратури України з 25.01.2017 до 16.11.2022 на посаді прокурора Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області.

Наказом Прокуратури Донецької області від 24.01.2017 №159-к призначено ОСОБА_1 прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури, як таку, що успішно пройшла тестування для зайняття посади прокурора місцевої прокуратури згідно рейтингового списку з 25.01.2017, на час відпустки ОСОБА_2 для догляду за дитиною до досягнення нею 4-х річного віку.

Рішенням Виконавчого комітету Костянтинівської міської ради від 23.09.2019 №850 «Про призначення ОСОБА_1 опікуном над малолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 » призначено ОСОБА_1 опікуном над малолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 09.01.2020 ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Наказом керівника Донецької обласної прокуратури №536-к від 15.03.2021 прокурору Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_1, посада якої не передбачена наказом Генерального прокурора №2ш від 17.02.2021, тимчасово з 15.03.2021 визначено робоче місце в Костянтинівській окружній прокуратурі Донецької області в приміщенні Костянтинівської окружної прокуратури Донецької області.

Відповідно до рішення Тринадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) №2 від 16.08.2021 «Про неуспішне проходження прокурором атестації» прокурор Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької прокуратури ОСОБА_1 за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використання комп`ютерної техніки набрала 81 бал, що є менше прохідного балу (93) для успішного складення іспиту, встановленого наказом виконувача обов`язків Генерального прокурора від 07.10.2020 №474 «Про встановлення прохідного балу для успішного складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки під час атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), а також оприлюднення зразка тестових питань (завдань) та правил складання іспиту», вона не допускається до етапу проходження співбесіди та припиняє участь в атестації. У зв`язку з цим, прокурор Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької прокуратури ОСОБА_1 неуспішно пройшла атестацію.

Наказом керівника обласної прокуратури від 01.10.2021 № 2432-к надано дозвіл на дистанційну роботу за місцем проживання із виконанням в робочий час згідно Правил внутрішнього службового розпорядку прокурорів Донецької обласної прокуратури та окружних прокуратур з 01.10.2021 по 31.12.2021 прокурору Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_1 .

Наказом керівника Донецької обласної прокуратури від 01.09.2022 №715-к надано прокурору Костянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_1 відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею 6-ти річного віку з 02.09.2022 по ІНФОРМАЦІЯ_4.

Наказом керівника Донецької обласної прокуратури від 16.11.2022 №916-к звільнено ОСОБА_1 з посади прокурора Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області на підставі підпункту 2 пункту 19 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19.09.2019 №113-ІХ з 16.11.2022 у зв`язку із наявністю рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації.

Донецька обласна прокуратура листом від 16.11.2022 вих.№07-1165вих-22 на електронну пошту «ІНФОРМАЦІЯ_3» направила ОСОБА_1 копію наказу для ознайомлення від 16.11.2022 №916-к.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням відповідача, позивач звернулась із цим позовом до суду.

Судом встановлено, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06.04.2023 у справі №200/18301/21, яке набрало законної сили 06.09.2023 відповідно до постанови Першого апеляційного суду від 06.09.2023 у справі №200/18301/21, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування рішення №2 Тринадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) Офісу Генерального прокурора від 16.08.2021 - відмовлено у повному обсязі.

Спірним питанням розглядаємої справи є правомірність прийняття наказу керівника Донецької обласної прокуратури від 16.11.2022 №916-к.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керувався наступним.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 129-1 Конституції України передбачає, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтями 2, 5 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) закріплено право громадян України на працю і гарантії держави в правовому захисті працездатним громадянам від незаконного звільнення.

Згідно із частиною третьою статті 184 КЗпП України звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років (до шести років - частина шоста статті 179), одиноких матерів при наявності дитини віком до чотирнадцяти років або дитини з інвалідністю з ініціативи роботодавця не допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов`язковим працевлаштуванням. Обов`язкове працевлаштування зазначених жінок здійснюється також у випадках їх звільнення після закінчення строкового трудового договору. На період працевлаштування за ними зберігається середня заробітна плата, але не більше трьох місяців з дня закінчення строкового трудового договору.

