Справа № 160/12167/23
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2023-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турової О.М.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
02.06.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
Крім того, у власній позовній заяві позивач висловив клопотання, яким просив суд встановити судовий контроль за виконанням рішення суду, шляхом подання відповідачем звіту про виконання рішення суду у строк 30 днів.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ).
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.09.2022р.у справі №160/9498/22 позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, задоволено, визнано дії Управління Служби безпеки України Дніпропетровській області щодо відмови виготовити та надати ОСОБА_1 довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2022 рік, за посадою «помічник начальник Управління з координації антитерористичної діяльності Управління СБ України Дніпропетровській області» або аналогічною штатній посаді, яку займав перед звільненням, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.19921 р. № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяки інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядовою і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.01.2022 р. основного розміру пенсії, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних, осіб, встановленою Законом на 01 січня календарного року (на 01 січня 2022 року становить 2481 грн.), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками №1,12,13,14 протиправними; зобов`язано Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області (ЄДРПОУ № 20001496) виготовити та надати ОСОБА_1 (РНОКПП № НОМЕР_1 ) довідку про розмір його і ротової о забезпечення станом на 01.01.2022 рік, за посадою - «помічник начальника Управління з координації антитерористичної діяльності Управління СБ України у Дніпропетровській області» або аналогічною штатній посаді, яку займав перед звільненням, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.01.2022 р. основною розміру пенсії шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року (на 01 січня 2022 року становить 2481 грн.), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.10.2022р. виправлено технічну описку в тексті рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2022 р. у справі 160/9498/22 за позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії та по тексту рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 липня 2022 р. по справі 160/9498/22 зазначено замість: «Зобов`язати Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області (ЄДРПОУ № 20001496) виготовити та надати ОСОБА_1 (РНОКПП № НОМЕР_1 ) довідку про розмір його і ротової о забезпечення станом на 01.01.2022 рік, за посадою - «помічник начальника Управління з координації антитерористичної діяльності Управління СБ України у Дніпропетровській області» або аналогічною штатній посаді, яку займав перед звільненням, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.01.2022 р. основною розміру пенсії шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року (на 01 січня 2022 року становить 2481 грн.), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.» - «Зобов`язати Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області (ЄДРПОУ № 20001496) виготовити та надати ОСОБА_1 (РНОКПП № НОМЕР_1 ) довідку про розмір його грошового забезпечення станом на 01.01.2022 рік, за посадою - «помічник начальника Управління з координації антитерористичної діяльності Управління СБ України у Дніпропетровській області» або аналогічною штатній посаді, яку займав перед звільненням, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.01.2022 р. основною розміру пенсії шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року (на 01 січня 2022 року становить 2481 грн.), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.».

Вказане рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.09.2022р. у справі №160/9498/22 набрало законної сили 08.10.2022р.

Ухвала Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.10.2022р набрала законної сили 17.10.2022р.

В подальшому, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.12.2022 року у справі №160/17751/22 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 перерахувати та виплатити пенсію на підставі довідки Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області від 17.10.2022 №55/11/202-217; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати та виплатити з 01.02.2022 пенсію ОСОБА_1 на підставі довідки Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області від 17.10.2022 № 55/11/202-217, у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 27.03.2023 року у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надання додаткового часу для усунення недоліків апеляційної скарги на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2022 р. у справі № 160/17751/22 відмовлено та апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2022 р. в адміністративній справі №160/17751/22 повернуто особі, яка її подала.

Враховуюче вищенаведене, вказане рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.12.2022 року у справі №160/17751/22 набрало законної сили 23.03.2023р.

На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.12.2022 року у справі №160/17751/22, яке набрало законної сили, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до довідки Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області від 17.10.2022 №55/11/202-217 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій.

Разом з тим, під час вищевказаного перерахунку пенсії позивача відповідач обмежив пенсію позивача максимальним розміром.

27.03.2023 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з адвокатським запитом, зокрема, щодо надання інформації чи здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області від 17.10.2022 № 55/11/202-217.

Листом «Про надання інформації» від 16.04.202023 року за вих. №0400-010202-8/50719 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило ОСОБА_1 про те, що з 01.05.2023 року виплата пенсії буде здійснюватись йому у розмірі 20930,00грн, який обчислено на виконання рішення суду.

Не погодившись із такою відповіддю, позивач повторно 27.04.2023 року звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області з заявою, в якій, зокрема, просив здійснити з 01.02.2022р. виплату пенсії, на підставі довідки Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області від 17.10.2022 №55/11/202-217, відповідно до діючого законодавства, а саме без обмеження максимальним розміром пенсії, у сумі 40 436грн 88коп.

Листом від 26.05.2023р. за вих.№24387-17952/М-01/8-0400/22 ГУ ПФУ в Дніпропетровській області повідомило позивача про те, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.12.2022 року у справі №160/17751/22 здійснено перерахунок його пенсії з 01.02.2022 року в розмірі 70% від грошового забезпечення 48087,00грн., вказаного у довідці Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області від 17.10.2022 №55/11/202-217, при цьому, відповідачем зазначено, що розмір пенсії позивача розраховано з урахуванням максимального розміру пенсії, встановленого ст.43 Закону №2262-ХІІ, якою встановлено, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Незгода позивача зі здійсненням відповідачем перерахунку його пенсії з обмеженням його пенсії максимальним розміром, стала підставою для звернення до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробітті з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Так, спірнім в цій справі є питання наявності правових підстав для застосування відповідачем при здійсненні перерахунку пенсії позивача обмеження її максимальним розміром, передбаченого ст.2 Закону України від 08.07.2011р. №3668-VII «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі Закон №3668-VII).

