Справа № 240/8916/23
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2023-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2023 року м. Житомир справа № 240/8916/23

категорія 112030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Капинос О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 21 січня 2023 року о/р № НОМЕР_1 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії у зв`язку з втратою годувальника;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника з дня подання заяви про перерахунок.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачем протиправно відмовлено у переведенні на пенсію по втраті годувальника, оскільки до заяви нею було надано усі необхідні документи, що підтверджують родинні зв"язки з чоловіком. Помилка у свідоцтві про одруження у написанні прізвища не може бути підставою для відмови їй у призначенні пенсії.

Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач надіслав до суду відзив, в якому просить у задоволенні позову відмовити, оскільки з наданих документів неможливо встановити родинні зв"язки померлого годувальника та позивача.

Ухвалою від 17.07.2023 залучено до участі у розгляді справи співвідповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (вулиця Генерала Батюка, 8, Слов`янськ, Донецька область, 84100, ) .

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надіслало відзив на позов, в якому просить у задоволенні позову відмовити, оскільки за поданими документами не можливо встановити родинні стосунки ОСОБА_1 з померлим годувальником ОСОБА_2 , тому права на переведення з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до поданих документів не має.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримує пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік позивача помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 09.01.2023 Мереф`янською міською радою Харківського району, актовий запис № 18.

12 січня 2023 року позивач звернулась до Відділу обслуговування громадян № 13 (сервісний центр м.Торецьк) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з заявою про переведення з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до ст. 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За принципом екстериторіальності вказану заяву розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 21.01.2023 в перерахунку пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" було відмовлено, так як не встановлено родинні стосунки заявниці та померлого годувальника. В оскаржуваному рішенні зазначено, що при розгляді документів виявлено невідповідність прізвища у паспорті та свідоцтві про одруження, а саме: у свідоцтві про одруження прізвище дружини " ОСОБА_3 ", а згідно паспорту " ОСОБА_3 ".

Позивач з таким рішенням не погодилася, тому звернулася до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, визначаються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон №1058-ІV).

Згідно з частиною першою статті 9 Закону №1058-ІV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Частиною першою статті 10 Закону № 1058-IV передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до частини 3 статті 45 Закону №1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Статтею 36 Закону № 1058-IV визначено умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Так, за змістом абзацу 1 частини 1 статті 36 Закону №1058-ІV (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) Пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Відповідно до частини 3 статті 36 Закону №1058-ІV до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до статті 38 Закону № 1058-ІV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні.

Умовами для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника є: наявність статусу подружжя померлого; досягнення заявником пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону; перебування заявника на утриманні померлого годувальника.

Підставою для відмови позивачу у переведенні з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника стало не встановлення родинних стосунків заявниці та померлого годувальника. В оскаржуваному рішенні зазначено, що при розгляді документів виявлено невідповідність прізвища у паспорті та свідоцтві про одруження, а саме: у свідоцтві про одруження прізвище дружини " ОСОБА_3 ", а згідно паспорту " ОСОБА_3 ".

Суд не погоджується з такими доводами, з огляду на таке.

Постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25 листопада 2005 року затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Пунктом 2.3 цього Порядку передбачено, що до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу.

Також, надаються такі документи:

1) документ, що засвідчує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті) особи, якій призначається пенсія (надається у разі відсутності в паспорті громадянина України або свідоцтві про народження інформації про реєстраційний номер облікової картки платника податків), та померлого годувальника (надається у разі, якщо особа, яка звернулася із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, має такі документи);

2) свідоцтво про народження або документ, що посвідчує особу, зазначений у пункті 2.9 цього розділу, якій призначається пенсія;

3) документи, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником;

4) свідоцтво про смерть годувальника, або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім чи оголошення його померлим, або інформація з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин;

5) документи про вік померлого годувальника сім`ї за відсутності таких даних у свідоцтві про смерть чи рішенні суду про визнання годувальника безвісно відсутнім або оголошення його померлим;

6) довідки загальноосвітніх навчальних закладів системи загальної середньої освіти, професійно-технічних, вищих навчальних закладів, закладів освіти за кордоном про те, що особи, зазначені в абзаці другому пункту 2 частини другої статті 36 Закону, навчаються за денною формою навчання;

7) документи про те, що чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків, дід, баба, брат чи сестра померлого годувальника незалежно від віку і працездатності не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років;

8) відомості про місце проживання;

9) документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника;

10) експертний висновок про встановлення причинного зв`язку смерті годувальника з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (крім дружин (чоловіків), які втратили годувальника з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, та звернулися за призначенням пенсії у зв`язку з втратою годувальника).

11) документи про стаж особи, якій призначається пенсія, визначені підпунктом 2 пункту 2.1 цього розділу (для визначення пенсійного віку осіб, зазначених у пункті 1 частини другої статті 36 Закону).