Відповідно до статті 222 КЗпП України особливості розгляду трудових спорів суддів, прокурорсько-слідчих працівників, а також працівників навчальних, наукових та інших установ прокуратури, які мають класні чини, встановлюється законодавством.

Статтею 4 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII (далі - Закон №1697-VII) встановлено, що організація та діяльність прокуратури України, статус прокурорів визначаються Конституцією України, цим та іншими законами України, чинними міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Законом №1697-VII забезпечуються гарантії незалежності прокурора, зокрема, щодо особливого порядку його призначення на посаду, звільнення з посади, притягнення до дисциплінарної відповідальності тощо.

Законом №113-IX від 19 вересня 2019 року №113-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» (далі - Закон №113-ІХ) запроваджено реформування системи органів прокуратури, у зв`язку із чим до Закону №1697-VII були внесені зміни.

Статтею 14 Закону №1697-VII, у зв`язку із внесенням до неї змін Законом №113-ІХ, передбачено скорочення кількості прокурорів органів прокуратури та установлено, що загальна чисельність прокурорів органів прокуратури становить не більше 10 000 осіб. Приведення у відповідність із вимогами статті 14 Закону №1697-VII кількісного складу органів прокуратури здійснюється, крім іншого, шляхом проведення атестації на виконання вимог Закону №113-ІХ.

По тексту Закону №1697-VII слова «Генеральна прокуратура України», «регіональні прокуратури», «місцеві прокуратури» замінено відповідно словами «Офіс Генерального прокурора», «обласні прокуратури», «окружні прокуратури».

Згідно з пунктом 7 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №113-ІХ прокурори, які на день набрання чинності цим Законом займають посади прокурорів у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, можуть бути переведені на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах лише у разі успішного проходження ними атестації, яка проводиться у порядку, передбаченому цим розділом.

Пунктом 10 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №113-ІХ установлено, що прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур (у тому числі ті, які були відряджені до Національної академії прокуратури України для участі в її роботі на постійній основі) мають право в строк, визначений Порядком проходження прокурорами атестації, подати Генеральному прокурору заяву про переведення на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах. У заяві також повинно бути зазначено про намір пройти атестацію, надано згоду на обробку персональних даних, на застосування процедур та умов проведення атестації. Форма та порядок подачі заяви визначаються Порядком проходження прокурорами атестації.

Згідно з пунктом 11 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-IX атестація прокурорів проводиться кадровими комісіями Офісу Генерального прокурора, кадровими комісіями обласних прокуратур.

Пунктом 14 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-IX графік проходження прокурорами атестації встановлює відповідна кадрова комісія. Атестація проводиться прозоро та публічно, у присутності прокурора, який проходить атестацію. Перебіг усіх етапів атестації фіксується за допомогою технічних засобів відео- та звукозапису.

На виконання вимог Закону №113-IX наказом Генерального прокурора затверджено Порядок №221.

За визначенням, що міститься в пункті 1 розділу І Порядку №221, атестація прокурорів - це встановлена розділом II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-IX і цим Порядком процедура надання оцінки професійній компетентності, професійній етиці та доброчесності прокурорів Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур і військових прокуратур.

Відповідно до пунктів 2, 4 розділу І Порядку №221 атестація прокурорів Генеральної прокуратури України (включаючи прокурорів Головної військової прокуратури, прокурорів секретаріату Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів), регіональних, місцевих прокуратур та військових прокуратур проводиться відповідними кадровими комісіями.

Порядок роботи, перелік і склад кадрових комісій визначаються відповідними наказами Генерального прокурора.

Пунктом 6 розділу І Порядку №221 визначено, що атестація включає такі етапи:

1) складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора;

2) складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки;

3) проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності. Для оцінки рівня володіння практичними уміннями та навичками прокурори виконують письмове практичне завдання.