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону №2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, вперше введено в дію Законом №3668-VI, який набрав законної сили 01.10.2011.

Відповідно до положень статті 2 Закону №3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України (92-15), законів України "Про державну службу" (3723-12), "Про прокуратуру" (1789-12), "Про статус народного депутата України" (2790-12), "Про Національний банк України" (679-14 ), "Про Кабінет Міністрів України" (2591-17), "Про дипломатичну службу" (2728-14), "Про службу в органах місцевого самоврядування" (2493-14), "Про судову експертизу" (4038-12 ), "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (796-12 ), "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів" (540/97-ВР), "Про наукову і науково-технічну діяльність" (1977-12), "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (2262-12), "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (1058-15), "Про пенсійне забезпечення" (1788-12), "Про судоустрій і статус суддів" (2453-17), Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України" (379/95-ВР), не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Водночас, Законом №3668-VI внесено зміни у статтю 43 Закону №2262-XII, яку викладено в редакції Закону №3668-VI, а саме: максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII.

Згідно з пунктом 2 резолютивної частини вказаного Рішення положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто 20.12.2016.

Конституційний Суд України у Рішенні від 20.12.2016 №7-рп/2016, яким визнав таким, якими, що не відповідають статті 17 Конституції України, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262, виходив із того, що норми-принципи частини п`ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, зокрема у зв`язку з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені. При цьому Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону №2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, введено в дію Законом №3668-VI, яким внесено зміни у статтю 43 Закону №2262-XII, шляхом викладення її в редакції Закону №3668-VI.

Таким чином, положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII та положення частини першої статті 2 Закону №3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон №2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-XII) та є однаковими за змістом.

Конституційним Судом України у Рішенні від 20.12.2016 №7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає статті 17 Конституції України положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII.

При цьому, положення статті 2 Закону №3668-VI (у частині поширення її дії на Закон №2262-XII), які дублюють зміст частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

На момент виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між Законом №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 та Законом №3668-VI - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

При цьому суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах надано перевагу найменш сприятливому для позивача підходу та застосовано положення статті 2 Закону №3668-VI.

Оскільки норми вказаних законів неоднаково регулюють правовідносини щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців у частині обмеження їх пенсії максимальним розміром, суд доходить висновку, що вони суперечать одна одній.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 у справі №812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

Зважаючи на викладене, у цій справі застосуванню підлягають норми Закону №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, а не норми Закону №3668-VI.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 16.12.2021 у справі №400/2085/19 та постанові від 22.01.2022р. у справі №240/7087/20.

За приписами частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи зазначене, дії відповідача щодо обмеження максимальним розміром пенсії позивача, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом №2262-ХІІ, при перерахунку його пенсії з 01.02.2022 року в розмірі 70% від грошового забезпечення 48087,00грн., вказаного у довідці Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області від 17.10.2022 №55/11/202-217 та рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.12.2022 року у справі №160/17751/22, є протиправними.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За наведених обставин, враховуючи встановлення судом протиправності дій відповідача щодо обмеження пенсії позивача при її перерахунку з 01.02.2022 року максимальним розміром, з метою відновлення порушеного права позивача слід зобов`язати відповідача здійснити з 01.02.2022 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії на підставі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.12.2022 року у справі №160/17751/22 та довідки Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області від 17.10.2022 № 55/11/202-217, виходячи з розрахунку 70% вказаного у цій довідці грошового забезпечення, без обмеження максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

Що стосується клопотання позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення суду, суд зазначає таке.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно із частинами першою та другою статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, наведеною нормою Кодексу адміністративного судочинства України передбачено право суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Однак, позивачем не наведено, а судом не встановлено, що загальний порядок виконання судового рішення не дасть очікуваного результату, або що відповідач не виконає рішення суду або буде ухилятися від його виконання.

Оскільки позивач не навів обґрунтованих доводів та не надав доказів, що підтверджують необхідність застосування процесуального інституту судового контролю за виконанням судового рішення, суд дійшов висновку про відсутність на даний час підстав для встановлення судового контролю у цій справі.

Таким чином, суд дійшов висновку, що клопотання позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст.139 КАС України, суд зазначає, що позивач у справі, що розглядається, звільнений від сплати судового збору на підставі п.13 ст.5 Закону України Про судовий збір, тому судовий збір останнім сплачено не було, а отже відсутні підстави для здійснення розподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 72-74, 77, 241-246, 250, 260-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, місцезнаходження: вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, місцезнаходження: вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094) щодо обмеження максимальним розміром пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) при її перерахунку з 01.02.2022р. на підставі довідки Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області від 17.10.2022 № 55/11/202-217 від 17.10.2022 № 55/11/202-217 та рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.12.2022 року у справі №160/17751/22.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, місцезнаходження: вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094) здійснити з 01.02.2022р. перерахунок та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) пенсії на підставі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.12.2022 року у справі №160/17751/22 та довідки Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області від 17.10.2022 № 55/11/202-217, виходячи з розрахунку 70% вказаного у цій довідці грошового забезпечення, без обмеження максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні клопотання позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: О.М. Турова