Справа № 420/5479/23
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2023-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5479/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Василяки Д.К., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аквафрост» (вул.. Центральна, 1-Е, с.Бурлача Балка, м.Чорноморськ, Одеська область, 68094, ) до Київської митниці (бульвар Вацлава Гавела, 8-А, м.Київ, 03124, код ЄДРПОУ ВП:43997555) про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Аквафрост» до Київської митниці в якому позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці (М/п «Вишневе) про коригування митної вартості товарів №UA100060/2023/000007/2 від 02.02.2023р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 01.08.2019р. року між Компанією JSC Benko Servisas (Слапсілес вілл., Литва, Постачальник) та ТОВ «Аквафрост» (Одеса, Україна, Покупець) був укладений Контракт №01/08/19-24, відповідно до умов якого Постачальник поставляє Товар, який вказується в Додатках до цього Контракту (п.1.1. Контракту).

В межах Контракту від 01.08.2019р. ТОВ «Аквафрост» в січні 2023р. погодив з постачальником поставку товару «Філе оселедця (Clupea harengus), морожене (метелик) зрізані паралельно хребту правий та лівий боки рибин, здвоєні без розтину по спинці (без голови, кишок, луски; зі шкірою; на спинках присутні плавці або залишки кісток (основ плавців) із дрібними кістками у м`язовій тканині, видалити які цілком неможливо та вилученими хребтами та реберними кістками. Не піддана тепловій обробці, не солона, без вмісту спецій (прянощів. Розмірний ряд: 5-8 шт/кг. Загальна вага нетто: 19 500 кг на загальну суму 29250, 00 дол. США, що засвідчено в Invoice №0047 від 20.01.2023р.

Поставка товару у здійснювалась на умовах FCA (вільний перевізник) м.Клайпеда, Латвія, згідно із Інкотермс 2010, зазначене означає: що товар вважається доставленим, як тільки Продавець надає товар доступним перевізнику або іншій особі визначеній Покупцем. Це підтверджено електронними митними деклараціями.

02.02.2023 року уповноважена Позивачем особа (ТОВ «Стар Брок») звернувся до митного посту «Вишневе» Київської митниці з електронною митною декларацією (ЕМД) №23UА16U9 та пакетом документів для митного оформлення товару.

Однак, в оформленні зазначеної електронної митної декларації відповідачем позивачу було відмовлено, в зв`язку із незгодою співробітників відповідача із заявленим уповноваженою особою позивача до оформлення вартістю товару.

Відповідачем 02.02.2023 р. було складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500110/2023/000096 та ухвалено рішення про коригування митної вартості товарів UА100060/2023/000007/2.

Як зазначив позивач, таке коригування митної вартості товару призвело до збільшення митних платежів, які повинен сплатити позивач за проведення процедури розмитнення зазначеного товару в розмірі 26054? 39 грн., про що зазначено в графі 47 митної декларації №23UA69U9 від 02.02.2023 року.

Позивач вказані дії відповідача вважає протиправними, в зв`язку з чим звернувся до суду.

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст. 262 КАС України.

Від відповідача надійшов відзив, в якому заперечує та просить відмовити у їх задоволенні в повному обсязі, з огляду на те, що 02.02.2023 до митного оформлення у відділ митного оформлення № 1 митного поста «Вишневе» декларантом ТОВ «Аквафрост» подано митну декларацію на товар «Філе оселедця (Clupea harengus), морожене (метелик) - зрізані паралельно хребту правий та лівий боки рибин, здвоєні без розтину по спинці (без голови, кишок, луски; зі шкірою; на спинках присутні плавці або залишки кісток основ плавців), із дрібними кістками у м`язовій тканині, видалити які цілком неможливо та вилученими хребтами та реберними кістками. Не піддана тепловій обробці, не солона, без вмісту спецій (прянощів). Розмірний ряд: 5-8шт/кг. Загальна вага нетто:19500 кг. Виробник: Vardin Pelagic P/F (FO-181). Країна виробництва: FO.», якій присвоєно номер UA1000060/2023/402416.