За приписами пункту 7 розділу І Порядку №221 повторне проходження одним і тим самим прокурором атестації або одного з її етапів не допускається. Якщо складання відповідного іспиту було перервано чи не відбулося з технічних чи інших причин, які не залежали від членів комісії та прокурора, або ж у разі скасування судом рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації комісія призначає новий час (дату) складання прокурором відповідного іспиту чи проведення з ним співбесіди.

Пунктом 8 розділу І Порядку №221 встановлено, що за результатами атестації прокурора відповідна кадрова комісія ухвалює одне із таких рішень:

1) рішення про успішне проходження прокурором атестації;

2) рішення про неуспішне проходження прокурором атестації.

Форми типових рішень визначені у додатку 1 до цього Порядку.

Відповідно до пунктів 5, 6 розділу ІІ Порядку №221 прохідний бал (мінімально допустима кількість набраних балів, які можуть бути набрані за результатами тестування) для успішного складання іспиту встановлює своїм наказом Генеральний прокурор після складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора.

Прокурор, який за результатами складення іспиту набрав меншу кількість балів, ніж прохідний бал, не допускається до співбесіди, припиняє участь в атестації, а відповідна кадрова комісія ухвалює рішення про неуспішне проходження прокурором атестації.

Пунктами 4, 6 розділу І Порядку №221 визначено, що кадрові комісії за результатами атестації регулярно подають Генеральному прокурору інформацію щодо прокурорів, які успішно пройшли атестацію, а також щодо прокурорів, які неуспішно пройшли атестацію.

Рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації є підставою для видання наказу Генерального прокурора, керівника обласної прокуратури про звільнення відповідного прокурора з посади та органів прокуратури на підставі підпункту 2 пункту 19 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону. Відповідний наказ Генерального прокурора, керівника обласної прокуратури може бути оскаржений прокурором у порядку, встановленому законодавством.

Підсумовуючи наведені положення законодавства щодо проведення атестації прокурорів можна зробити висновок, що за результатами атестації прокурора відповідна кадрова комісія ухвалює рішення про неуспішне проходження ним атестації, участь у якій він припиняє і не допускається до співбесіди, у випадку, якщо прокурор за результатами складення іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки набрав меншу кількість балів, ніж прохідний бал.

Так, судом вище встановлено, що 16.08.2021 Тринадцятою кадровою комісією обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) прийнято рішення №2 «Про неуспішне проходження прокурором атестації» прокурор Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької прокуратури ОСОБА_1 за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використання комп`ютерної техніки набрала 81 бал, що є менше прохідного балу (93) для успішного складення іспиту, встановленого наказом виконувача обов`язків Генерального прокурора від 07.10.2020 №474 «Про встановлення прохідного балу для успішного складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки під час атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), а також оприлюднення зразка тестових питань (завдань) та правил складання іспиту», вона не допускається до етапу проходження співбесіди та припиняє участь в атестації. У зв`язку з цим, прокурор Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької прокуратури ОСОБА_1 неуспішно пройшла атестацію.

Матеріалами справи підтверджено, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06.04.2023 у справі №200/18301/21, яке набрало законної сили 06.09.2023 відповідно до постанови Першого апеляційного суду від 06.09.2023 у справі №200/18301/21, встановлено, що рішення Тринадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) №2 від 16.08.2021 «Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки» відбулось в межах законодавства, а порядок проходження атестації позивачем було здійснено відповідно до вимог Закону.

Відповідно до вимог статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06.04.2023 у справі №200/18301/21, яке набрало законної сили 06.09.2023 відповідно до постанови Першого апеляційного суду від 06.09.2023 у справі №200/18301/21, є обов`язковими та не доказуються при розгляді цієї справи.

Як встановлено судом вище, наказом керівника Донецької обласної прокуратури від 01.09.2022 №715-к позивачу надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею 6-ти річного віку з 02.09.2022 по ІНФОРМАЦІЯ_4.

Суд констатує, що Законом №1697-VII та Законом №113-ІХ не врегульовано питання вивільнення працівників, які мають певні пільги, зокрема, одиноких матерів, а відтак у спірних правовідносинах підлягає застосуванню стаття 184 КЗпП України.

