Справа № 280/4672/23
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2023-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2023 року Справа № 280/4672/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Садового І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (проспект Соборний, буд.158-б, м. Запоріжжя, 69057; )

про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

28.06.2022 до Запорізького окружного адміністративного суду засобами поштового зв`язку надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), в якому позивач з урахуванням уточнень просить суд::

- визнати причини пропуску строку звернення до суду позивача до відповідача про визнання бездіяльності та зобов`язання вчинити дії поважними та поновити строк звернення до адміністративного суду з наведеним позовом;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову допомогу, що не підлягає оподаткуванню у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- в порядку підготовки справи до розгляду витребувати від відповідача пенсійну справу позивача з метою її огляду та перевірки фактів викладених у позовній заяві;

- судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 30.06.2023 позовну заяву було залишено без руху на підставі статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), позивачу було надано 10-денний строк з дня отримання вказаної ухвали для усунення недоліків позовної заяви. Позивачем усунено недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 07.08.2023 відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

У зв`язку з розглядом справи в порядку письмового провадження, відповідно до вимог частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Обґрунтування позовних вимог викладено в уточненій позовній заяві від 10.07.2023 (вх.№29665 від 12.07.2023). Зокрема зазначено, що з 14.11.2006 позивачу призначена пенсія за вислугу років як працівнику закладів охорони здоров`я у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ). Після досягнення пенсійного віку на загальних підставах у грудні 2021 року позивач звернулась до Управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV). З 10.12.2021 позивачу призначена та виплачується пенсія за віком відповідно до Закону №1058-ІV. Вказано, що при призначенні пенсії позивачу та в подальшому, при проведені перерахунку пенсії, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області не було призначено та виплачено позивачу грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Не погоджуючись із не нарахуванням та невиплатою зазначеної грошової допомоги позивач просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач заперечив проти позовних вимог та через підсистему «Електронний суд» подав до суду відзив на позовну заяву (вх.№36577 від 22.08.2023) в якому, зокрема, зазначено, що 14.11.2006 позивачу була призначена пенсія за вислугу років, а з 10.12.2021 пенсія за віком. Також зазначено, що перерахунок пенсії проведено відповідачем у відповідності до частини 3 статті 45 Закону №1058-IV при проведенні перерахунку у зв`язку із зміною виду пенсії позивачу було застосовано показник середньої заробітної плати за 2014-2016 роки. Водночас вказано, що на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22.07.2022 по справі № 280/3141/23 Головним управлінням Пенсійного фонду в Запорізькій області з 10.12.2021 перераховано пенсію за віком з урахуванням частини 2 статті 40 Закону №1058 із застосуванням показника середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, а саме за 2018-2020 роки, з урахуванням раніше виплачених сум. Враховуючи те, що позивачу було призначено пенсію за вислугу років, то положення пункту 7.1 Розділу XV Закону №1058 на неї не розповсюджується, оскільки головною умовою для отримання грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення є саме неотримання (не призначення) до моменту звернення за пенсією за віком будь-якої іншої пенсії. На підставі викладеного просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8-10).

З 14.11.2006 позивачу призначено пенсію за вислугу років згідно із статтею 55 Закону №1788-ХІІ.

З 02.01.2007 по 03.05.2017 виплата пенсії буда призупинена в зв`язку з працевлаштуванням. Надалі виплата пенсії за вислугу років поновлена з 04.05.2017 по 02.07.2017. З 03.07 виплата пенсії призупинена в зв`язку з працевлаштуванням.

10.12.2021 набувши пенсійного віку та маючи необхідний загальний стаж позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV.

З даних Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 22.07.2023 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України перерахувати з 10.12.2021 ОСОБА_1 пенсію за віком з урахуванням частини 2 статті 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із застосуванням показника середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, а саме за 2018-2020 роки, та здійснити виплату перерахованої пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.

10.07.2023 представником позивача - адвокатом Александровим О.О. подано адвокатський запит до Управління обслуговування громадян Відділу обслуговування громадян №7 Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з вимогою нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, що не підлягає оподаткуванню у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», однак на дату подання позовної заяви відповіді на адвокатський запит від 10.07.2023 не надходило.

Не погоджуючись із бездіяльністю відповідача щодо не нарахування та невиплати грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд дійшов наступних висновків.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Суд зазначає, що Закон України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

За приписами пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону №1058, особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV, та механізм її виплати визначає Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1191 (далі Порядок№1191).

За правилами пункту 5 Порядку №1191, грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01.10.2011 призначається пенсія за віком відповідно до Закону №1058-ІV та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону №1788-XII, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Таким чином, право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з:

1) наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу (від 25 до 30 років) роботи на певних визначених законодавством посадах;

2) вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також

3) неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-ІV будь-якого іншого виду пенсії.

Відповідно до пункту 7 Порядку№1191, виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати

Відповідно до правових висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 18.06.2021 по справі №328/1620/17 умовою наявності права на отримання вказаної грошової допомоги є відсутність факту отримання особою будь-якого іншого виду пенсії до моменту виходу на пенсію за віком, тобто в будь-який момент до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону №1058-ІV. Слід зазначити і про те, що законодавство не ставить право особи на отримання такої допомоги в залежність від розміру або тривалості отримання нею пенсії та часу її призначення, якщо такі обставини мали місце до виходу на пенсію за віком.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отримання вказаної грошової допомоги визначене законодавцем, як заохочувальний захід щодо осіб, які, отримавши право на призначення пенсії, виявили бажання працювати та одержувати пенсію з більш пізнього віку, тобто фактично відтермінували реалізацію права виходу на пенсію.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, за заявою позивача їй з 14.11.2006 вже призначалася пенсія за вислугу років відповідно до Закону №1788-XII, як працівнику закладів охорони здоров`я, виплата якої була призупинена у зв`язку із працевлаштуванням за спеціальністю.

Відповідно до наданої представником відповідача довідки від 15.08.2023 позивачу виплачено пенсію за вислугу років. Виплата пенсії за період з 14.11.2006 по 01.01.2007 була здійснена через поштове відділення 69013. У період з 02.01.2007 по 03.05.2017 виплата пенсії була призупинена в зв`язку із працевлаштуванням. Надалі виплата пенсії за вислугу років була поновлена з 04.05.2017 по 02.07.2017 та виплачена через АТ КБ «Приватбанк». Також вбачається, що з 03.07.2017 виплата пенсії призупинена у зв`язку із працевлаштуванням (а.с.61).

Тобто, до призначення позивачу пенсії за віком їй призначалася та виплачувалася пенсія за вислугу років, що позбавляє її права на отримання грошової допомоги на підставі пункту 7-1 розділу Прикінцевих положень Закону №1058-ІV.

Правова позиція щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладена у постановах Верховного Суду від 22.02.2018 у справі №310/3774/17, від 27.11.2018 у справі № 328/1619/17(2-а/328/80/17) та від 11.07.2019 у справі №350/294/16-а.

З огляду на вищевикладене, на підставі системного аналізу положень законодавства України та доказів наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що позивачу відмовлено в задоволенні позову, підстави для вирішення питання розподілу судових витрат згідно із статтею 139 КАС України відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (проспект Соборний, буд.158-б, м. Запоріжжя, 69057; ) про зобов`язання вчинити певні дії,- відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 25.09.2023.

Суддя І.В.Садовий