За результатами здійсненого контролю правильності визначення митної вартості на підставі розгляду поданих разом з митною декларацією UA1000060/2023/402416 документів встановлено, що документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості та невідповідності, що не дає можливості впевнитись в достовірності заявленої митної вартості, зокрема здійснити перевірку числових значень складових митної вартості товарів, а саме:

В п.1.1 зовнішньоекономічного контракту від 01.08.2019 № 01/08/19-17 поданого до митного оформлення вказано, що постачальник поставляє за цим договором товар, який вказується у додатках до цього контракту, відповідно до п.1.3 вказаного контракту - відсутні пакувальний лист та декларація виробника. Також відповідно до п.3.1 контракту відсутня проформа - інвойс та відповідно до п.5.3 відсутні умови платежу, які повинні зазначатись у інвойсі № BZ23 Nr./No 0047 від 20.01.2023. Дані документи декларантом до митного оформлення не надавались та інформація про них відсутня у гр. 44 МД. Відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 (реєстрація в Міністерстві юстиції України 18.06.2012 за № 984/21296) до документів, що підтверджують транспортні витрати можуть належати: - рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;

- банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;

- калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Для підтвердження витрат на транспортування декларантом надана тільки довідка про транспортно-експедиційні витрати від 01.02.2023 № 01/02.

Окрім цього відповідач звертає увагу, що відповідно до п. 5.2 контракту, покупець протягом 48 годин після оплати передає по факсу/e-mail копії платіжних документів або іншу інформацію про платіж. Згідно п.5.4 цього контракту платежі здійснюються як у вигляді передоплати, так і з відстрочкою платежу. Але Позивач не надав до митного органу, ні на момент подачі додаткових документів під час митного оформлення товару, ні на момент подачі позову ніяких підтверджуючих документів щодо оплати товару згідно інвойсу. Крім того, до митного органу не було надано ніяких документів щодо транспортних витрат, а також ніяких ні договорів, ні угод на транспортування товару. Також зазначаємо, що в експортній декларації країни відправлення зазначено ціну товару 27500,94 євро, а в інвойсі 27045,77 євро, тобто чому суми не збігають, Позивач ніде не пояснює.

Отже, надані до митного оформлення документи не містять достовірних та об`єктивних відомостей що підтверджують числові значення складових митної вартості, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена. Тому, відповідно до статті 58 МК України з поданих документів неможливо підтвердити заявлену митну вартість товарів..

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги позову, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив наступне: Товариство з обмеженою відповідальністю «Аквафрост» зареєстровано 20.10.2005 року та перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС в Одеській області, Чорноморська державна податкова інспекція.

Основним видом діяльності є 10.20 перероблення та консервування риби, ракоподібних і молюсків; 46.38 оптова торгівля іншими продуктами харчування, у тому числі рибою, ракоподібними та молюсками; 68.20 надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

Судом встановлено, що з метою здійснення господарської діяльності між ТОВ «Аквафрост» (Україна, покупець) та компанією JSC Benko Servisas (Литва, постачальник) було укладено контракт № 01/08/19-17 від 01.08.2019 року, відповідно до умов якого постачальник поставляє товар, який вказується у додатках до цього контракту. (п.1.1 Контракту) Поставка здійснюється на адресу покупця. Покупець приймає товар і бере на себе зобов`язання за розрахунками з постачальником. (п. 1.2 Контракту)

Відповідно до п. 1.3 контракту, товаросупровідні документи, які постачальник повинен надати покупцю за кожну партію товару: товарно-транспортна накладна (коносамент, СМR, авіанакладна, залізнична накладна) - 1 оригінал; сертифікат походження (загальної форми або EUR-1, якщо є) - 1 оригінал, 3 копії; якісний сертифікат виробника - 1 оригінал, 3 копії; декларація виробника - 1 оригінал, 3 копії; ветеринарний сертифікат затвердженої в Україні форми - 1 оригінал, виписаний на кожен контейнер /автомобіль окремо; пакувальний лист - 1 оригінал, 3 копії; інвойс - 3 оригінали.

