Справа № 740/5093/23
Суддя: Гагаріна Т. О.
Дата ухвалення: 2023-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 740/5093/23
Провадження № 2-а/740/48/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області у складі: головуючої судді Гагаріної Т.О., за участю секретаря судового засідання Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ніжині справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Чернігівській області, поліцейського ВРПП Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області Скиби Дениса Вікторовича про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

встановив:

09.08.2023 представник адвокат Мохир Д.В. в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 29.07.2023 о 09 год. 40 хв. в м.Ніжині по вул.С.Прощенка, 3а стосовно ОСОБА_1 було винесено постанову серії БАД №175009 за ч.2 ст.126 та ч.1 ст.122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 400 грн. Зазначив, що поліцейським була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення за те, що ОСОБА_1 керувала автомобілем без посвідчення водія відповідної категорії, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом та здійснила зупинку в зоні дії знаку 3.34 «Зупинка заборонена». Вважає, що постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасування, оскільки 29.07.2023 о 09 год. 29 хв. ОСОБА_1 дійсно керувала транспортним засобом Honda CR-V д.н.з. НОМЕР_1 , маючи при собі посвідчення водія НОМЕР_2 , видане 18.06.2020 ТСЦ 7442, термін дії 18.06.2022. В червні 2022 року вона зверталась до ТСЦ 7443 в м.Ніжині з проханням видати їй постійне посвідчення водія, однак їй було роз`яснено, що відповідно до змін у Постанові КМУ від 03.03.2022 №184 «Деякі питання допуску водіїв до керування транспортними засобами» встановлено, що у період дії воєнного стану та протягом року з дня припинення або скасування дії воєнного стану: 1) особа допускається до керування транспортними засобами за наявності у неї національного посвідчення водія України, виданого їй вперше на право керування транспортними засобами відповідної категорії, строк дії якого скінчився. Тому вважає постанову від 29.07.2023 незаконною та просив її скасувати.

У відзиві відповідач - поліцейський Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області Скиба Д.В. просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що 29.07.2023, перебуваючи на добовому чергуванні, при патрулюванні в м.Ніжині по вул.С.Прощенка, 3 близько 09 год. 29 хв. було виявлено автомобіль Honda CR-V д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . Остання здійснила зупинку в зоні дії знаку 3.34 «Зупинка заборонена», чим порушила п.8.4 (в) ПДР України. При перевірці документів на право керування транспортними засобами, виявилось, що у ОСОБА_1 закінчився термін дії посвідчення водія ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим остання порушила п.п.2.1 (а) ПДР України. Ним було розглянуто справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 та ч.2 ст.126 КУпАП, за результатом якої винесено постанову серії БАД №175009 від 29.07.2023 та накладено стягнення у розмірі 3 400 грн. Зазначив, що з точки зору чинного законодавства ним були дотримані всі вимоги при оформленні матеріалу відносно ОСОБА_1 , тому просить відмовити в задоволенні позову.

У відзиві представник відповідача ГУНП в Чернігівській області просив відмовити у задоволенні позову, мотивуючи тими ж обставинами, які викладені у відзиві поліцейського Скиби Д.В. Зазначили, що відеозаписом, доданим до відзиву відповідачем поліцейським Скибою Д.В. підтверджується факт вчинення адміністративного правопорушення позивачкою ОСОБА_1 .

Представник позивача подав до суду заяву від 20.09.2023, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

На підставі положень ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №175009, винесеної 29.07.2023 поліцейським Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області Скибою Д.В., ОСОБА_1 керувала автомобілем Honda CR-V д.н.з. НОМЕР_1 без посвідчення водія відповідної категорії, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом та здійснила зупинку в зоні дії знаку 3.34 «Зупинка заборонена».

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно дост.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам,установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух; відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух» регулюються Правилами дорожнього руху (далі - ПДР), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України (ст.53 Закону України «Про дорожній рух»).

Пункт 2.1. «а» ПДР визначає, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія відповідної категорії.

