Справа № 420/25098/21
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2023-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пекного А.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідний центр радіотехнічних та оптико-електронних систем «Обрій» до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «СП «АТАД К» про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідний центр радіотехнічних та оптико-електронних систем «Обрій» (далі позивач, ТОВ «НДЦ «Обрій») до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (далі відповідач, Департамент), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація (далі Голосіївська РДА), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «СП «АТАД К» (далі третя особа, ТОВ «СП «АТАД К»), у якій позивач просить визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №698 від 25.06.2021 про присвоєння поштової адреси об`єкту нерухомості, згідно якого було присвоєно об`єкту нерухомого майна TOB «СП «АТАД К» (адміністративному-житловому будинку (адміністративному блоку)) на вул. Саксаганського, 80 у Голосіївському районі м. Києва, відповідно до сертифікату відповідності закінченого будівництвом об`єкту (черги, окремого пускового комплексу) серія ІУ 16 виданого Державною архітектурно-будівельною інспекцією України 05.11.2020, поштову адресу: вул. Саксаганського, буд. 78-80, у Голосіївському районі м. Києва.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14.02.2022 в задоволенні позовної заяви ТОВ «НДЦ «Обрій» до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача майна TOB «СП «АТАД К», про визнання протиправним та скасування наказу відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.05.2022 апеляційну скаргу ТОВ «НДЦ «Обрій» залишено без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2022 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 05.07.2023 касаційну скаргу ТОВ «НДЦ «Обрій» задоволено частково. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.02.2022 року та постанову та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.05.2022 року скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до розпорядження керівника Одеського окружного адміністративного суду від 12.07.2023 призначено повторний автоматизований розподіл справи №420/25098/21.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Одеського окружного адміністративного суду від 12.07.2023 справа № 420/25098/21.

Ухвалою від 17.07.2023 адміністративну справу № 420/25098/21 прийнято до провадження, розгляд справи призначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

07.08.2023 до суду від позивача надійшла заява про зміну предмету позову, у якій позивач просить:

визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 698 від 25 червня 2021 року про присвоєння поштової адреси об`єкту нерухомості, згідно якого було присвоєно об`єкту нерухомого майна TOB «СП «АТАД К» (адміністративному-житловому будинку (адміністративному блоку)) на вул. Саксаганського, 80 у Голосіївському районі м. Києва, відповідно до сертифікату відповідності закінченого будівництвом об`єкту (черги, окремого пускового комплексу) серія ІУ 16 виданого Державною архітектурно-будівельною інспекцією України 05.11.2020, поштову адресу: вул. Саксаганського, буд. 78- 80, у Голосіївському районі м. Києва;

зобов`язати Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) присвоїти адміністративному житловому будинку на вул. Саксаганського, 80 у Голосіївському районі м. Києва, відповідно до сертифікату відповідності закінченого будівництвом об`єкту (черги, окремого пускового комплексу) серія ІУ 16 виданого Державною архітектурно-будівельною інспекцією України 05.11.2020, поштову адресу: вул. Саксаганського, буд. 80, у Голосіївському районі м. Києва.

Ухвалою від 16.08.2023 прийнято до провадження суду заяву ТОВ «НДЦ «Обрій» про зміну предмету позову.

Відповідачем 17.08.2023 поданий відзив на позовну заяву, а 04.09.2023 подано відзив на позовну заяву із зміненим предметом позову.

Згідно із статтями 258, 262 КАС України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів. Суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи, що учасниками справи подані необхідні для розгляду справи заяви по суті спору та докази, суд вважає за можливе ухвалити у справі рішення.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд враховує наступні обставини та приписи законодавства.

Як видно з матеріалів справи, між ТОВ «Спільне українсько-болгарське підприємство з іноземними інвестиціями «АТАД К» та Київською міською радою 10.09.1998 укладено договір на право тимчасового користування землею на умовах оренди.

Згідно з цим Договором, Київська міська рада на підставі рішення ІІ сесії ХХІІІ скликання від 09.07.1998 №76 (пункт 6) надає, а ТОВ «Спільне українсько-болгарське підприємство з іноземними інвестиціями «АТАД К» приймає в тимчасове користування земельну ділянку загальною площею 2 041 кв.м, в тому числі: під громадською забудовою 2 041 кв. м згідно з планом землекористування, що додається (п.1.1. Договору).

Земельна ділянка надається в тимчасове довгострокове користування на умовах оренди строк на 49 (сорок дев`ять) років для експлуатації та обслуговування адміністративного будинку на вул. Саксаганського, 80 у Старокиївському районі (п. 1.2. Договору).

Суд зауважує, що на час розгляду цієї справи не подано доказів на підтвердження того, що указаний вище договір є нечинним.

Також судом з`ясовано, що Державною архітектурно-будівельною інспекцією України 05.11.2020 виданий сертифікат відповідності закінченого будівництвом об`єкта серія ІУ 16.

За змістом цього сертифікату ТОВ «СП «АТАД К» є замовником і забудовником адміністративно-житлового будинку за будівельною адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 80.

Голосіївською районною в місті Києві державною адміністрацією за зверненням ТОВ «СП «АТАД К» прийнято розпорядження №613 від 24.12.2020 «Про присвоєння поштової адреси житловому будинку на вул. Саксаганського, 80», відповідно до пункту 1 якого адміністративно-житловому будинку на вул. Саксаганського, 80, присвоєно поштову адресу: вул. Саксаганського, 80.

Зазначене розпорядження визнано протиправним і скасовано рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2021 року у справі №160/10532/21, яке залишено без змін постановою Верховного Суду від 13 квітня 2022 року.

У справі №160/10532/21 судами встановлено, що об`єкт нерухомості за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 80, є адміністративно-житловим будинком, а не багатоквартирним житловим будинком. Крім того, земельна ділянка надана в тимчасове довгострокове користування для експлуатації та обслуговування саме адміністративного будинку. Тому суди виснували, що будинок у м. Києві по вул. Саксаганського, 80 є в розумінні п. 4.16 Положення №337/9394 «іншим об`єктом нерухомого майна».

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ТОВ «НДЦ «Обрій» є власником об`єктів нерухомості за адресою: місто Київ, вул. Саксаганського, буд. 80, а саме: нежитлових приміщень, приміщень для зберігання велосипедів, машиномiсць, квартир на підставі нотаріально посвідченого акту від 05.01.2021 приймання-передачі майна, внесеного в якості додаткового вкладу в статутний капітал ТОВ «НДЦ «Обрій».