Поставка товарів за цим договором повинна здійснюватися покупцеві. Терміни та умови поставки (відповідно до інкотермс 2010) обумовлюються в інвойсах до цього контракту. (п.3.2 контракту)

Ціни на поставлені товари повинні бути узгоджені сторонами. Вони вказуються в інвойсі і/або додатку на кожну поставку окремо. (п.4.1 контракту)

Сума, умови і валюта платежу також повинні вказуватися в інвойсі або в додатку до контракту на кожну конкретну поставку товару. (п.5.3 контракту)

Платежі по даному контракту можуть здійснюватися як у вигляді передоплати, так і з відстрочкою платежу. (п.5.4 контракту)

Товари повинні бути відправлені в експортній упаковці, що відповідає типу товару та стандарту країни постачальника (п.6.1 контракту)

Маркування товару обумовлюється сторонами додатково до кожної окремої поставки. (п. 6.2 контракту)

Також, судом встановлено, що 25.04.2019 року між позивачем та ТОВ «СТАР БРОК СЕРВІС» (виконавець) було укладено договір № 25-04-19 про надання послуг по декларуванню та митному оформленні товарів.

Так, на виконання умов зовнішньоекономічного контракту, постачальником було поставлено товар згідно Інвойсу № BZ23 №0047 від 20.01.2023 року загальною вагою 19500 кг, за ціною 1500 дол. США, на загальну суму відповідно до курсу Євро 27045,77 Євро.

Також у вказаному інвойсі зазначено, що поставка відбувається на підставі контракту № 01/08/19-17 від 01.08.2019 року та на умовах FCA Клайпеда.

Відповідно до довідки №1/02 від 01.02.2023 року наданої ТОВ «СП ЄВРОТРЕЙД» зазначено, що автопоїзд держ. № КА6952CH/AA9761ХК, виконує перевезення вантажу за маршрутом: м. Клайпеда (Литва) м. Київ (Україна); Транспортні витрати по перевезенню вантажу з м. Клайпеда (Литва) - до пункту перетину кордону Ягодин (Україна), складають 48000, 00 гривень; Транспортні витрати по перевезенню вантажу п/п Ягодин (Україна) - до м. Київ (Україна), складають 10000, 00 гривень; Страхування вантажу не проводилось. Вартість навантажувальних робіт за рахунок відправника.

02.02.2023 року представником позивача подано електронну митну декларацію 23UA16U9 разом з необхідним пакетом документів для митного оформлення товару.

До митної декларації позивачем було надано: рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) BZ23 №0047 від 20.01.2023; Сертифікат якості (Certificate of quality) від 20.01.2023р.; Автотранспортна накладна (Road consignment note) б/н від 30.01.2023; Сертифікат про походження товару (Certificate of origin) AR 530482932 від 13.01.2023р.; Документ, що підтверджує вартість перевезення №01/02 від 20.01.2023р.; Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, №01/08/19-17 від 01.08.2019; Договір про надання послуг митного брокера 25-04-19 від 25.04.2019р.; інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації №9513991 від 02.02.2023 р.; ветеринарний сертифікат №LT0319848/L2-2114.

Сторонами не заперечується, що на запит відповідача про надання додаткових документів позивачем було надано лист про відмову у наданні додаткових пояснень та документів.

Суд встановив, що Київською митницею 02.02.2023 року за результатами розгляду поданих документів прийнято рішення про коригування митної вартості товару №UA100060/2023/000007/2 та винесено картку відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500110/2023/000096.

Підставами для коригування митної вартості зазначено, що в п.1.1 зовнішньоекономічного контракту від 01.08.2019 № 01/08/19-17 поданого до митного оформлення вказано, що постачальник поставляє за цим договором товар, який вказується у додатках до цього контракту, відповідно до п.1.3 вказаного контракту відсутні пакувальний лист та декларація виробника. Також відповідно до п.3.1 контракту відсутня проформа інвойс та відповідно до п.5.3 відсутні умови платежу, які повинні зазначатись у інвойсі № BZ23 Nr./№ 0047 від 20.01.2023. Дані документи декларантом до митного оформлення не надавались та інформація про них відсутня у гр. 44 МД. Відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 (реєстрація в Міністерстві юстиції України 18.06.2012 за № 984/21296) до документів, що підтверджують транспортні витрати можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. Для підтвердження витрат на транспортування декларантом надана тільки довідка про транспортно- експедиційні витрати від 01.02.2023 № 01/02.

