Справа № 462/6457/23
Суддя: Галайко Н. М.
Дата ухвалення: 2023-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер судової справи 462/6457/23
Номер провадження 2-а/462/116/23
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2023 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Галайко Н. М.,

за участю секретаря судового засідання Шиманської Д. Т.,

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Львові адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

Короткий виклад обставин справи.

ОСОБА_1 , 29.08.2023 року (вх. № 17914) звернувся у Залізничний районний суд м. Львова із адміністративним позовом до УПП у Львівській області ДПП, у якому просить суд скасувати постанову УПП у Львівській області ДПП серії ЕАТ № 7557990 від 19.08.2023 року, складену інспектором Воробйовим С. М. про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та закрити справу, у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 19.08.2023 року інспектором УПП у Львівській області Воробйовим С. М. складено постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАТ № 7557990, подія зафіксована на нагрудні відеокамери 470356 від 16.08.2023 року, 471906 від 19.08.2023 року. Відповідно до вказаної постанови, зазначено, що позивачем нібито було скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 127 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП). Згідно вказаної постанови, о 11 год. 04 хв. ОСОБА_1 керував велосипедом без звукового сигналу та під час руху користувався засобом зв`язку (смартфоном), тримаючи його у руці, чим порушив п. 6.6 а, п. 2.9 Правил дорожнього руху (далі - ПДР). Позивач окремо зазначає, що дійсно 16.08.2023 року приблизно між 11 год. 30 хв. та 13 год. 00 хв. він пересувався вул. М. Коперника, С. Бандери та ген. Чупринки у м. Львові, однак ПДР не порушував, а складену постанова вважає безпідставною, оскільки о 11 год. 04 хв (час вказаний у постанові ЕАТ № 7557990) останній ще знаходився на прийомі у лікаря стоматолога по вул. Костя-Левицького, що може бути підтверджено лікарем особисто. У подальшому, близько 11 год. 30 хв. позивача було зупинено інспектором УПП у Львівській області Воробйовим С. М. та його напарницею, які склали іншу постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАТ № 7538794, зафіксовано на нагрудні відеокамеру 470356 від 16.08.2023 року і яка передувала оскаржуваній постанові про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 7557990.

Так, зазначає, що постанова серії ЕАТ № 7557990 є повністю надуманою та немає жодного правового підґрунтя, адже інспектором не було встановлено особу позивача і без жодного огляду велосипеду на предмет наявності звукового сигналу було констатовано порушення п. 6.6 а, п. 2.9 ПДР України. Позивач зазначає, що вказував інспектору, що не користувався смартфоном під час руху на велосипеді, зазначив, що саме для того користується безпровідною гарнітурою, щоб не відволікатися під час руху. Однак інспектор повністю ігнорував такі заперечення та прохання надати зафіксовані ним докази. Зазначене змусило позивача просити про перенесення розгляду справи для можливості скористатися правом на правову допомогу. У результаті даної суперечки інспектор переніс розгляд справи та призначив розгляд на суботу 19.08.2023 року о 11 год. 00 хв. за місцезнаходженням УПП у Львівській області м. Львів, вул. Перфецького, 19, каб. 44. Проте, коли позивач з`явився на вказаний час та місце інспектор Воробйов С. М. одразу оголосив про розгляд адміністративного правопорушення на вході до огородженої території УПП у Львівській області, не надавши змоги заявити клопотання про ознайомлення із матеріалами справи та зафіксованими доказами вчинення правопорушення, відхилив усі клопотання про залучення адвоката для захисту прав та оголосив про завершення розгляду, фактично без будь-якого встановлення складу правопорушення. Так, вважає притягнення його до адміністративної відповідальності є необґрунтованим та недоведеним, а зазначена постанова є незаконною та підлягає скасуванню, тому просить суд вимоги позовної заяви задовольнити у повному обсязі.

Рух справи в суді.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.08.2023 року для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю - Галайко Н. М. (а.с. 14).

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 30.08.2023 року позовну заяву було залишено без руху, у зв`язку із її істотними недоліками (а.с. 15-16).

12.09.2023 року (вх. № 19008) від позивача ОСОБА_1 надійшла письмова заява про усунення недоліків позовної заяви з додатками (а.с. 19).

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 12.09.2023 року прийнято до розгляду адміністративний позов та відкрито провадження у справі. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті (а.с. 22-23).

Позиція учасників справи.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримав у повному обсязі, посилаючись на викладені мотиви у такій, просив суд задовольнити такі у повному обсязі.

Відповідач, який належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду справи, не направив у судове засідання свого уповноваженого представника, відзиву на адміністративний позов суду не подав.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи стислість строків розгляду даної справи, передбачених ч. 1 ст. 286 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача.

Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій, тому за вказаних обставин, суд вважає можливим ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.

Так, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

За змістом ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Згідно із ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У силу ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Встановлені судом фактичні обставини справи.

Копією постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 7557990 від 19.08.2023 року, винесеної інспектором УПП у Львівській області ДПП Воробйовим С. М. стверджується, що ОСОБА_1 , 16.08.2023 року о 11 год. 04 хв. у м. Львові по вул. Бандери, 12 керував велосипедом без звукового сигналу під час руху користувався засобом зв`язку (смартфон) тримаючи його у руці чим порушив вимогу п. 6.7, п. 6.6а, п. 2.9 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 127 КУпАП (а.с. 8).

Копією Повідомлення про запрошення до підрозділу патрульної поліції від 16.08.2023 року стверджується, що ОСОБА_1 було запрошено у підрозділ поліції для розгляду адміністративного правопорушення на 19.08.2023 року о 11 год. 00 хв. за адресою: м. Львів, вул. Перфецького, 10, каб. № 44 до інспектора Воробйова С. М. (а.с. 9).

Копією Адвокатського запиту ОСОБА_2 до УПП у Львівській області від 21.08.2023 року стверджується, що сторона захисту просила надати відеозаписи з нагрудних відеокамер, а саме відеофіксацію вчинення правопорушення та процес складання постанови серії ЕАТ № 7538794 від 16.08.2023 року та серії ЕАТ № 7557990 від 19.08.2023 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі щодо ОСОБА_1 (а.с. 10-11).

Копією Листа-відповіді УПП у Львівській області № 420аз/41/12/01-2023 від 25.08.2023 року про розгляд адвокатського запиту стверджується, що відеозаписи подій збережені, для отримання копій необхідно надіслати цифровий або оптичний носій інформації для запису та передачі відеоматеріалів (а.с. 12).

Мотиви прийняття рішення судом.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України, п. 1 ч. 2 ст. 2 та ч. 1 ст. 7 КАС України, суд при вирішенні справи повинен керуватися принципом законності, відповідно до якого має перевіряти чи діяли органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи лише на підставі закону в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Отже притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.

Згідно з ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно ч. 2 ст. 127 КУпАП порушення правил дорожнього руху особами, які керують велосипедами, гужовим транспортом, і погоничами тварин, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 245 КУпАП передбачає, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Висновки суду.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, сторона відповідача у справі зобов`язана довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Проте стороною відповідача відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подано, будь-яких доказів суду не надано.

Всупереч вимогам ст. 77 КАС України суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин порушення позивачем Правил дорожнього руху, зокрема у матеріалах відсутні матеріали фото, чи відео зйомки вчиненого порушення або інші докази, якими суб`єкт владних повноважень обґрунтовує правомірність прийнятого ним рішення.

Вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КУпАП, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, зафіксовано лише у постанові від 19.08.2023 року.

Проте оскаржувана постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатись як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних у оскаржуваній постанові.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», передбачено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду № 537/2088/17 від 15.05.2019 року, де вказано, що правомірність постанови має ґрунтуватися на тому, що факт правопорушення є доведеним і при її ухваленні процедура була дотримана. При цьому, також зазначено, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності.

За таких обставин, суд вважає, що сторона відповідача не надала суду доказів правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, зазначене дає підстави стверджувати про відсутність порушення позивачем п. 6.7, п. 6.6а, п. 2.9 ПДР та відповідно, про відсутність події правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КУпАП.

Відтак враховуючи наведене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог у частині скасування оскаржуваної постанови.

З огляду на встановлені судом обставини та враховуючи, що у судовому засіданні не встановлено, а відповідачами не представлено жодного належного, об`єктивного та обґрунтованого доказу, який би спростовував доводи позивача у справі, підтверджував правомірності оскаржуваної постанови та вказував на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КУпАП, суд дійшов висновку, що прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, прийнятим без повного, всебічного з`ясування усіх обставин справи та підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Судові витрати по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з Департаменту патрульної поліції за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача судовий збір, сплачений ним (а.с. 13) за подання позовної заяви до суду, у розмірі 536 грн. 80 коп.

На підставі наведеного та керуючись ст. 19, 55, 62 Конституції України, ст. 9, 19, 77, 90, 132, 139, 241-246,268-271, 286 КАС України, суд -

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 7557990 від 19.08.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань із Департаменту патрульної поліції (, місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федорова Ернста, 3) на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі - 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 );

Відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: 79053, м. Львів, вул. Перфецького, 19).

Текст судового рішення складено 25.09.2023 року.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: Н. М. Галайко