Доказів на підтвердження обставин визнання недійсним/нечинним цього правочину та акту до суду не надано.

Також з матеріалів справи вбачається, що Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 24.03.2021 прийняв наказ № 698 «Про присвоєння поштової адреси об`єкту нерухомості у місті Києві», яким об`єкту нерухомого майна ТОВ «СП «АТАД К» (адміністративно-житловому будинку (адміністративному блоку)) на вул. Саксаганського, 80 у Голосіївському районі м. Києва, відповідно до сертифікату відповідності закінченого будівництвом об`єкта (черги, окремого пускового комплексу) серія ІУ16, виданого Державною архітектурно-будівельною інспекцією України 05 листопада 2020 року, присвоєно поштову адресу: вул. Саксаганського, буд. № 78-80 у Голосіївському районі м. Києва.

Цей наказ прийнято за наслідками розгляду поданих ТОВ «СП «АТАД К» заяви та документів про присвоєння поштової адреси.

Уважаючи наказ Департаменту від 24.03.2021 № 698 протиправним, ТОВ «НДЦ «Обрій» звернулось до суду з даним позовом.

Спір вже розглядався судами.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14.02.2022, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.05.2022, у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 05.07.2023 касаційну скаргу ТОВ «НДЦ «Обрій» задоволено частково. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.02.2022 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.05.2022 року скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Скасовуючи ці судові рішення та направляючи справу на новий розгляд, Верховний Суд виходив з того, що суди попередніх інстанцій не повно з`ясували обставини в адміністративній справі та не надали оцінки всім аргументам учасників справи.

При цьому Верховний Суд вказав, що ні судом першої інстанції, ні апеляційним судом не надано відповіді на довід позивача про знаходження спірного об`єкту нерухомого майна між будинками за №82 та №78-а по вул. Саксаганського та не надано оцінки тому, чи міг відповідач, присвоюючи об`єкту нерухомості поштову адресу, зазначити номер будівлі « 78-80», тобто арабськими цифрами через дефіс.

Згідно із частиною 5 статті 353 КАС України висновки і мотиви суду касаційної інстанції, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Тому суд при новому розгляді справи здійснює його відповідно до висновків та мотивів Верховного Суду, викладених у постанові від 05.07.2023.

У зв`язку з цим судом встановлено на підставі Адресного реєстру міста Києва, роздруківок з МІАС ЗМД Містобудівний кадастр Києва, що зазначений вище будинок дійсно знаходиться по правій стороні від центру Києва та межує з будівлями з поштовими адресами за № 78-а та за № 82 по вул. Саксаганського у м. Києві.

При цьому поштова адреса «вул. Саксаганського, 80» присвоєна на підставі розпорядження Голосіївської РДА №613 від 24.12.2020 житловому будинку та має стан «архівна адреса не існуюча».

Натомість поштова адреса «вул. Саксаганського, буд. № 78-80» присвоєна адміністративно-житловому будинку на підставі наказу Департаменту від 24.03.2021 № 698 та має стан «підтверджена».

У ході судового розгляду учасники справи навели такі свої позиції щодо суті спору.

Позовні вимоги (з урахуванням змінених заявою від 07.08.2023 позовних вимог) ТОВ «НДЦ «Обрій» обґрунтовує тим, що у Департаменту не було жодних правових підстав зазначати номер будівлі як «78-80», також не було жодних правових підстав присвоювати поштову адресу лише частині будинку - адміністративному блоку.

Позивач з покликанням на приписи «Положення про реєстр адрес у місті Києві», затвердженого рішенням Київської міської ради «Про деякі питання ведення реєстрів адрес, вулиць та інших поіменованих об`єктів у місті Києві» від 22.05.2013 №337/9394, вказує, що присвоєна об`єктам нерухомості поштова адреса складається з назви вулиці, номера будівлі, споруди, майнового комплексу. Номер об`єкта нерухомості позначається відповідною арабською цифрою.

Поштові адреси об`єктам нерухомості присвоюються по вулицях з початковою нумерацією від центру міста з непарними номерами, починаючи з 1 по лівій стороні вулиці, і парними номерами, починаючи з 2 - по правій стороні.

Якщо на відповідній вулиці збудовано нові об`єкти і їм, виходячи з уже наявної нумерації об`єктів нерухомого майна по вулиці, на якій вони фактично знаходяться, неможливо надати номер, який є цілим числом, такий об`єкт нерухомого майна при наданні поштової адреси позначається номером найближчого об`єкта нерухомого майна по відповідному боку вулиці в бік зменшення (можливо, і збільшення) з відповідною заголовною літерою через дефіс.

Позивач стверджує, що як убачається із витягу з містобудівного кадастру Києва, новозбудований житловий будинок за адресою: місто Київ, вул. Саксаганського, буд. 80 знаходиться по правій стороні від центру Києва та межує з будівлями з поштовими адресами за № 78-а та за № 82 по вул. Саксаганського у м. Києві.

Поштова адреса з нумерацією чисел: вул. Саксаганського, вул. 80 у м. Києві, об`єктам нерухомого майна не присвоювались і є вільною.

Таким чином, на переконання позивача, відповідно до п.п. 4.5, 4.6, 4.9 згаданого Положення №337/9394 єдиною правильною нумерацією чисел поштової адреси житлового будинку за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 80 має бути наступне парне число після числа « 78-а», а саме число « 80».

З цього позивач висновує, що у відповідача були відсутні дискреційні повноваження (право розсуду) при виборі нумерації чисел поштової адреси житлового будинку, окрім як числа « 80».

При цьому Департамент усупереч приписів п.п. 4.5, 4.6, 4.9. Положення присвоїв поштову адресу «вул. Саксаганського, буд. 78-80», нумерація чисел якої взагалі не передбачена Положенням.

Також позивач з посиланням на п.п. 4.3. 4.4. «Положення про реєстр адрес у місті Києві», ст. 26-3 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» зазначає, що поштові адреси присвоюються об`єктам нерухомості, розташованим на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, однак не присвоюються будівлям та спорудам, що є приналежністю відповідної будівлі або споруди або їх складовою частиною та приміщенням службового, допоміжного і технічного призначення, розташованим у житлових та нежитлових будинках, інженерним мережам.