Не погодившись з прийнятими рішеннями митного органу, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Перевіряючи правомірність заявлених позовних вимог, проаналізувавши положення чинного законодавства України, що регулює спірні правовідносини, враховуючи обставини справи, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню повністю, з огляду на таке.

Спірні правовідносини регулюються Митним кодексом України.

Відповідно до ст. 1 Митного кодексу України (далі - МК України) законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Статтею 543 МК України визначено, що безпосереднє здійснення державної митної справи покладається на органи доходів і зборів.

До митної справи, відповідно до ст.7 МК України відносяться, крім іншого, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення.

Згідно з п. 23, 24 ст. 4 МК України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Згідно з положеннями Митного кодексу України митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою є відповідно до ст. 49 МК України, їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 статті 52 Митного кодексу України встановлено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до п. 2 ч. 2 зазначеної статті Кодексу декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно з ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною 2 цієї статті Кодексу передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи.

Таким чином, митний орган має право вимагати від декларанта додаткові документи при наявності визначених законом підстав, визначених ч. 3 ст. 53 МК України.

Частиною першою статті 337 МК України визначено, що перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.

Частиною 4 ст. 337 МК України визначено, що контроль із застосуванням системи управління ризиками - це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі з використанням інформаційних технологій) поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Суд встановив, та матеріалами справи підтверджено, що на виконання вимог ст. 54 Митного кодексу України при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача митним органом було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у графі 33 рішення про корегування митної вартості товарів № UA100060/2023/000007/2 від 02.02.2023, а саме:

п.1.1 зовнішньоекономічного контракту від 01.08.2019 № 01/08/19-17 поданого до митного оформлення вказано, що постачальник поставляє за цим договором товар, який вказується у додатках до цього контракту, відповідно до п.1.3 вказаного контракту відсутні пакувальний лист та декларація виробника. Також відповідно до п.3.1 контракту відсутня проформа інвойс та відповідно до п.5.3 відсутні умови платежу, які повинні зазначатись у інвойсі № BZ23 Nr./№ 0047 від 20.01.2023. Дані документи декларантом до митного оформлення не надавались та інформація про них відсутня у гр. 44 МД. Відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 (реєстрація в Міністерстві юстиції України 18.06.2012 за № 984/21296) до документів, що підтверджують транспортні витрати можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. Для підтвердження витрат на транспортування декларантом надана тільки довідка про транспортно- експедиційні витрати від 01.02.2023 № 01/02.

Таким чином, оскільки надані позивачем документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, зазначені обставини виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов ч.1 ст. 54 МК України та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст. 53 МК України додаткові документи та відомості.

Суд встановив, та сторонами не заперечується, що на запит відповідача про надання додаткових документів позивачем було надано лист про відмову у наданні додаткових пояснень та документів.

Оцінивши докази, що надані сторонами в межах предмету доказування, проаналізувавши положення Митного кодексу України, суд дійшов такого висновку.

Стосовно зазначення митним органом що «в .1.1 зовнішньоекономічного контракту від 01.08.2019 № 01/08/19-17 поданого до митного оформлення вказано, що постачальник поставляє за цим договором товар, який вказується у додатках до цього контракту, відповідно до п.1.3 вказаного контракту відсутні пакувальний лист та декларація виробника. Також відповідно до п.3.1 контракту відсутня проформа інвойс та відповідно до п.5.3 відсутні умови платежу, які повинні зазначатись у інвойсі № BZ23 Nr./№ 0047 від 20.01.2023. Дані документи декларантом до митного оформлення не надавались та інформація про них відсутня у гр. 44 МД. » , суд зазначає таке.