Разом із цим, суд звертає увагу на те, що спеціальним законом для цієї категорії спірних правовідносин (які виникають у зв`язку з (не)проходженням прокурорами атестації в рамках реформування органів прокуратури), є Закон №113-IX, на чому неодноразово наголошував Верховний Суд у своїх постановах. Положення трудового законодавства, які містить КЗпП України, є загальними для правовідносин, пов`язаних з проходженням публічної служби і, як слушно зазначила позивач, їх можна і потрібно застосовувати у тому випадку, коли спеціальні норми не регулюють певних аспектів правовідносин, які є об`єктом спеціального регулювання. Втім, у вимірі обставин цієї справи потрібно зауважити, що спеціальні норми достатньо чітко й однозначно регулюють питання, пов`язані з припиненням публічної служби (в органах прокуратури) і умовами/правилами переведенням прокурорів на посади в Офісі Генерального прокурора, обласних і регіональних прокуратурах в рамках реформування органів прокуратури, але це регулювання відрізняється від правил загального трудового законодавства. Відсутність у спеціальному законі норм, які передбачають гарантії/пільги при звільненні певним категоріям осіб на кшталт тих, які містить КЗпП України, у цьому випадку не можна вважати прогалиною, яку можна «заповнити» шляхом застосування загальних норм трудового законодавства. Так само помилково буде вважати, що загальні норми трудового законодавства (у контексті цієї справи мовиться про гарантії/пільги при звільненні) можуть превалювати над нормами спеціального закону (Закону №113-ІХ), які передбачають інакший підхід до прийняття рішень щодо проходження/припинення публічної служби. У цьому зв`язку можна додати, що положення КЗпП України щодо гарантій при прийнятті на роботу і заборони звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей (стаття 184) не впливають на висловлену Верховним Судом позицію щодо застосування до правовідносин, пов`язаних з реформою органів прокуратури, впровадженої Законом №113-ІХ, положень пункту 19 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» зазначеного Закону (у поєднанні з пунктом 9 частини першої статті 51 Закону №1697-VII).

Така правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 26.01.2022 у справі №240/17743/20, від 27.05.2022 у справі №520/6591/2020 та від 27.06.2022 у справі №420/2859/21, від 20.10.2022 у справі №640/22835/19.

Як передбачено частиною п`ятою статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, доводи позивача про те, що її звільнення як одинокої матері суперечить положенням статті 184 КЗпП України, є помилковим.

З урахуванням попередньо викладеного висновку, зважаючи, що підставою прийняття наказу Донецької обласної прокуратури від 16.11.2022 №916-к визначено рішення Тринадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) №2 від 16.08.2021, відсутні підстави вважати, що наказ Донецької обласної прокуратури від 16.11.2022 №916-к прийнято з порушенням положень Закону №1697-VII та Закону №113-IX. Отже, відсутні підстави для визнання протиправним та скасування наказу Донецької обласної прокуратури від 16.11.2022 №916-к.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» від09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).

Отже, оцінюючи докази, наявні в матеріалах справи, в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про визнання протиправним та скасування наказу відповідача від 16.11.2022 №916-к є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Зважаючи на те, що позовна вимога позивача про поновлення її на займаній посаді є похідною від вимоги про визнання протиправним та скасування наказу від 16.11.2022 №916-к, вказана вимога також не підлягає задоволенню.

В порядку статті 139 КАС України судові витрати не підлягають стягненню на користь позивача.

Керуючись статтями 39, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_1 ) до Донецької обласної прокуратури (місце знаходження: вул. Університетська, буд. 6, м. Маріуполь, Донецька область, 87500, ) про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення з публічної служби - відмовити повністю.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 22.09.2023.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду у паперовому вигляді або через електронний кабінет (https://id.court.gov.ua/) у підсистемі «Електронний суд».

У разі застосування судом частини третьої статті 243 КАС України строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.В. Арестова