В порушення цих норм відповідач присвоїв поштову адресу частині житлового будинку - адміністративному блоку, у той час як житловий будинок за адресою: місто Київ, вул. Саксаганського, буд. 80, складається з адміністративного і житлового блоку, які є складовими частинами блоку, тобто адміністративний блок адміністративно-житлового будинку на вул. Саксаганського, 80 у Голосіївському районі м. Києва не є самостійним об`єктом нерухомого майна і йому неможливо присвоїти власну поштову адресу.

Крім того, у первісній редакції позовної заяви ТОВ «НДЦ «Обрій» обґрунтовувало протиправність наказу Департаменту від 24.03.2021 № 698 тим, що відповідач присвоїв поштову адресу об`єкту, який вже мав поштову адресу, оскільки чинним на той момент розпорядженням Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації №613 від 24.12.2020 адміністративно-житловому будинку на вул. Саксаганського, 80, було присвоєно поштову адресу: вул. Саксаганського, 80.

Змінивши заявою від 07.08.2023 позовні вимоги, ТОВ «НДЦ «Обрій» зазначає, що оскільки відповідачем винесено протиправний наказ №698 від 25.06.2021, а розпорядження Голосїївської РДА №613 від 24.12.2020 було скасовано в судовому порядку у справі 160/10532/21, то в даному випадку ефективним способом захисту порушеного права позивача є також зобов`язання відповідача присвоїти адміністративному-житловому будинку на вул. Саксаганського, 80 у Голосіївському районі м. Києва, відповідно до сертифікату відповідності закінченого будівництвом об`єкту (черги, окремого пускового комплексу) серія ІУ 16 виданого Державною архітектурно-будівельною інспекцією України 05.11.2020, поштову адресу: вул. Саксаганського, буд. 80, у Голосіївському районі м. Києва.

Відповідач у відзиві на позовну заяву та заяву про зміну предмету позову не визнає позовні вимоги та просить відмовити у їх задоволенні, посилаючись на таке.

Так, Департамент на доводи позивача щодо протиправності присвоєння оскаржуваним наказом поштової адреси об`єкту, якому вже було присвоєно поштову адресу розпорядженням Голосіївської РДА №613 від 24.12.2020, зазначає, що питання законності вказаного розпорядження було предметом розгляду іншої адміністративної справи №160/10532/21, у якій рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.09.2021, залишеним без змін постановою Верховного Суду від 13.04.2022, це розпорядження визнано протиправним та скасовано.

При цьому судом у зазначеній справі установлені преюдиційну обставину, що об`єкт нерухомого майна не є багатоквартирним житловим будинком, домоволодінням, житловим будинком садибного типу, індивідуальним дачним або садовим будинком, а є «іншим об`єктом нерухомого майна» - адміністративно-житловим комплексом, якому поштова адреса відповідно до наданих повноважень має бути присвоєна наказом Департаменту.

Крім того, і у справі, яка розглядається, Верховним Судом у постанові від 05.07.2023 зроблено висновок, що в даному випадку повноваження щодо присвоєння поштової адреси належать саме Департаменту.

Також відповідач вказує, що питання правомірності дій Департаменту щодо присвоєння зазначеному об`єкту нерухомості поштової адреси « АДРЕСА_1 » теж уже було предметом судового розгляду у справі №620/4689/21 за позовом ТОВ «НДЦ «ОБРІЙ» до Департаменту (третя особа - Голосіївська РДА) про визнання протиправними дій відповідача по присвоєнню поштової адреси об`єкту нерухомості (адміністративно-житловому будинку на вул. Саксаганського, 80 у Голосіївському районі міста Києва, відповідно до сертифікату відповідності закінченого будівництвом об`єкту (черги, окремого пускового комплексу) серія ІУ 6, виданого Державною архітектурно-будівельною інспекцією України 05.11.2020, поштової адреси: вул. Саксаганського, буд. 78-80, у Голосіївському районі м. Києва.

У цій справі рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 03.11.2021, яке змінено постановою Шостого апеляційного адміністративного суду в мотивувальній частині, відмовлено у задоволенні позову.

Щодо присвоєння об`єкту номеру будівлі « 78-80», Департамент зазначає, що згідно з відомостями Адресного реєстру міста Києва станом на 05.01.2022 (в подальшому не оновлювався в зв`язку з введенням воєнного стану), в реєстрі обліковувались наступні адреси щодо спірного об`єкту:

- « АДРЕСА_2 », яка присвоєна на підставі розпорядження Голосіївської РДА №613 від 24.12.2020 житловому будинку та має стан «архівна адреса не існуюча»;

- « АДРЕСА_1 », яка присвоєна адміністративно-житловому будинку на підставі наказу Департаменту від 24.03.2021 № 698 та має стан «підтверджена».

На момент прийняття оскарженого наказу ще було чинним розпорядження Голосіївської РДА №613 від 24.12.2020, тому Департамент реалізував свої законні повноваження та присвоїв вказаному об`єкту поштову адресу вул. Саксаганського, 78-80 на підставі заяви замовника будівництва ТОВ «СП «АТАД К» про присвоєння поштової адреси адміністративно-житловому будинку, розташованому по вул. Саксаганського на земельній ділянці з кадастровим номером :76:048:0016.

Відповідач наголошує, що відповідно до п. 3.3 Положення №337/9394 формування відомостей Реєстру адрес здійснюється з дотриманням принципів, визначених підпунктом 1.10 пункту 1 цього Положення, у тому числі принципу унікальності, який означає, що на території міста та в Реєстрі адрес не повинно бути двох різних об`єктів нерухомості одного типу, адреси яких збігаються.

Тому присвоєння адреси « 78-80» було зумовлено саме необхідністю дотримання зазначеного принципу унікальності, оскільки на момент цього присвоєння номер « 80» в реєстрі адрес вже був зайнятий згідно з оспорюваним на той час розпорядженням від 24.12.2020 №613, яке, в свою чергу, згодом було скасовано.

Оскільки поштова адреса « АДРЕСА_2 » обліковується як «архівна адреса не існуюча» у зв`язку із скасуванням первинного документу, яким її було присвоєно, то на даний час повторне присвоєння адміністративно-житловому будинку цієї ж адреси не відповідатиме вимогам Положення №337/9394, оскільки фактично порушить визначені ним принципи, такі як спадковість, унікальність, офіційність та обов`язковість.

Також відповідач мотивує безпідставність позовних вимог тим, що у спірних правовідносинах відсутнє порушене право позивача. При цьому вказує, що наказом Міністерства юстиції України №4766/5 від 26.10.2022 скасовані рішення, прийняті державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зуєвою Н.В. 26.12.2020, 27.12.2020, 29.12.2020, скасовано рішення, прийняті державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським В.С. 06.01.2022, 07.01.2022 року, в результаті чого за ТОВ «НДЦ «ОБРІЙ» не обліковується нерухоме майно за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 80.

