Справа № 620/10653/23
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2023-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2023 року Чернігів Справа № 620/10653/23

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Житняк Л.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому просить:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в частині не зарахування страхового стажу з 02.01.1992 по 08.05.1996;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати до страхового стажу позивача період роботи з 02.01.1992 по 08.05.1996;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області призначити позивачу пенсію за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з моменту подачі заяви про призначення пенсії від 25.01.2023.

Позов мотивовано тим, що відмова відповідача призначити пенсію є протиправною, оскільки наявного у позивача стажу достатньо для призначення пенсії за віком і він підтверджений належним чином, а саме трудовою книжкою.

Суд ухвалою від 27.07.2023 відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та встановив відповідачу 15-денний строк з дня вручення вказаної ухвали для подання відзиву на позов.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області подав відзив на позов, в якому у задоволенні позову просив відмовити, з підстав, викладених у оскаржуваному рішенні.

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області відзив на позов не подало.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 вважаючи, що вона має право на призначення пенсії за віком 25.01.2023 звернулася з заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про призначення їй пенсії за віком.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 01.02.2023 №41 їй було відмовлено у призначенні пенсії. Зазначене рішення мотивоване тим, що до страхового стажу не зараховано період роботи з 02.01.1992 по 08.05.1996, оскільки згідно записів у трудовій книжці НОМЕР_1 від 23.09.1977 заявниця прийнята на роботу в Ясла-Сад №55, а звільнення з роботи завірено нечітким відтиском печатки (вбачається печатка Ясла-Сад №13 (73)). Уточнюючу довідку за цей період не надано.

Вважаючи таку відмову у призначенні пенсії протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як слідує зі ст.22 Конституції України конституційні права і свободи ґрунтуються і не можуть бути скасовані.

Згідно з ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права; Конституція України має найвищу юридичну силу, її норми є нормами прямої дії, а тому органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст.8, ч.2 ст.19 Основного Закону України).

Відповідно до ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж - період (строк) протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій ніж мінімальний страховий внесок; страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеного законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно з ч.2 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 20 до 30 років.

Згідно з п.1 ч.1 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Так, відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

В силу п.1, п.3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Як вбачається з рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 01.02.2023 №41, страховий стаж позивача становить 16 років 03 місяці 1 день.

Приймаючи рішення про відмову у призначенні пенсії, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області вказує, що до страхового стажу не зараховано період роботи з 02.01.1992 по 08.05.1996, оскільки згідно записів у трудовій книжці НОМЕР_1 від 23.09.1977 заявниця прийнята на роботу в Ясла-Сад №55, а звільнення з роботи завірено нечітким відтиском печатки (вбачається печатка Ясла-Сад №13 (73)). Уточнюючу довідку за цей період не надано.

Вирішуючи спірне питання щодо наявності підстав для зарахування до страхового стажу позивача періоду роботу з 02.01.1992 по 08.05.1996, суд зазначає, що відповідно до п.4 постанови Кабінету Міністрів України «Про трудові книжки працівників» від 27.04.93 №301 відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

Тобто, недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права.

Враховуючи викладене, певні недоліки щодо заповнення трудової книжки, як то нечіткість печаток, не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 06.02.2018 у справі №677/277/17.

З наведеного слідує, що наявного у позивача стажу достатньо для призначення пенсії за віком і він підтверджений належним чином, а саме трудовою книжкою. Крім того, висновок відповідача про нечіткість печатки, є його суб`єктивною думкою, і останній не був позбавлений можливості витребувати уточнюючі довідки, інші документи, тощо задля усунення власних сумнівів.

Крім того, як вбачається з наявної у матеріалах справи довідки від 27.06.2023 (а.с.16), позивач дійсно працювала у спірний період в Яслі-сад №55.

Попри те, що зазначена довідка відповідачу не подавалась, остання опосередковано підтверджує помилковість висновків відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

При цьому суд зауважує, що судовий захист повинен сприяти відновленню порушеного права особи, яка звернулася за таким захистом. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. При встановленні порушення права позивача у спірних правовідносинах суд має вирішити питання про відновлення такого права.

В силу ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи наведене, суд вважає що позов належить задовольнити шляхом визнання протиправним та скасування Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 01.02.2023 №41, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати до страхового стажу позивача період роботи з 02.01.1992 по 08.05.1996 та призначити їй пенсію за віком з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку з 17.01.2023, оскільки на обліку позивач перебуває саме в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до основних засад адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення позовних вимог.

Згідно ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 227, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 01.02.2023 №41.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 02.01.1992 по 08.05.1996 та призначити їй пенсію за віком з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку з 17.01.2023.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні 60 коп.).

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83-а, м. Чернігів, ).

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (вул. Січових Стрільців, буд.15, м. Івано-Франківськ, 76000, )

Повний текст рішення суду складено 21.09.2023.

Суддя Л.О. Житняк