Як вже було встановлено судом, відповідно до п. 1.3 контракту, товаросупровідні документи, які постачальник повинен надати покупцю за кожну партію товару: товарно-транспортна накладна (коносамент, СМR, авіанакладна, залізнична накладна) - 1 оригінал; сертифікат походження (загальної форми або EUR-1, якщо є) - 1 оригінал, 3 копії; якісний сертифікат виробника - 1 оригінал, 3 копії; декларація виробника - 1 оригінал, 3 копії; ветеринарний сертифікат затвердженої в Україні форми - 1 оригінал, виписаний на кожен контейнер /автомобіль окремо; пакувальний лист - 1 оригінал, 3 копії; інвойс - 3 оригінали.

Позивач стверджує, що при здійсненні митного оформлення товару ним до митного органу було надано всі наявні в нього документи га підтвердження здійснення господарської операції та отримання товару на підставі договору, а саме: рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) BZ23 №0047 від 20.01.2023; Сертифікат якості (Certificate of quality) від 20.01.2023р.; Автотранспортна накладна (Road consignment note) б/н від 30.01.2023; Сертифікат про походження товару (Certificate of origin) AR 530482932 від 13.01.2023р.; Документ, що підтверджує вартість перевезення №01/02 від 20.01.2023р.; Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, №01/08/19-17 від 01.08.2019; Договір про надання послуг митного брокера 25-04-19 від 25.04.2019р.; інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації №9513991 від 02.02.2023 р.; ветеринарний сертифікат №LT0319848/L2-2114.

А тому, твердження відповідача про ненадання вказаних документів відхиляються судом у зв`язку з тим, що такі документи були надані.

Щодо твердження відповідача, що у інвойсі відсутні умови платежу та до митного оформлення не було надано документів на підтвердження здійснення оплати за товар, суд зазначає, що відповідно до п. 5.3 та 5.4 вказаного контракту сума, умови і валюта платежу також повинні вказуватися в інвойсі або в додатку до контракту на кожну конкретну поставку. Платежі по даному контракту можуть здійснюватися як у вигляді передоплати, так і з відстрочкою платежу. Так, дослідивши надану до суду копію інвойсу судом було встановлено, що в ньому містяться платіжні реквізити для оплати за товар, кількість, вага та ціна замовленого товару.

Таким чином, з урахуванням п. 5.4 Контракту, можна дійти висновку, що на час митного оформлення товару оплата за товар не відбулась, адже контрактом передбачена можливість відстрочення платежу. А так як, сторони договору вільні у виборі умов контракту, суд доходить висновку, що вказані доводи відповідача є необґрунтованими.

А також, стосовно не надання документів на підтвердження понесених позивачем транспортних витрат, суд зазначає, що терміни та умови поставки (відповідно до інкотермс 2010) обумовлюються в інвойсах до цього контракту відповідно до п.3.2 контракту.

Так, відповідно до інвойсу № BZ23 Nr./No0047 від 20.01.2023 вказано умови поставки FCA Klaipeda.

Відповідно до міжнародних правил Інкотермс 2010 FCA (вільний перевізник) - продавець поставляє і передає товари в зазначені терміни і місце передачі, а покупець приймає їх, якщо всі умови дотримані.

Декларантом на підтвердження здійснення перевезення товару до необхідного місця прийому товару до митного оформлення було надано довідку за підписом директора ТОВ «СП ЄВРОТРЕЙД» зазначено, що автопоїзд держ. № КА6952CH/AA9761ХК, виконує перевезення вантажу за маршрутом: м. Клайпеда (Литва) м. Київ (Україна); Транспортні витрати по перевезенню вантажу з м. Клайпеда (Литва) - до пункту перетину кордону Ягодин (Україна), складають 48000, 00 гривень; Транспортні витрати по перевезенню вантажу п/п Ягодин (Україна) - до м. Київ (Україна), складають 10000, 00 гривень; Страхування вантажу не проводилось. Вартість навантажувальних робіт за рахунок відправника.