Тому відповідач вважає, що внаслідок прийняття Міністерством юстиції України наказу №4766/5 від 26.10.2022 спростовано презумпцію належності позивачу права власності на нерухоме майно за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 80.

У підсумку відповідач вважає, що він діяв з урахуванням вимог чинного законодавства України, права позивача не порушені, позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Треті особи при новому розгляді справи пояснень не подавали.

При первісному розгляді справи треті особи висловлювали таку правову позицію.

Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація підтримувала позовні вимоги та посилалась на те, що Департамент в порушення приписів Положення про реєстр адрес у місті Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради 22.05.2013 № 337/9394 присвоїв поштову адресу об`єкту нерухомого майна, якому вже присвоєно поштову адресу розпорядження Голосіївської РДА № 613 від 24.12.2020 року, тобто одному і тому ж об`єкту нерухомого майна присвоєно різні поштові адреси.

Також Голосіївською РДА зазначено, що Положенням про реєстр адрес у місті Києві не передбачена можливість присвоєння адрес через тире, а отже жодних правомірних підстав присвоювати новий номер будівлі « 78-80» у відповідача не було.

Крім того, Голосіївська РДА вказує, що земельна ділянка з кадастровим номером :76:048:0016, на якій розташований даний об`єкт нерухомості, має адресу: м. Київ, вул. Саксаганського. 80, що підтверджується інформацією з Державного земельного кадастру. Інші будинки на вулиці Саксаганського, що мають номер 80 (вісімдесят) відсутні, що підтверджується відкритими даними містобудівного кадастру міста Києва.

Тому Голосіївська РДА вважала наказ Департаменту протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки був винесений всупереч процедурі та вимогам Положення про реєстр адрес у місті Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради 22.05.2013 № 337/9394 «Про деякі питання ведення реєстрів адрес, вулиць та інших поіменованих об`єктів у місті Києві».

Третя особа - ТОВ «СП «АТАД К» заперечувала проти задоволення позову з посиланням на те, що оскаржений позивачем наказ прийнято Департаментом в межах наданих йому повноважень та у відповідності до норм, що визначені Конституцією та законами України.

Вирішуючи цей спір відповідно до висновків і мотивів Верховного Суду, викладених у постанові від 05.07.2023, суд виходить з такого.

Позов у цій справі насамперед обумовлений незаконністю рішення відповідача з підстав порушення процедури його прийняття та відсутності законодавчо визначеної компетенції цього органу.

При розгляді позову суд враховує, що відповідно до статті 1 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» особливості здійснення виконавчої влади у містах Києві та Севастополі визначаються окремими законами України.

Як передбачено статтею 6 Закону України «Про столицю України місто-герой Київ» місцеве самоврядування у місті Києві здійснюється територіальною громадою міста як безпосередньо, так і через Київську міську раду, районні в місті ради (у разі їх утворення) та їх виконавчі органи.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про столицю України місто-герой Київ» питання організації управління районами в місті Києві належать до компетенції Київської міської ради і вирішуються відповідно до Конституції, цього та інших законів України, рішень міської ради про управління районами міста. У районах міста Києва діють районні в місті Києві державні адміністрації, які підпорядковуються Київській міській державній адміністрації, а в разі утворення районних у місті Києві рад також є підзвітними і підконтрольними відповідним радам як виконавчі органи таких рад.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, органами державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування. До уповноважених органів містобудування та архітектури належать органи, визначені у статті 13 Закону України «Про архітектурну діяльність».

Відповідно до статті 13 Закону України «Про архітектурну діяльність» до уповноважених органів містобудування та архітектури належать центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері архітектури, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері архітектури, орган державного архітектурно-будівельного контролю, орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань архітектури, структурні підрозділи обласних, районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, виконавчі органи сільських, селищних, міських рад. Орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань архітектури, структурні підрозділи обласних, районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій підконтрольні і підзвітні відповідним органам виконавчої влади в межах, передбачених законом. Органи місцевого самоврядування здійснюють свою діяльність у сфері містобудування та архітектури відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Відповідно до п.п.8, 24 Положення про містобудівний кадастр, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 2011 року №559 «Про містобудівний кадастр» містобудівний кадастр ведеться уповноваженими органами містобудування та архітектури, які можуть утворювати для цього служби містобудівного кадастру (далі - уповноважені органи містобудування та архітектури). Правову основу формування та ведення містобудівного кадастру становлять: Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності»; це Положення, а також Порядок обміну інформацією між містобудівним та державним земельним кадастрами, Положення про порядок надходження, зберігання, використання та обліку матеріалів Державного картографо-геодезичного фонду України; затверджені органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування положення про Службу містобудівного кадастру відповідного рівня (у разі утворення), про реєстри адрес, вулиць та інших поіменованих об`єктів місцевості, про інформаційні ресурси єдиної цифрової топографічної основи території.

Відповідно до цих норм рішенням Київської міської ради «Про деякі питання ведення реєстрів адрес, вулиць та інших поіменованих об`єктів у місті Києві» від 22.05.2013 №337/9394 затверджено, зокрема, «Положення про реєстр адрес у місті Києві» (далі Положення №337/9394).

Пунктами 1.1, 1.3 Положення №337/9394 визначено, що це Положення розроблено на основі законів України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про регулювання містобудівної діяльності», постанови Кабінету Міністрів України від 25.05.2011 №559 «Про містобудівний кадастр», рішення Київської міської ради від 24.05.2012 № 588/7925 «Про Службу містобудівного кадастру», рішення Київської міської ради від 20.09.2012 №70/8354 «Про затвердження Міської цільової програми створення та впровадження Містобудівного кадастру міста Києва на 2013 2015 роки» і встановлює на території міста Києва єдиний порядок присвоєння, реєстрації адрес об`єктів нерухомості (далі - адреса) та всіх змін у них, включаючи анулювання, а також порядок ведення реєстру адрес у місті Києві (далі Реєстр адрес) як одного із основних інформаційних ресурсів системи Містобудівного кадастру міста Києва. Дія цього Положення поширюється на юридичних і фізичних осіб, до компетенції яких належать питання оформлення технічної та правовстановлюючої документації для юридичних і фізичних осіб на об`єкти нерухомості, в тому числі на осіб, які проводять нотаріальну діяльність, а також на організації, що використовують адресну інформацію щодо об`єктів нерухомості на території міста в офіційних документах та інформаційних системах.