За правилами пункту 2.11 Порядку №22-1 за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймається документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", або інші документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт.

Згідно п.2.16 Порядку за документ, що засвідчує родинні стосунки, приймаються паспорт, свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб, а також рішення суду.

Як свідчать матеріали справи, для підтвердження факту що позивач є дружиною померлого ОСОБА_2 до заяви про ведення на пенсію по втраті годувальника було додано: свідоцтво про одруження, паспорт позивача, копію паспорта померлого чоловіка, довідка про проживання.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 09.01.2023 Мереф`янською міською радою Харківського району, актовий запис № 18.

Згідно свідоцтва про одруження від 02.09.1967 № НОМЕР_3 , громадянин ОСОБА_2 , 1942 р.н., та громадянка ОСОБА_4 , 1948 р.н. (місце народження : с.Культбаза, Березовського району, Тюменської області) одружились 02.09.1967. Після реєстрації присвоїти прізвище: чоловіку - ОСОБА_3 , дружині - ОСОБА_3 . Місце реєстрації: ОСОБА_5 с/р.

Разом з тим, суд звертає увагу, що у паспорті прізвище позивача зазначено ОСОБА_3 , місце народження -с.Культбаза, Березовського району, Тюменської області. Дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_2 . На сторінці 10 паспорта "Сімейний стан" міститься відмітка про те, що шлюб зареєстровано з ОСОБА_2 02.09.1967 Юрківською с/р Заставнівського району.

Крім того, у паспорті померлого ОСОБА_2 на сторінці 10 паспорта "Сімейний стан" міститься відмітка про те, що шлюб зареєстровано з ОСОБА_4 02.09.1967 Юрківською с/р Заставнівського району.

Також, в матеріалах справи міститься копія свідоцтва про народження ОСОБА_6 № НОМЕР_4 від 11.12.1985, у розділі "Батьки" якого записано: ОСОБА_2 , а мати - ОСОБА_1 .

Досліджені судом докази свідчать про те, що ОСОБА_1 , що є позивачем у справі, була дружиною та перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

При цьому, суд вважає, що зазначення у свідоцтві про одруження прізвища дружини " ОСОБА_3 " є лише допущеною опискою особи про його заповненні.

В той же час, надані позивачем документи в сукупності підтверджують факт родинних стосунків з померлим годувальником ОСОБА_2 ..

В контексті зазначеного, суд відмічає, що позивач, як особа, на яку не покладено обов`язку щодо організації ведення обліку, заповнення, зокрема, свідоцтва про шлюб органами реєстрації цивільного стану, не може нести відповідальність за неправильність, неточність або неповноту внесених до відповідно документа відомостей .

Відповідач не врахував вказані обставини та у повному обсязі не дослідив наданих позивачем документів, що результатом чого стало обмеження належного соціального захисту громадянина.

Суд зазначає, що недоліки довідки не повинні покладати надмірного тягаря та обов`язку на позивача, оскільки в сукупності подані позивачем документи підтверджують факт родинних відносин з померлим чоловіком.

Такий підхід узгоджується із нормою ч. 1ст. 3 Конституції України, відповідно до якої саме людина, визнається в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до цієї Конституційної норми, діяльність органів державної влади, зокрема Пенсійного фонду України, повинна бути спрямована на сприяння у реалізації прав людини, а не на обмеження таких прав із формальних підстав.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують, як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі "Рисовський проти України" (№ 29979/04) підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Згідно з пунктом 71 вказаного рішення державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем надано всі документи, які необхідно для переведення її з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника.

Зважаючи на наведені обставини, судом встановлено, що, відповідно до статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", позивач має право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, а тому рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про відмову позивача в переведенні її на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно пункту 1.8. Порядку № 22-1, днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу або засобами Порталу Дія). Якщо документи будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата реєстрації заяви на вебпорталі або засобами ОСОБА_7 .

Якщо наявних документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною 4 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно з частиною третьою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Частиною четвертою цієї статті визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

За встановлених в цій справі обставин, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушених прав позивача, який у повній мірі сприятиме їх відновленню є зобов"язання Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника з дня подання заяви .

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Відповідно до частини статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено правомірності своїх дій щодо підстав відмови у переведенні позивача на пенсію по втраті годувальника, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Враховуючи положення статті 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.

Керуючись статтями 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_5 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7,Житомир,10003. РНОКПП/), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (вулиця Генерала Батюка, 8, Слов`янськ, Донецька область, 84100, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 21.01.2023 о/р № 57 про відмову ОСОБА_1 у переведенні на пенсію у зв"язку з втратою годувальника .

Зобов"язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника з дня подання заяви, а саме з 12.01.2023.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Капинос