Справа № 480/1546/23
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2023-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

25 вересня 2023 р. Справа № 480/1546/23

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шевченко І.Г., розглянувши в приміщенні суду в м. Суми заяву позивача про відвід судді у справі за позовом ОСОБА_1 до Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області про визнання протиправними дії суб`єкта владних повноважень зі скасуванням рішення органу місцевого самоврядування.,-

В С Т А Н О В И В:

До Сумського окружного адміністративного суду через представника - Нежевело Валентину Вікторівну, звернулася ОСОБА_1 з позовом до Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області, в якій просила:

1) визнати протиправними дії Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області щодо:

прийняття рішення четвертої сесії восьмого скликання від 26.02.2021 «Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за її фактичним використанням» про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за її фактичним використанням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код 03.07) орієнтовною площею 0,10 га (кадастровий номер :03:008:0439), розташованої за адресою АДРЕСА_1 , на території Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області, та щодо

замовлення робіт по складанню (виконанню) технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за її фактичним використанням за адресою АДРЕСА_1 , на території Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області;

2) визнати незаконним та скасувати рішення четвертої сесії восьмого скликання Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області від 26.02.2021р. «Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за її фактичним використанням».

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 28.02.2023 позовну заяву залишено без руху (а.с.17), а ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 08.03.2023 позовну заяву повернуто позивачу (а.с.20).

Втім, постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 11.08.2023 ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 08.03.2023 було скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду (а.с.152-155).

Справа до Сумського окружного адміністративного суду з апеляційної інстанції надійшла 22.09.2023.

Поряд з цим, 22.08.2023 до Сумського окружного адміністративного суду від позивача до суду надійшла заява про відвід судді, вмотивована тим, що позиція суду першої інстанції, викладена в ухвалі від 28.02.2023 про залишення позову без руху, є помилковою та явно упередженою. При тому, що Другий адміністративний апеляційний суд в ухвалі від 11.08.2023 зазначив, що "проаналізувавши підстави для залишення позовної заяви без руху, та як наслідок її повернення, предмет та підстави позову, а також доводи апелянта, колегія суддів вважає, що такі недоліки можуть бути усунуті в процесі підготовки справи до судового розгляду, оцінені при вирішені справи по суті. Недоліків, які перешкоджають розгляду справи по суті, і не можуть бути усунені в процесі підготовки справи до судового розгляду, судом першої інстанції не наведено".

Тому позивач вважає, що такі дії з боку судді Сумського окружного адміністративного суду Шевченко І.Г. є явним порушенням прав та законних інтересів позивача, суб`єктивним проявом до сторони позивача, та проявом неналежного чинення правосуддя. Таке ставлення до сторони позивача є неприпустимим, та таким, що порушує права та інтереси сторони позивача.

Вже на етапі відкриття провадження, вбачається порушення прав позивача, а також вбачаються з боку головуючого по справі судді Шевченко І.Г. протиправні процесуальні дії, на чому акцентовано і Другим апеляційним адміністративним судом за результатами оскарження в апеляційному порядку ухвали суду про залишення без руху позовної заяви, тому довіри до такого суду немає.

Такі дії суду призвели, в тому числі, до необґрунтованого затягування вирішення позовних вимог позивача в межах судового розгляду справи, в тому числі до необхідності вчинення позивачем додаткових судових витрат в межах апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції про залишення без руху позовної заяви.

Відповідно до положень статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Дослідивши подану заяву про відвід головуючого судді Шевченко І.Г., суд дійшов наступних висновків.

Так, метою запровадження інституту відводу судді (суддів) від розгляду справи є гарантування безсторонності суду, зокрема, з ціллю запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Практика цього Суду свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин, сумнівів у неупередженості конкретного судді (пункті 45-50 рішення ЄСПЛ у справі "Морель проти Франції"; пункт 23 рішення ЄСПЛ у справі "Пескадор Валеро проти Іспанії") або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (пункт 40 рішення ЄСПЛ у справі "Лука проти Румунії"), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (пункт 44 рішення ЄСПЛ у справі "Ветштайн проти Швейцарії"; пункт 30 рішення ЄСПЛ у справі "Пабла Кю проти Фінляндії"; пункт 96 рішення ЄСПЛ у справі "Мікалефф проти Мальти").

ЄСПЛ в пункті 49 рішення у справі "Білуха проти України" вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно об`єктивного критерію цей суд указує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункт 52 рішення у справі "Білуха проти України").

Так, підстави для відводу (самовідводу) судді визначено статтею 36 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до частини першої якої суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Згідно з ч.3 ст.39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Підставою заявленого позивачем відводу головуючому у справі судді Шевченко І.Г. слугувала незгода ОСОБА_1 з ухвалою суду від 28.02.2023 про залишення позовної заяви без руху та з ухвалою суду від 08.03.2023 про повернення позовної заяви.

Втім, суд зазначає, що заявником не наведено і не доведено підстав, які б свідчили про пряму чи опосередковану заінтересованість судді в результаті розгляду справи. Заява не містить посилання на обставини, які за суб`єктивними чи об`єктивними критеріями виключають участь головуючого судді Шевченко І.Г. у розгляді справи за матеріалами цієї позовної заяви, відповідно до статті 36 КАС України, а доводи заяви зводяться до припущень та не доводять наявності обставин, які викликали б сумнів у неупередженості або об`єктивності судді при розгляді справи за матеріалами цієї позовної заяви.