Пунктом 1.2 Положення №337/9394 визначено, що адреса будівлі, споруди, майнового комплексу пов`язана з їх стійким місцем розташування, юридично закріплена і використовується в офіційних документах, міських інформаційних системах реєстрації громадян, суб`єктів господарської діяльності, прав на об`єкти нерухомості та інших системах.

Реєстр адрес - база даних систематизованого зводу відомостей про офіційні адреси об`єктів нерухомості з їхніми найменуваннями та поштовими адресами, що відповідають прийнятому стандарту й прив`язані до класифікатора вулиць у Реєстрі вулиць та інших поіменованих об`єктів та плану міста і є базовою складовою інформаційних ресурсів системи Містобудівного кадастру міста Києва (п. 1.4 Положення).

Формування, ведення й внесення змін до Реєстру адрес покладається на Службу Містобудівного кадастру Департаменту містобудування та архітектури (п. 3.1 Положення).

Відповідно до пунктів 3.2, 3.3 Положення №337/9394 ведення Реєстру адрес здійснюється в електронному вигляді в середовищі геоінформаційної системи Містобудівного кадастру міста Києва з використанням цифрової топографічної основи міста масштабу 1:10000. Формування відомостей здійснюється з дотриманням принципів, визначених підпунктом 1.10 пункту 1 цього Положення, а саме: спадковості, просторової локалізації, унікальності, публічності, відкритості, історичності, документованості, інтероперабельності та інших.

Згідно із пунктами 3.7 3.10 Положення №337/9394, порядок присвоєння та реєстрації будівельних адрес об`єктам нового будівництва, поштових адрес закінченим будівництвом об`єктам; будівлям, спорудам та майновим комплексам, що перебувають в експлуатації, а також зміни адреси (переадресації) у випадках поділу майнового комплексу на окремі частини або виділення із нього окремих будівель та споруд, здійснюється в порядку, передбаченому розділом 4 цього Положення. Переадресація (зміна адреси) будівель, споруд та майнових комплексів здійснюється у разі перейменування вулиць, поділу майнового комплексу на окремі частини або виділення із нього окремих будівель та споруд, упорядкування елементів забудови тощо.

Всі зміни існуючої адресної прив`язки будівель і споруд в обов`язковому порядку підлягають реєстрації у Реєстрі адрес.

Внесення до Реєстру адрес змін щодо анулювання адреси здійснюється у разі припинення права власності внаслідок знищення самого об`єкта адресації, а також в інших випадках відповідно до законодавства та цього Положення. Запис про реєстрацію анулювання адреси об`єкта нерухомості у Реєстрі адрес здійснюється позначкою «погашено». Відповідні записи в базі даних поповнюються відомостями про підстави переведення адресного запису в стан «погашено» з датою здійснення цієї позначки.

Зміни до Реєстру адрес вносяться Службою Містобудівного кадастру Департаменту містобудування та архітектури також з таких підстав: включення нової вулиці із присвоєним їй найменуванням; вилучення поіменованої вулиці у зв`язку з її ліквідацією в результаті перепланування, реконструкції території міста тощо; зміна найменувань, внесених до Реєстру адрес об`єктів та/або їх категорій; зміна просторового розширення внесених до Реєстру адрес об`єктів, що відбулася в результаті перепланування, реконструкції території міста тощо; уточнення (доповнення) відомостей або координатно-просторових характеристик для раніше зареєстрованих у Реєстрі адрес об`єктів; виправлення технічних помилок.

Порядок присвоєння поштових адрес об`єктам нерухомості та будівельних адрес об`єктам нового будівництва у місті Києві визначений розділом 4 Положення №337/9394.

Так, присвоєння поштових адрес об`єктам нерухомого майна здійснюється шляхом видання розпорядчих документів Департаментом містобудування та архітектури або районними в місті Києві державними адміністраціями з подальшим їх внесенням до Реєстру адрес (п. 4.1 Положення).

Згідно з пунктом 4.16 Положення №337/9394 присвоєння поштових адрес багатоквартирним житловим будинкам, домоволодінням, житловим будинкам садибного типу, індивідуальним дачним та садовим будинкам здійснюється розпорядженням відповідної районної в місті Києві державної адміністрації. Заявники подають заяву про присвоєння поштової адреси до дозвільного центру відповідної районної в місті Києві державної адміністрації. Присвоєння поштових адрес іншим об`єктам нерухомого майна здійснюється наказом Департаменту містобудування та архітектури. Заявники подають заяву про присвоєння поштової адреси до Департаменту містобудування та архітектури через Міський дозвільний центр.

Згідно з пунктами 4.3, 4.4, 4.15 цього ж Положення визначено, що поштові адреси присвоюються об`єктам нерухомості, розташованим на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення. Поштові адреси не присвоюються спорудам, які встановлені тимчасово без улаштування фундаменту, в тому числі пересувним та тимчасовим спорудам торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, малим архітектурним формам, а також об`єктам незавершеного капітального будівництва (крім присвоєння будівельної адреси об`єктам нового будівництва в установленому порядку) та приміщенням службового, допоміжного і технічного призначення, розташованим у житлових та нежитлових будинках, інженерним мережам.

Будівельна адреса об`єкта нового будівництва чинна до завершення будівництва та прийняття цього об`єкта в експлуатацію в установленому порядку.

Пунктом 4.2 Положення №337/9394 установлено, що розгляд питань присвоєння поштових адрес здійснюється за клопотаннями фізичних та юридичних осіб (заявників) в установленому порядку.

Пунктом 4.17 Положення №337/9394 визначений перелік документів, які повинні додаватись до заяви про присвоєння поштової адреси, а також установлено, що у разі надання неповного комплекту документів, зазначених у цьому пункті, відсутності підстав для присвоєння об`єкта нерухомого майна поштової адреси заявнику протягом 10 робочих днів надається вмотивована письмова відмова.

Відповідно до пунктів 4.19 4.21 вказаного Положення Служба Містобудівного кадастру Департаменту містобудування та архітектури протягом п`ятнадцяти робочих днів розглядає заяви про присвоєння поштової адреси об`єкта нерухомого майна (окрім присвоєння поштової адреси багатоквартирним житловим будинкам, домоволодінням, житловим будинкам садибного типу, індивідуальним дачним та садовим будинкам), запитує у разі необхідності додаткову інформацію від органів влади та органів місцевого самоврядування, опрацьовує отримані матеріали та, враховуючи проектні рішення, наявну ситуацію з оточуючими об`єктами містобудування, готує проект відповідного наказу Департаменту містобудування та архітектури щодо присвоєння поштової адреси об`єкта нерухомого майна.