Відтак, твердження відповідача щодо неможливості перевірки відомостей, що підтверджують вартість транспортних витрат є безпідставними та необґрунтованими.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» зовнішньоекономічний договір (контракт) - домовленість двох або більше суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов`язків у зовнішньоекономічній діяльності;

Сторони є вільними в укладенні зовнішньоекономічного договору, а тому відсутність прямо зазначеної статті щодо надання знижки покупцю у контракті або відсутність узгодження у письмовій формі наданої знижки, яка чітко передбачена інвойсом, не може вплинути на митну вартість імпортованого товару та свідчити про недостовірність наданих позивачем документів на підтвердження митної вартості товару.

Таким чином, суд доходить висновку, що позивачем було надано всі наявні документи на підтвердження заявленої ціни товару.

З урахуванням наведених та встановлених судом обставин, вказані в рішенні доводи відповідача є безпідставними та відхиляються судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 МК України документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються органу доходів і зборів українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Органи доходів і зборів вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.

Суд вважає, що надані позивачем документи та дані, які в них містяться є достатніми для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації.

Частинами 4, 5 статті 58 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

В частині 10 статті 58 Митного кодексу України наведені витрати (складові митної вартості), які додаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, до яких зокрема, віднесені витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Пунктами 2, 3 частини 2 статті 53 Митного кодексу України передбачено, що до документів, які підтверджують митну вартість товарів, відносяться зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу).

В пункті 21 розділу VII Рекомендацій Європейської економічної комісії ООН "Формуляр-зразок уніфікованого рахунку - для міжнародної торгівлі" (ЕСЕ/TRADE/148) (Женева, вересень 1983 року) зазначено, що точний зміст переліку витрат залежить від застосовуваних умов поставки.

В пункті 22 розділу VII Рекомендацій Європейської економічної комісії ООН "Формуляр-зразок уніфікованого рахунку - для міжнародної торгівлі" (ЕСЕ/RADE/148) (Женева, вересень 1983 року) показано, у якому порядку можуть зазначатися суми по рахунку, додаткові витрати та вирахування (в тому числі зазначаються витрати на навантаження товарів, пов`язані з їх транспортуванням до порту ввезення на митну територію України та інші витрати).

Пунктом 2 частини 2 статті 52 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI встановлено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Вище викладені встановлені судом обставини, підтверджені застосованими нормами матеріального права спростовують доводи відповідача щодо недостатності поданих митниці документів для визначення митної вартості товару за основним методом.

Відповідно до частини 5 статті 55 Митного кодексу України декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів.

Також, згідно з ч.4 статті 57 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-УІ застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Частиною першою статті 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів: в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); г) резервний.

Відповідно до частин 2, 3 статті 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи викладене, а також те, що позивачем надано достатньо належним чином оформлених документів для підтвердження митної вартості товару за основним методом, суд вважає, що позовні вимоги належать задоволенню повністю.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи із системного аналізу вищевказаних норм права та встановлених судом обставин, підтверджених наявними в матеріалах справи доказами, суд дійшов висновку, що контролюючий орган приймаючи рішення про коригування митної вартості товарів № UA100060/2023/000007/2 від 02.02.2023 року діяв всупереч та не у відповідності до вимог чинного законодавства, тому суд визнає його протиправним та скасовує.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем виступала його посадова чи службова особа. Враховуючи висновки суду про задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у розмірі 2684 грн.

Керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 139, 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Аквафрост» (вул.. Центральна, 1-Е, с.Бурлача Балка, м.Чорноморськ, Одеська область, 68094, ) до Київської митниці (бульвар Вацлава Гавела, 8-А, м.Київ, 03124, код ЄДРПОУ ВП:43997555) про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці про коригування митної вартості товарів № UA100060/2023/000007/2 від 02.02.2023 року.

Стягнути з Київської митниці (бульвар Вацлава Гавела, 8-А, м.Київ, 03124, код ЄДРПОУ ВП:43997555) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аквафрост» (вул.. Центральна, 1-Е, с.Бурлача Балка, м.Чорноморськ, Одеська область, 68094, ) сплачений судовий збір у розмірі 2684 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.К. Василяка