Справа № 240/9283/23
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2023 року м. Житомир справа № 240/9283/23

категорія 111020300

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Лавренчук О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Житомирській області до Приватного підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкової заборгованості,

встановив:

Головне управління ДПС у Житомирській області (далі - позивач) звернулось до суду з позовом про стягнення з Приватного підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 14743,65 грн.

В обґрунтування позову вказує, що відповідачу на підстав ст. 129 Кодексу відповідачу нарахована пеня по податку на доходи фізичних осіб у сумі 14743,65 грн. Головним управлінням ДПС у Житомирській області було надіслано податкову вимогу форми «Ф» № 520-25 від 16.11.2015, яка відповідачем в адміністративному та судовому порядках не оскаржувалась, у зв`язку з чим не вважається відкликаною у порядку ст.60 Кодексу. Просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2023 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення учасників справи.

До суду 15.05.2023 надійшла заява відповідача про застосування строків позовної давності. В обґрунтування заяви вказує, що вона припинила здійснення підприємницької діяльності, а такі відомості, як про ФОП було виключено з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ще в 2015 році, а тому строк позовної давності за штучно створеним боргом, який відповідно є безнадійним та підлягає списанню, - минув. Просить застосувати строки позовної давності до вимог позивача.

Відзив на позовну заяву надійшов до суду 15.05.2023. Заперечуючи позовні вимоги відповідач вказує, що у 2015 році державним реєстратором було здійснено державну реєстрацію виключення відомостей про фізичну особу - ОСОБА_2 , тобто з 2015 року відповідач втратила ознаки платника податку, а тому у контролюючого органу були відсутні підстави для нарахування податкових зобов`язань зі сплати податку на доходи фізичних осіб. Зазначає, що у період із 2018 по 2022 рік відповідачем не подавались будь-які декларації, а позивач у свою чергу не направив на користь відповідача жодних податкових повідомлень-рішень. Вважає, що суми грошових зобов`язань, які вказані у позові є неузгодженими, а доказів їх отримання відповідачем не надано. Зазначає, що відповідно до норм Цивільного кодексу України, філії та представництва не є юридичними особами, а тому позивач не може бути стороною у справі.

Заперечення на заяву про застосування строків давності надійшло до суду 19.05.2023. Відповідач зазначає, що відповідно до п. 101.1 ст. 101 ПК України, списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг. Відповідно до п. 101.2 ст. 101 ПК України під терміном "безнадійний" розуміється: податковий борг фізичної особи, яка: визнана у судовому порядку недієздатною, безвісно відсутньою або оголошена померлою, у разі недостатності майна, на яке може бути звернуто стягнення згідно із законом; померла, у разі недостатності майна, на яке може бути звернуто стягнення згідно із законом; понад 720 днів перебуває у розшуку ( пп.101.2.2 п. 101.2 ст. 101 ПК України). Окрім того, відповідач зазначає, що відповідно до приписі п. 3 розділу VІ "Прикінцеві положення" КАС України та підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України, для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Зазначає, що строк позовної давності не сплив.

Відповідь на відзив надійшла до суду 19.05.2023. Заперечуючи викладені у відзиві обставини, позивач вказує, що відповідно до приписів пп. 65.10.8 п. 65.10 ст. 65 ПК України, державна реєстрація (реєстрація) припинення підприємницької чи незалежної професійної діяльності фізичної особи або внесення до Державного реєстру запису про припинення такої діяльності фізичною особою не припиняє її зобов`язань, що виникли під час провадження підприємницької чи незалежної професійної діяльності, та не змінює строків, порядків виконання таких зобов`язань та застосування санкцій за їх невиконання. Відповідачу, згідно вимог ст. 129 ПК України в автоматичному режимі баз даних АІС «Податковий блок», які ведуться податковою службою, відповідно до фактів здійснення несвоєчасної сплати податкових зобов`язань відповідачем, за період з 22.06.2018 по 18.01.2022 було нарахована пеня з урахуванням вимог Закону України щодо періоду поширення корона вірусної хвороби на загальну суму 14 743,65 грн.

Ухвалою суду від 23.05.2023 витребувано у позивача докази.

Клопотання позивача про витребування доказів надійшло до суду 29.05.2023

Заперечення відповідача надійшли до суду 16.06.2023. Відповідач зауважує, що хоча контролюючий орган вказує про початок нарахування пені з 2018 року, однак насправді такий розрахунок починається з 05.10.2015, що відповідно і вказано у спірному розрахунку пені, який долучений до позовної заяви. Згідно ст. 129.9.1 ПКУ передбачено, що пеня не нараховується, а нарахована пеня підлягає анулюванню в таких випадках: закінчення 1095 дня, що настає за днем, коли у контролюючого органу відповідно до цього Кодексу виникло право нарахувати пеню платнику податків. Отже, фактично позивач хоче стягнути пеню за період з 05.10.2015 по 18.01.2022, що у свою чергу є недопустимим. Зазначає, що податкове повідомлення - рішення № від 13.08.2015, на підставі якого здійснювалось нарахування пені, до матеріалів справи не долучено, а тому зобов`язання є не узгодженим.