Адреса вважається присвоєною з моменту її внесення до Реєстру адрес. Внесення змін до поштових адрес об`єктів нерухомого майна здійснюється у порядку присвоєння поштових адрес об`єктам нерухомого майна, передбаченого цим Положенням.

Внесення адреси до Реєстру адрес здійснюється Службою Містобудівного кадастру Департаменту містобудування та архітектури протягом трьох робочих днів з дати надходження завіреної копії розпорядження відповідної районної в місті Києві державної адміністрації або видання наказу Департаменту містобудування та архітектури про присвоєння поштової адреси чи будівельної адреси об`єктам нового будівництва.

Суд враховує, що як встановлено судами у справі №160/10532/21 (суб`єктний склад якої відповідає переліку учасників справи, яка розглядається), об`єкт нерухомості за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 80, є адміністративно-житловим будинком. Крім того, земельна ділянка надана в тимчасове довгострокове користування для експлуатації та обслуговування саме адміністративного будинку. Будинок у АДРЕСА_2 не є багатоквартирним житловим будинком, а є в розумінні п. 4.16 Положення №337/9394 «іншим об`єктом нерухомого майна».

Відповідно до вимог частини 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, оскільки судами у справі №160/10532/21 встановлено, що спірний (у розумінні виключно присвоєння поштової адреси) об`єкт нерухомості не є багатоквартирним житловим будинком, а є адміністративно-житловим будинком, тобто «іншим об`єктом нерухомого майна», то повноваження щодо присвоєння йому поштової адреси належать відповідачу.

Отже, оскаржений наказ прийнятий відповідачем в межах власних повноважень.

Проте згідно з приписами частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють не лише, чи прийняті (вчинені) вони у межах повноважень, але й чи прийняті вони на підставі, та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Також суд перевіряє, чи прийняті (вчинені) суб`єктом владних повноважень рішення, дій або бездіяльність: з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд вважає, що спірний наказ прийнятий відповідачем на підставах, передбачених Законами України «Про місцеві державні адміністрації», «Про столицю України місто-герой Київ», «Про регулювання містобудівної діяльності», «Про архітектурну діяльність», постанови Кабінету Міністрів України від 25.05.2011 №559 «Про містобудівний кадастр», рішення Київської міської ради від 24.05.2012 № 588/7925 «Про Службу містобудівного кадастру» та Положення №337/9394, а саме за результатами розгляду звернення належного суб`єкта - замовника / забудовника об`єкту.

Зокрема, учасниками справи не спростовується, що закінченому будівництвом об`єкту повинна бути присвоєна поштова адреса (адреса нерухомого майна), спірний об`єкт закінчений будівництвом.

Також учасниками справи не заперечується, що третьою особою як замовником і забудовником подано до Департаменту заяву з документами за переліком, визначеним Положенням, з метою присвоєння поштової адреси на заміну будівельної адреси.

Перевіряючи, чи прийнятий оскаржений наказ з дотриманням установленої Положенням №337/9394 процедури, суд виходить з такого.

Пунктами 4.5 4.11 Положення №337/9394 установлено, що присвоєна об`єктам нерухомості поштова адреса складається з назви вулиці, номера будівлі, споруди, майнового комплексу. Номер об`єкта нерухомості позначається відповідною арабською цифрою.

Поштові адреси об`єктам нерухомості присвоюються по вулицях з початковою нумерацією від центру міста з непарними номерами, починаючи з 1 по лівій стороні вулиці, і парними номерами, починаючи з 2 - по правій стороні.

Об`єктам нерухомості, що знаходяться на перетині вулиць різних категорій (категорійність вулиць визначається містобудівною документацією), поштової адреси присвоюється по вулиці більш високої категорії та номер будинку позначається через дріб (з урахуванням нумерації обох сторін вулиці).

Об`єктам нерухомості, що знаходяться на перетині вулиць рівних категорій, поштова адреса присвоюється по вулиці, на яку виходить головний фасад. У випадку якщо на перетині вулиць рівнозначних категорій виходять два рівнозначних фасади одного об`єкта нерухомості, поштова адреса присвоюється по вулиці, що йде від центру міста.

Якщо на відповідній вулиці збудовано нові об`єкти і їм, виходячи з уже наявної нумерації об`єктів нерухомого майна по вулиці, на якій вони фактично знаходяться, неможливо надати номер, який є цілим числом, такий об`єкт нерухомого майна при наданні поштової адреси позначається номером найближчого об`єкта нерухомого майна по відповідному боку вулиці в бік зменшення (можливо, і збільшення) з відповідною заголовною літерою через дефіс.

У разі присвоєння окремої поштової адреси об`єктам нерухомості, які виділено зі складу майнового комплексу, що має єдину поштову адресу, об`єктам нерухомості присвоюється адреса за вулицею та номером поштової адреси майнового комплексу з позначенням виділеного об`єкта нерухомості через дефіс заголовною літерою алфавіту від А і далі.

Для виділеного із майнового комплексу об`єкта нерухомості, що не має прямого виходу на вулицю (знаходиться у дворі), поштова адреса присвоюється за вулицею та номером поштової адреси цього майнового комплексу з позначенням виділеного об`єкта нерухомості номером корпусу, починаючи з 1 і далі без обмежень. При зміні функціонального призначення окремої частини будівлі, споруди, яка є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин та має окремий вхід (вихід), поштова адреса такій частині будівлі, споруди присвоюється шляхом додавання до поштової адреси будівлі, споруди окремого порядкового номера такої частини.

Отже, Положенням №337/9394 установлені правила визначення (формування) поштової адреси, які є обов`язковими для відповідача.