У той же час відповідно до ч.4 ст.36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відтак, незгода позивача з процесуальними рішеннями судді не доводить наявності обставин, які викликали б сумнів у неупередженості або об`єктивності судді при розгляді даної справи та не може бути підставою для відводу судді.

Суд зазначає, що відвід судді як одна із гарантій права на справедливий суд повинен ґрунтуватися на очевидних обставинах, які викликають сумнів у його неупередженості або об`єктивності при розгляді конкретної справи. Водночас відвід повинен бути вмотивованим, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Обставини, які покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Сумнів у безсторонності судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечну недовіру до суду та відповідно зміну його складу. Не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

Мотиви заяви про відвід головуючого судді фактично зводяться до незгоди позивача з ухвалою суду від 28.02.2023 про залишення позовної заяви без руху та з ухвалою суду від 08.03.2023 про повернення позовної заяви.

При цьому, судом враховується, що позивач, у разі незгоди з процесуальним рішенням судді Шевченко І.Г., зокрема з ухвалою, що окремому оскарженню не підлягає, якою є ухвала суду про залишення позовної заяви без руху, не позбавлений можливості включити свої заперечення на них в апеляційну скаргу на рішення суду, що буде ухвалене за наслідками розгляду справи, у разі незгоди з ним.

Незгода позивача з ухвалою суду від 08.03.2023 про повернення позову, є підставою для оскарження такого рішення в апеляційному порядку, та саме суд апеляційної інстанції може надавати оцінку процесуальним діям судді, чим позивач скористалася.

Будь-яких інших належних обґрунтувань для відводу головуючого судді Шевченко І.Г., перелік яких визначено ст.36 КАС України, позивачем не наведено.

Таким чином, заявлені підстави для відводу судді Шевченко І.Г. у справі за матеріалами цієї позовної заяви не можуть вважатися обґрунтованими, оскільки не стосуються особистого відношення судді до результатів розгляду справи, а тільки відображають власну позицію позивача.

З приводу посилань позивача на не отримання представником позивача процесуальних документів суду першої інстанції в системі Електронний суд, суд вказує, що відповідно до п. 24 «Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи", затвердженого Рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 № 1845/0/15-21 (далі - Положення), підсистема "Електронний суд" (Електронний суд) - підсистема ЄСІТС, що забезпечує можливість користувачам у передбачених законодавством випадках відповідно до наявних технічних можливостей підсистеми ЄСІТС реалізованого функціоналу створювати та надсилати в електронному вигляді процесуальні чи інші документи до суду, інших органів та установ у системі правосуддя, а також отримувати інформацію про стан і результати розгляду таких документів чи інші документи.

В п. 37 Положення зазначається, що підсистема "Електронний суд" забезпечує можливість автоматичного надсилання матеріалів справ в електронному вигляді до Електронних кабінетів учасників справи та їхніх повірених.

До Електронних кабінетів користувачів надсилаються у передбачених законодавством випадках документи у справах, які внесені до автоматизованої системи діловодства судів (далі - АСДС) та до автоматизованих систем діловодства, що функціонують в інших органах та установах у системі правосуддя. Документи у справах надсилаються до Електронних кабінетів користувачів у випадку, коли вони внесені до відповідних автоматизованих систем у вигляді електронного документа, підписаного кваліфікованим підписом підписувача (підписувачів), чи у вигляді електронної копії паперового документа, засвідченої кваліфікованим електронним підписом відповідального працівника суду, іншого органу чи установи правосуддя (далі - автоматизована система діловодства).

Документи, які один з учасників справи надіслав до суду, іншого органу чи установи у системі правосуддя з використанням Електронного суду, в передбачених законодавством випадках автоматично надсилаються до Електронних кабінетів інших учасників справи чи їхніх повірених після реєстрації цих документів в АСДС або автоматизованих системах діловодства.

До Електронного кабінету користувачів надсилаються відомості, у тому числі про отримання та реєстрацію документів у справі, а також інші відомості, що призвели до зміни стану розгляду справи.

Особам, які не мають зареєстрованих Електронних кабінетів, документи у передбачених цим пунктом випадках можуть надсилатися засобами підсистем ЄСІТС на адресу електронної пошти, вказану такими особами під час подання документів до суду.

Судом згідно даних комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" встановлено, що відомості про користувача - Нежевело Валентину Володимирівну внесено до підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи як представника позивача ОСОБА_1 у адміністративній справі №480/1546/23, у зв`язку з чим Нежевело Валентина Володимирівна має доступ до всіх документів у цій справі в електронному вигляді, у т.ч. процесуальних.

Тому суд вважає, що заява позивача ґрунтується лише на суб`єктивних припущеннях та не містить об`єктивних доводів на підтвердження обставин для відводу суді на підставі статті 36 КАС України.

З огляду на наведене, суд не вбачає процесуальних підстав для задоволення заяви про відвід, та доходить висновку про її необґрунтованість.

Керуючись ст. ст. 36, 39, 40, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву про відвід судді Шевченко І.Г. у справі №480/1546/23 за позовом ОСОБА_1 до Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області про визнання протиправними дії суб`єкта владних повноважень зі скасуванням рішення органу місцевого самоврядування - визнати необґрунтованою.

Передати заяву про відвід судді Шевченко І.Г. у справі №480/1546/23 на автоматизований розподіл для визначення судді, який вирішуватиме питання про заявлений відвід, у відповідності до статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України, для розгляду заяви про відвід судді Шевченко І.Г.

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної скарги на рішення чи ухвалу суду, прийняту за наслідками розгляду справи.

Суддя І.Г. Шевченко