У період із 12.06.2023 по 07.07.2023 головуюча суддя перебувала у відпустці.

Розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними статтями 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву та відзив, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Встановлено, що постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2016 року №806/1882/16 вирішено: "стягнути з ОСОБА_2 на користь держави в особі Малинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області податковий борг у сумі 53444,91 грн".

У постанові суду від 03 листопада 2016 року №806/1882/16 вказано: "Наявність податкового боргу підтверджується наявними у матеріалах справи копією податкового повідомлення-рішення від 13.08.2015 №, яким позивачу збільшено грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування, на загальну суму 53444,91 грн у т.ч. 42619,93 грн - за основним платежем та 10824,98грн - за штрафними (фінансовими) санкціями, а також податкової вимоги від 16.11.2015 №520-25".

Вказана обставина спростовує твердження відповідача про відсутність узгоджених податкових зобов`язань.

Згідно інформації, що міститься у Витягу з АІС "Податковий блок", стягнення суми податкового боргу здійснювалось органами виконавчої служби в межах примусового виконання судового рішення.

У Витягу з АІС "Податковий блок", що міститься в матеріалах адміністративної справи, в межах виконавчого провадження:

- 26.01.2021 зараховано 351,63 грн згідно платіжного доручення №683 від 23.01.2021 (на вказану суму зменшено борг по ОП за актом нарахованим у минулих роках Податкове повідомлення - рішення № ); нарахована пеня 450,84 грн та штрафна санкція в розмірі 64,33 грн за невчасну сплату платежу по ст. 126 ПК України(а.с. 44);

- 18.02.2021 зараховано 351,63 грн згідно платіжного доручення №1489 від 17.02.2021 (на вказану суму зменшено борг по ОП за актом нарахованим у минулих роках Податкове повідомлення - рішення № ); нарахована пеня 456, 19грн та штрафна санкція в розмірі 64,33 грн за невчасну сплату платежу по ст. 126 ПК України (а.с. 45);

- 19.03.2021 зараховано 351,63 грн згідно платіжного доручення №2360 від 17.03.2021 (на вказану суму зменшено борг по ОП за актом нарахованим у минулих роках Податкове повідомлення - рішення № ); нарахована пеня 462, 94 грн та штрафна санкція в розмірі 64,33 грн за невчасну сплату платежу по ст. 126 ПК України (а.с. 45);

- 15.04.2021 зараховано 351,63 грн згідно платіжного доручення №3199 від 14.04.2021 (на вказану суму зменшено борг по ОП за актом нарахованим у минулих роках Податкове повідомлення - рішення № ); нарахована пеня 469,22 грн та штрафна санкція в розмірі 64,33 грн за невчасну сплату платежу по ст. 126 ПК України (а.с. 46);

- 27.05.2021 зараховано 351,63 грн згідно платіжного доручення №4249 від 26.05.2021 (на вказану суму зменшено борг по ОП за актом нарахованим у минулих роках Податкове повідомлення - рішення № ); нарахована пеня 478,99 грн та штрафна санкція в розмірі 64,33 грн за невчасну сплату платежу по ст. 126 ПК України (а.с. 46);

- 17.06.2021 зараховано 351,63 грн згідно платіжного доручення №5021 від 16.06.2021 (на вказану суму зменшено борг по ОП за актом нарахованим у минулих роках Податкове повідомлення - рішення № ); нарахована пеня 483,87 грн та штрафна санкція в розмірі 64,33 грн за невчасну сплату платежу по ст. 126 ПК України (а.с. 46-47);

- 10.08.2021 зараховано 337,09 грн згідно платіжного доручення №6219 від 07.08.2021 (на вказану суму зменшено борг по ОП за актом нарахованим у минулих роках Податкове повідомлення - рішення № ); нарахована пеня 292,92 грн та штрафна санкція в розмірі 67,42 грн за невчасну сплату платежу по ст. 126 ПК України (а.с. 47);

- 01.09.2021 зараховано 337,09 грн згідно платіжного доручення №7537 від 23.08.2021 (на вказану суму зменшено борг по ОП за актом нарахованим у минулих роках Податкове повідомлення - рішення № ); нарахована пеня 292,92 грн та штрафна санкція в розмірі 67,42 грн за невчасну сплату платежу по ст. 126 ПК України (а.с. 48);