Частина 2 ст.126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка немає права керування таким транспортним засобом,або передача керування транспортним засобом особі, яка немає права керування таким транспортним засобом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення врегульовано розділом IV КУпАП.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які стосуються правил дорожнього руху, зокрема, частини перша, друга і четверта статті 126 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За приписами ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII) поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В розумінні ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч.1 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Частиною 2 ст.77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Із змісту оскаржуваної постанови слідує, зокрема, що позивач 29.07.2023 керувала транспортним засобом Honda CR-V д.н.з. НОМЕР_1 без посвідчення водія відповідної категорії.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що позивач має посвідчення водія на право керування транспортним засобом категорії В та відповідно до пояснень поліцейського ВРПП Ніжинського ГУНП в Чернігівській області Скиби Д.В., вбачається, зокрема, що «в ході спілкування з водієм було встановлено, що посвідчення водія даної громадянки Потапенко термін дії закінчився».

Отже ОСОБА_1 мала при собі посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане 18.06.2020 ТСЦ 7442, дата закінчення строку дії якого 18.06.2022.

Водночас, суд зазначає, що з 24 лютого 2022 року відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено режим воєнного стану.

Указом Президента України від 01.05.2023 №254/2023 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 р. строком на 90 діб.

Указом Президента України від 26.07.2023 №415/2023 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 р. строком на 90 діб.

Тобто станом на 29.07.2023 на території України діє режим воєнного стану.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 03 березня 2022 року № 184 «Деякі питання допуску водіїв до керування транспортними засобами» встановлено, що у період дії воєнного стану та протягом року з дня припинення або скасування дії воєнного стану: особа допускається до керування транспортними засобами за наявності у неї національного посвідчення водія України, виданого їй вперше на право керування транспортними засобами відповідної категорії, строк дії якого закінчився.

Підсумовуючи викладене в сукупності, оскільки позивачка керувала ТЗ в період воєнного стану, при цьому мала при собі посвідчення водія категорії В, строк дії якого закінчився, а відповідно до п.1-1 Постанови КМУ від 3 березня 2022 року № 184 «Деякі питання допуску водіїв до керування транспортними засобами» встановлено, що у період дії воєнного стану та протягом року з дня припинення або скасування дії воєнного стану особа допускається до керування транспортними засобами за наявності у неї національного посвідчення водія України, виданого їй вперше на право керування транспортними засобами відповідної категорії, строк дії якого закінчився.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що постанова серії БАД №175009 від 29.07.2023 в частині притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП підлягає скасуванню.

Із змісту позову вбачається, що позивачем не оспорюються дії поліцейського щодо притягнення її до відповідальності ч.1 ст.122 КУпАП.

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 8.4 «в» ПДР забороні знаки, це знаки, які запроваджують або скасовують певні обмеження у русі.

Відповідно до п.3.34 ПДР знак «Зупинку заборонено» означає, що забороняється зупинка та стоянка транспортних засобів, кім таксі, крім випадків, коли без цього неможливо запобігти дорожньо-транспортної пригоди.

За ч.1 ст.122 КУпАП, передбачена відповідальність у тому числі і за порушення вимог дорожніх знаків.

Таким чином, суд вважає, що позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП.

За змістом ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи місцевий загальний суд як адміністративний у тому числі має право змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із частковим задоволенням позову на користь позивачки підлягає відшкодуванню витрати зі сплати судового збору у розмірі 268 грн. 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ч.6 ст.121, 251, 280 КУпАП, ст.ст.250, 257-263, 286 КАС України, суд,-

постановив:

позов задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №175009 від 29.07.2023 за ч.2 ст.126 КУпАП відносно ОСОБА_1 - скасувати та закрити провадження у справі.

Змінити захід стягнення ОСОБА_1 щодо притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачені ч.1 ст.121, ч.2 ст.126, 36 КУпАП України та накласти штраф за ч.1 ст.121 КУпАП в межах, передбачених санкцією статті в сумі 340 (триста сорок) грн.

Штраф підлягає добровільній сплаті протягом 15 днів з дня вручення копії постанови.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (проспект Перемоги, м. Чернігів,74 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 268 (двісті шістдесят вісім) гривень 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Т.О.Гагаріна