Цими правилами передбачено, що номер об`єкта нерухомості позначається відповідною арабською цифрою та присвоюються по вулицях з початковою нумерацією від центру міста з непарними номерами, починаючи з 1 по лівій стороні вулиці, і парними номерами, починаючи з 2 - по правій стороні. Якщо об`єкт знаходиться на перетині вулиць різних категорій, номер будинку позначається через дріб (з урахуванням нумерації обох сторін вулиці). Якщо на відповідній вулиці збудовано нові об`єкти і їм, виходячи з уже наявної нумерації об`єктів нерухомого майна по вулиці, на якій вони фактично знаходяться, неможливо надати номер, який є цілим числом, такий об`єкт нерухомого майна при наданні поштової адреси позначається номером найближчого об`єкта нерухомого майна по відповідному боку вулиці в бік зменшення (можливо, і збільшення) з відповідною заголовною літерою через дефіс. У разі присвоєння окремої поштової адреси об`єктам нерухомості, які виділено зі складу майнового комплексу, що має єдину поштову адресу, об`єктам нерухомості присвоюється адреса за вулицею та номером поштової адреси майнового комплексу з позначенням виділеного об`єкта нерухомості через дефіс заголовною літерою алфавіту від А і далі.

Також унормовано присвоєння: номера будівлі з позначенням виділеного об`єкта нерухомості номером корпусу, починаючи з 1 і далі без обмежень у випадку виділення із майнового комплексу об`єкта нерухомості, що не має прямого виходу на вулицю; додавання до поштової адреси будівлі, споруди окремого порядкового номера частини будівлі, споруди при зміні функціонального призначення окремої частини такої будівлі, споруди.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що Положенням №337/9394 не передбачено зазначення номеру будівлі як дві арабські цифри через дефіс, оскільки через дефіс після арабської цифри позначається виключно заголовна літера алфавіту від А і далі.

Таким чином, відповідач усупереч прямим приписам Положення №337/9394 визначив у оскарженому наказі в складі поштової адреси об`єкту нерухомого майна номер будівлі як « 78-80», при тому що цей об`єкт знаходиться у м. Києві на вул. Саксаганського по правій стороні від центру Києва та межує з будинками за № 78-а та №82.

Натомість відповідач згідно із пунктом 4.19 Положення №337/9394 повинен був опрацювати отримані матеріали із врахуванням проектних рішень та наявною ситуацією з оточуючими об`єктами містобудування.

Тобто, навіть із врахуванням чинності на той час розпорядження Голосіївської РДА №613 від 24.12.2020 «Про присвоєння поштової адреси житловому будинку на АДРЕСА_2 », відповідач не був обмежений у виборі номеру будівлі у діапазоні між № 78-а та №82 з урахування правил, установлених п.п. 4.5 4.11 Положення №337/9394.

Довід Департаменту про те, що присвоєння адреси « 78-80» було зумовлено необхідністю дотримання передбаченого підпунктом 1.10 пункту 1 Положення №337/9394 принципу унікальності, який означає, що на території міста та в Реєстрі адрес не повинно бути двох різних об`єктів нерухомості одного типу, адреси яких збігаються, суд не може взяти уваги, оскільки забезпечення згаданого принципу має реалізуватись у відповідності із Положенням №337/9394, яким не передбачено взагалі можливості присвоєння номерів, які складаються з двох арабських цифр, поєднаних дефісом. Уникнення ситуації, коли існують об`єкти нерухомості, адреси яких збігаються, передбачено чітко і зрозуміло пунктами 4.5 4.11 Положення №337/9394, вимоги яких Департамент не дотримався.

Інших доводів в обґрунтування правомірності оскарженого наказу відповідач не навів.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тому суд вважає, що відповідач, присвоюючи об`єкту нерухомості поштову адресу та зазначаючи номер будівлі як « 78-80», тобто арабськими цифрами через дефіс, діяв з порушенням порядку присвоєння адрес, визначеного Положенням №337/9394, а отже протиправно.

Суд також не приймає доводи відповідача про відсутність порушеного права позивача як підставу для відмови у задоволенні позову, які обґрунтовані тим, що наказом Міністерства юстиції України №4766/5 від 26.10.2022 скасовані рішення, прийняті державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зуєвою Н.В. 26.12.2020, 27.12.2020, 29.12.2020, скасовано рішення, прийняті державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським В.С. 06.01.2022, 07.01.2022 року, в результаті чого за ТОВ «НДЦ «ОБРІЙ» не обліковується нерухоме майно за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 80.

Однак у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі №911/3594/17 наведено висновок про те, що за змістом пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» реєстрація права власності на нерухоме майно є лише офіційним визнанням права власності з боку держави, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. Сама собою державна реєстрація права власності за певною особою не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права власності, але створює спростовувану презумпцію права власності такої особи.

У даному випадку відсутні докази, що право власності на певне нерухоме майно припинені в установленому законодавством порядку, що спростовує зазначений довід Департаменту.

Із урахуванням наведеного, наказ Департаменту №698 від 25.06.2021 про присвоєння поштової адреси об`єкту нерухомості, згідно якого було присвоєно об`єкту нерухомого майна TOB «СП «АТАД К» (адміністративному-житловому будинку (адміністративному блоку)) на вул. Саксаганського, 80 у Голосіївському районі м. Києва, відповідно до сертифікату відповідності закінченого будівництвом об`єкту (черги, окремого пускового комплексу) серія ІУ 16 виданого Державною архітектурно-будівельною інспекцією України 05.11.2020, поштову адресу: вул. Саксаганського, буд. 78-80, у Голосіївському районі м. Києва є протиправним, а позовні вимоги в цій частині обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог ТОВ «НДЦ «Обрій» про зобов`язання Департаменту присвоїти адміністративному житловому будинку на вул. Саксаганського, 80 у Голосіївському районі м. Києва, відповідно до сертифікату відповідності закінченого будівництвом об`єкту (черги, окремого пускового комплексу) серія ІУ 16 виданого Державною архітектурно-будівельною інспекцією України 05.11.2020, поштову адресу: вул. Саксаганського, буд. 80, у Голосіївському районі м. Києва, то суд зазначає таке.

Ці позовні вимоги ТОВ «НДЦ «Обрій» обґрунтовує відсутністю дискреційних повноважень Департаменту, з чим суд не може погодитись.

Як вбачається із змісту пунктів 4.17, 4.19 Положення №337/9394, присвоєнню адреси об`єкту нерухомого майна передує опрацювання отриманих матеріалів з урахуванням проектних рішень, наявної ситуації з оточуючими об`єктами містобудування, отримання в разі необхідності додаткової інформації від органів влади та органів місцевого самоврядування. Надання неповного комплекту документів або відсутність підстав для присвоєння поштової адреси має наслідком відмову заявнику у присвоєнні адреси.