- 23.10.2021 зараховано 674,18 грн згідно платіжного доручення №9574 від 21.10.2021 (на вказану суму зменшено борг по ОП за актом нарахованим у минулих роках Податкове повідомлення - рішення № ); нарахована пеня 585,82 грн та штрафна санкція в розмірі 134,84грн за невчасну сплату платежу по ст. 126 ПК України (а.с. 48);

- 01.12.2021 зараховано 337,09 грн згідно платіжного доручення №11489від 30.11.2021 (на вказану суму зменшено борг по ОП за актом нарахованим у минулих роках Податкове повідомлення - рішення № ); нарахована пеня 292,92 грн та штрафна санкція в розмірі 67,42 грн за невчасну сплату платежу по ст. 126 ПК України (а.с. 49);

- 23.12.2021 зараховано 351,62 грн згідно платіжного доручення №12546 від 21.12.2021 (на вказану суму зменшено борг по ОП за актом нарахованим у минулих роках Податкове повідомлення - рішення № ); нарахована пеня 305,56 грн та штрафна санкція в розмірі 70,33 грн за невчасну сплату платежу по ст. 126 ПК України (а.с. 49);

- 18.01.2022 зараховано 351,63 грн згідно платіжного доручення №423 від 16.01.2022 (на вказану суму зменшено борг по ОП за актом нарахованим у минулих роках Податкове повідомлення - рішення № ); нарахована пеня 305,56 грн (а.с. 43).

Суд відмічає, що відповідачем до суду не надано доказів добровільної сплати податкового боргу, визначеного податковим повідомленням - рішенням № від 13.08.2015.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Щодо твердження відповідача, що Головне управління ДПС у Житомирській області не може бути позивачем у справі, суд зазначає наступне.

Відповідач вказує, що відповідно до норм Цивільного кодексу України, філії та представництва не є юридичними особами, а тому позивач не може бути стороною у справі.

Суд вважає такий висновок відповідача помилковим з огляду на те, що юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, встановлює порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає Кодекс адміністративного судочинства України ( ч. 1 ст. 1 Кодексу адміністративного судочинства України ), а не Цивільний кодекс України.

Приписами п. 8 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі - КАС України) позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, або адміністратор за випуском облігацій, який подає позов до адміністративного суду на захист прав, свобод та інтересів власників облігацій відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки", а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 4 КАС України визначено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до ч. 4.ст. 5 КАС України суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Приписами п. 95.1. ст. 95 ПК України встановлено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Отже, Головне управління ДПС у Житомирській області може бути позивачем у даній адміністративній справі.

Щодо строків звернення до суду.

Частиною 1 статті 122 КАС України передбачено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Так, відносини у сфері оподаткування, права та обов`язки платників податків і зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження та обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до пункту 102.1 статті 102 ПК України, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Згідно з пунктом 102.4 статті 102 ПК України, у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

З вказаних норм у їх сукупності слідує, що за кожним податком і збором у платника податку виникає безумовний обов`язок сплатити суму такого податку чи збору у порядку і строки, визначені законом. Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. У разі виникнення у платника податку податкового боргу платник зобов`язаний його сплатити, а у разі не сплати - податковий обов`язок не є виконаним.

При цьому, стягнення коштів контролюючий орган має право ініціювати тільки в межах 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Податковий борг платника податків, стосовно якого минув цей строк давності, не може бути ініційований контролюючим органом до стягнення, оскільки безумовно вважається безнадійним.

Суд зауважує, що з матеріалів адміністративної справи вбачається, що податковий борг, який виник на підставі податкового повідомлення - рішення № платником податків не сплачено у повному обсязі.

Окрім того, відповідності до вимог абзацу 10 пункту 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 дію пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України (далі ПК України) зупинено на період дії воєнного, надзвичайного стану та доповнено ст. 102 ПК України п. 102.9.

Разом з цим, відповідно до п. 102.9 ст. 102 ПК України, на період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану, що вводиться в Україні, зупиняється перебіг строків, визначених цим Кодексом, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже, строк звернення до суду не пропущено.

Щодо спору.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються ПК України в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Згідно з пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України (пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Пунктом 57.3 ст. 57 ПК України встановлено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.

Згідно з п. 111.2 ст. 111 ПК України фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з ПКУ та іншими законами. Фінансова відповідальність, що встановлюється згідно з ПК України, застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

Фінансова відповідальність, що встановлюється згідно з іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, може застосовуватися у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені.

Пеня сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених ПК України або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (п.п. 14.1.162 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Пунктом 129.1 ст. 129 ПК України визначено, що нарахування пені розпочинається, зокрема:

- при нарахуванні контролюючим органом податкового зобов`язання у встановлених ПК України випадках, не пов`язаних з проведенням перевірки, або при нарахуванні контролюючим органом грошового зобов`язання, визначеного за результатами перевірки, починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків такого зобов`язання, визначеного в податковому повідомленні-рішенні згідно із ПКУ (п.п. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України);

- при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до ст. 50 ПК України, після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання (п.п. 129.1.3 п. 129.1 ст. 129 ПК України);

- при виявленні контролюючим органом за результатами перевірки, зокрема, несвоєчасної сплати, несплати (неперерахування) податковим агентом утриманих (нарахованих) податків до або під час виплати оподатковуваного доходу на користь нерезидента або іншого платника податків починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податковим агентом суми податкового зобов`язання, визначеного ПК України (п.п. 129.1.4 п. 129.1 ст. 129 ПК України).

З урахуванням п. 129.3 ст. 129 ПК України нарахування пені (крім пені, передбаченої підпунктами 129.1.2, 129.1.4 п. 129.1 ст. 129 ПК України) закінчується:

- у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, на відповідний рахунок платника податків, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань (п.п. 129.3.1 п. 129.3 ст. 129 ПК України);

- у день проведення взаєморозрахунків непогашених зустрічних грошових зобов`язань відповідного бюджету перед таким платником податків (п.п. 129.3.2 п. 129.3 ст. 129 ПК України);

- у день запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (при винесенні відповідної ухвали суду у справі про банкрутство або прийнятті відповідного рішення Національним банком України) (п.п. 129.3.3 п. 129.3 ст. 129 ПК України);

- у разі прийняття рішення щодо скасування або списання суми податкового боргу (його частини) (п.п. 129.3.4 п. 129.3 ст. 129 ПК України).

Абзацом 2 пп. 129.3.41 п. 129.3 ст. 129 ПК України визначено, що нарахування пені, передбаченої пп. 129.1.4 п. 129.1 ст. 129 ПК України, закінчується, зокрема, у разі виявлення контролюючим органом факту несвоєчасної сплати, несплати (неперерахування) визначених податковим агентом сум податкових зобов`язань у день сплати (погашення) податковим агентом цих сум податкових зобов`язань.

У разі часткового погашення податкового боргу сума такої частки визначається з урахуванням пені, нарахованої на таку частку (абз. 11 п. 129.3 ст. 129 ПК України).

Відповідно до абз. 1 п. 129.4 ст. 129 ПК України на суми грошового зобов`язання, визначеного п.п. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог ПК України, якщо її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України (далі НБУ), діючої на кожний такий день.

На суми грошового зобов`язання, визначеного п.п. 129.1.3 п. 129.1 ст. 129 ПК України (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), нараховується пеня за кожний календарний день прострочення його сплати, починаючи з 91 календарного дня, що настає за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання, включаючи день погашення, із розрахунку 100 відс. річних облікової ставки НБУ, діючої на кожний такий день (абз. 3 п. 129.4 ст. 129 ПК України).

На суми несвоєчасно сплачених та/або несплачених (неперерахованих) податковим агентом визначених податкових зобов`язань відповідно до п.п. 129.1.4 п. 129.1 ст. 129 ПК України контролюючим органом нараховується пеня за кожний календарний день такої несплати (неперерахування), включаючи день погашення податкового зобов`язання, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки НБУ, діючої на кожний такий день (абз. 4 п. 129.4 ст. 129 ПК України).

Зазначений розмір пені застосовується щодо всіх платників та всіх видів податків, зборів та інших грошових зобов`язань, крім пені, яка нараховується за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності, що встановлюється відповідним законодавством (п. 129.5 ст. 129 ПК України).

З розрахунку пені вбачається, що за відповідачем рахується податковий борг в розмірі 14743,65 грн, що виник у зв`язку із нараховуванням пені на суми стягнених в межах виконавчого провадження сум податкового боргу/

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (пп. 14.1.175 п. 14.1 статті 14 ПК України).

Згідно з п. 87.2 ст. 87 ПК України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до п. 87.11 ст. 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Згідно з п.87.11 ст.87 ПКУ орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Матеріалами справи підтверджується наявність податкового боргу відповідача у сумі 14743,65 грн.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Беручи до уваги те, що заявлену до стягнення суму податкового боргу відповідач, у встановлені законодавством, строки до бюджету не сплатила у повному обсязі, у зв`язку з чим позивачем було нарахована пеня, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення позову у повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд зазначає, що згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Разом з тим, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Задовольнити позов Головного управління ДПС у Житомирській області (вул. Юрка Тютюнника, 7, м.Житомир,10003, ) до Приватного підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) про стягнення податкової заборгованості.

Стягнути з Приватного підприємця ОСОБА_1 податковий борг в розмірі 14743 (чотирнадцять тисяч сімсот сорок три) гривні 65 копійок

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Лавренчук