Отже, відповідач повинен опрацьовувати матеріали перед прийняттям рішення, що відбувається з урахуванням проектних рішень, наявної ситуації з оточуючими об`єктами містобудування, отриманої додаткової інформації, що включає в себе варіативність дій відповідача. Фактично він обмежений у виборі правомірної поведінки між присвоєнням поштової адреси і відмовою в цьому, але при наявності підстав присвоїти адресу, визначення самої адреси є вже дискреційним повноваженням відповідача.

Крім того, позивач доводить, що єдиним ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача присвоїти об`єкту нерухомого майна конкретну адресу, оскільки розпорядження Голосїївської РДА №613 від 24.12.2020, яким згаданому об`єкту раніше було присвоєно адресу, скасовано в судовому порядку.

Натомість суд звертає увагу на те, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч.1 ст.2 КАС України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист, зокрема, шляхом:

- визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

- визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

- визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

- прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 частини 1 статті 5 КАС України та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема про:

- визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

- визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

- визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

- визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

- інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Частиною 3 статті 245 КАС України передбачено, що у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Натомість за змістом частини 4 цієї ж статті, у випадку прийняття рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Аналізуючи ці правові норми, суд зазначає, що дійсно, у разі скасування індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

При цьому на відповідача може бути покладено обов`язок прийняти конкретне рішення, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У даному випадку позивач обрав неналежний спосіб захисту своїх прав, оскільки присвоєння адреси об`єкту нерухомого майна здійснюється шляхом прийняття рішення (у даному випадку у формі наказу), але аж ніяк не у спосіб вчинення уповноваженим органом дій.

При цьому у суду відсутні підстави для покладення на відповідача обов`язку прийняти рішення про присвоєння об`єкту нерухомого майна конкретної адреси, оскільки присвоєння адреси здійснюється виключно за відповідним зверненням фізичних та юридичних осіб (заявників), жодним з яких позивач не являється, так як не звертався до відповідача з метою присвоєння адреси.

Із урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача вчинити дії задоволенню не підлягають.

Розподіл судових витрат здійснюється за правилами статей 139, 143 КАС України.

З урахуванням сплаченого при зверненні до суду відповідно до квитанцій від 07.12.2021 №76363 та від 03.08.2023 № судового збору в сумі 4954,00 грн та частки задоволених позовних вимог, відшкодуванню на користь позивача підлягають судові витрати із сплати судового збору в розмірі 2477,00 грн. згідно із вимогами частин 1, 3 статті 139 КАС України, відповідно до яких при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа; при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу у сумі 21000,00 грн, то суд зазначає таке.

За змістом статті 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Цей висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018 року у справі №815/4300/17, від 11 квітня 2018 року у справі №814/698/16.

Судом встановлено, що 01.06.2021 між ТОВ «НДЦ «Обрій» та адвокатом Шевченком Дмитром Валерійовичем укладений договір № 01/06 про надання правничої допомоги.

Згідно п. 5.1 згаданого договору клієнт оплачує послуги адвоката, оформлені відповідно до п.5.2 або, альтернативно, до п.5.6 цього договору за фактом їх надання. Якщо сторони не домовляться по окремим роботам про часткову або попередню оплату.

Пунктом 5.2 договору установлено, що для оплати наданих послуг адвокат надає клієнту рахунок-фактуру і акт приймання-передачі послуг. В акті приймання-передачі послуг зазначається інформація про: кількість відпрацьованих адвокатом годин/кількість судових засідань, у яких прийняв участь адвокат; вартість наданих послуг.

Відповідно до п.5.3 договору, індивідуальна погодинна ставка адвоката становить 1000,00 грн.

Пунктом 5.5 договору установлено, що клієнт здійснює оплату послуг адвоката протягом шести місяців з дати підписання акта приймання-передачі послуг та отримання клієнтом оригіналу рахунку.

На підтвердження виконання умов вищевказаного договору, позивачем надано акт № 1 прийому-передачі послуг правничої допомоги від 11.02.2022, рахунок-фактуру №1 від 11.02.2022.

За змістом акту № 1 прийому-передачі послуг правничої допомоги від 11.02.2022, адвокатом надано такі послуги та витрачено наступну кількість годин по справі №420/25098/21: підготовка та подача позову 10 год вартістю 10000,00 грн; підготовка і подача доповнення до позову 3 год вартістю 3000,00 грн; підготовка та подача відповіді на відзив 4 год вартістю 4000,00 грн; підготовка та подача відповіді на пояснення 4 год вартістю 4000,00 грн, а всього вартість наданих адвокатом послуг становить 21000,00 грн.

Слід зазначити, що згідно з ч. 9 ст. 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до статті 30 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI Про адвокатуру та адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз наведених законодавчих положень дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Такий самий висновок сформульований Верховним Судом, зокрема, у постановах від 26 січня 2023 року у справі №280/3242/19, від 19 січня 2023 року у справі №1.380.2019.003790, від 30 листопада 2022 року у справі №520/11678/21.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Lavents v. Latvia» (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

У справі «East/West Alliance Limited» проти України Європейський суд з прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір був обґрунтованим. Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд, не може бути обов`язковою для суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою.

З огляду на викладене, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката.

Перевіривши обґрунтованість заявлених позивачем до відшкодування витрат у розрізі видів наданих адвокатом послуг, складність юридичних питань, які були предметом дослідження в суді, суд вважає заявлений позивачем до відшкодування розмір правової допомоги частково необґрунтованим та, як наслідок, завищеним, а, відтак, таким, що підлягає зменшенню.

Розумно обґрунтованими, на думку суду, є витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10500,00 грн, які підлягають компенсації позивачу за рахунок Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), оскільки дана сума є співмірною до предмету спору і ціни позову, складності даної справи та об`єму виконаних робіт.

Відтак, суд доходить висновку, що на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10500,00 грн.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідний центр радіотехнічних та оптико-електронних систем «Обрій» до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «СП «АТАД К», про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 698 від 25 червня 2021 року «Про присвоєння поштової адреси об`єкту нерухомості у місті Києві».

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (вул. Хрещатик, 32, м. Київ, 01001, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідний центр радіотехнічних та оптико-електронних систем «Обрій» (вул. Василя Стуса, 2Б, м. Одеса, 65033, ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2477 (дві тисячі чотириста сімдесят сім) грн 00 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (вул. Хрещатик, 32, м. Київ, 01001, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідний центр радіотехнічних та оптико-електронних систем «Обрій» (вул. Василя Стуса, 2Б, м. Одеса, 65033, ) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10500 (десять тисяч п`ятсот) грн 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя А.С. Пекний