Справа № 462/6652/23
Суддя: Бориславський Ю. Л.
Дата ухвалення: 2023-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 462/6652/23
УХВАЛА

25 вересня 2023 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Бориславський Ю.Л. вивчивши матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в :

04.09.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Залізничного районного суду м. Львова із адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 11.04.2023 року.

Звертаючись із даним позовом до суду, позивач просить суд поновити строк на оскарження постанови, обґрунтовуючи пропуск строку тим, що про оскаржувану постанову йому стало відомо лише 25.07.2023 року з додатку ДІЯ. 24.07.2023 року було відкрито виконавче провадження та, так як він є власником автомобіля «Nissan Leaf», номерний знак НОМЕР_1 , але такий перебуває у постійному користуванні його батька ОСОБА_2 , саме його батько і звернувся із запитом щодо ознайомлення з матеріалами справи. 26.08.2023 ОСОБА_2 отримав відповідь разом із копіями документів, зокрема, і з оскаржуваною постановою про накладення адміністративного стягнення РАП. Вказує, що Управлінням безпеки Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради було надіслано копію оскаржуваної постанови за адресою: АДРЕСА_1 та таке повідомлення було повернуто за закінченням терміну зберігання, проте, адресою реєстрації та проживання ОСОБА_2 є м. Мостиська. Вважає, що строк звернення до адміністративного суду пропущено з поважних причин.

05 вересня 2023 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху, у якій вказано строк /10 днів/ та які саме порушення вимог норм КАС України позивачу слід усунути, а також роз`яснено зміст ст. 123 КАС України та вказано, що наведені позивачем обставини для поновлення строку на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення ,суд вважає такими, що не обґрунтовують поважність пропуску встановленого законом строку звернення до адміністративного суду.

Копію даної ухвали суду було скеровано судом позивачу за адресою його місця реєстрації, яка вказана позивачем у позові.

19 вересня 2023 року відділенням поштового зв`язку повернуто до Залізничного районного суду м. Львова поштовий конверт, що був скерований позивачу у зв`язку із тим, що адреса відсутня.

Судом скеровано копію ухвали від 05.09.2023 року на електронну адресу позивача 20.09.2023 року.

21.09.2023 року Залізничним судом м. Львова зареєстровано заяву позивача про усунення недоліків.

У даній заяві позивач вказав, що дізнався про оскаржувану постанову 25.07.2023 року з додатку ДІЯ. Оскільки його батько ОСОБА_2 є користувачем автомобіля «Nissan Leaf», номерний знак НОМЕР_1 , то саме батько позивача звернувся до Управління безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради з повідомленням про те, що у день складення постанови саме він керував вказаним автомобілем. Відповідно до ст. 14-1 КУпАП за наявності обставин, які свідчать про вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, іншою особою, власник (співвласник) транспортного засобу може протягом десяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу повідомити про відповідні обставини (транспортний засіб знаходився у володінні чи користуванні іншої особи, вибув з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб тощо) орган (посадову особу), що виніс постанову про накладення адміністративного стягнення. На період з`ясування та перевірки цих обставин виконання постанови про накладення адміністративного стягнення зупиняється до моменту встановлення особи, яка вчинила це правопорушення. Таким чином, позивач вважає, що дотримав порядку досудового врегулювання спору, що спричинило пропущення строку у зв`язку із очікуванням відповіді.

Вивчивши подану заяву про усунення недоліків, суд виходить з наступного.

Із поданої заяви про усунення недоліків та поновлення строку на звернення до адміністративного суду вбачається, що позивач обґрунтовує поважність пропуску строку звернення до суду тим, що фактично скористався адміністративною процедурою оскарження спірної постанови відповідно до вимог ст. 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд критично оцінює такі доводи позивача, виходячи з такого:

відповідно до ст. 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів.

За наявності обставин, які свідчать про вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, іншою особою, власник (співвласник) транспортного засобу може протягом десяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу повідомити про відповідні обставини (транспортний засіб знаходився у володінні чи користуванні іншої особи, вибув з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб тощо) орган (посадову особу), що виніс постанову про накладення адміністративного стягнення. На період з`ясування та перевірки цих обставин виконання постанови про накладення адміністративного стягнення зупиняється до моменту встановлення особи, яка вчинила це правопорушення.

Водночас, згідно ст. 14-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Доказів того, що відомості про користувача транспортного засобу «Nissan Leaf», номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_2 внесено до Єдиного державного реєстру транспортних засобів матеріали справи не містять.

Суд не приймає до уваги надані позивачем копії знімків екранів з комп`ютера та мобільного телефону, які не засвідчені належним чином, оскільки знімок з екрана комп`ютера містить інформацію щодо моделі автомобіля, його державного номера, VIN-код та дату реєстрації, що не підтверджує внесення до Єдиного державного реєстру транспортних засобів відомості про користувача транспортного засобу «Nissan Leaf», номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_2 , а знімок з екрана мобільного телефону не містить жодних відомостей про транспортний засіб, який є у користуванні ОСОБА_3 , а відтак такі копії знімків екранів, зроблені на різних пристроях, не є інформативними для суду для підтвердження внесення до Єдиного державного реєстру транспортних засобів відомостей про користувача транспортного засобу «Nissan Leaf», номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_2 .

Крім цього, згідно ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

За приписами ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано також протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Отже, законодавцем передбачено альтернативний порядок оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення. Цей порядок не є досудовим порядком вирішення спору, оскільки передбачає можливість оскарження або до вищестоящого органу, або до суду у порядку, визначеному КАС України.

Згідно позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 26.01.2021 у справі № 757/48987/18-а законодавче обмеження строку оскарження судового рішення десятиденним строком з дня вручення постанови у справі про адміністративне правопорушення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Таким чином, звернення особи до вищестоящого органу зі скаргою на постанову по справі про адміністративне правопорушення не є досудовим вирішенням спору, а є альтернативним способом захисту своїх прав.

Також, передбачена ст. 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення процедура зупинення виконання постанови про накладення адміністративного стягнення до моменту встановлення особи, яка вчинила правопорушення, не є зупиненням строку на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення до суду.

Разом з тим, позивач ствердив, що дізнався про оскаржувану постанову 25.07.2023 року, однак, як власник автомобіля «Nissan Leaf», номерний знак НОМЕР_1 не вживав заходів щодо особистого отримання спірної постанови та оскарження такої.

Статтею 161 КАС України визначено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків на звернення до суду (справа «Стаббігс та інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

При цьому, встановлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного процесу та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Як зазначено в листі Вищого адміністративного суду України від 19.05.2010 708/11/13-10 з посиланням на практику Верховного Суду України, оцінюючи обставини, що перешкоджали здійсненню процесуального права на оскарження, суд повинен виходити з оцінки та аналізу всіх наведених у клопотанні доводів, а також з того, чи мав заявник можливість своєчасно реалізувати своє право на оскарження.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджується належними доказами.

Однак, у заяві про усунення недоліків, позивач не навів поважних причин об`єктивної неможливості звернення до суду із позовом у встановлений законом строк.

Слід звернути увагу, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Зі цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відтак, суд приходить до переконання, що підстави для поновлення строку на оскарження постанови від 11.04.2023 року наведені позивачем не можуть бути визнані поважними та такий не може бути поновлено.

Крім цього, позивач не виконав вимоги ст. 94 КАС України щодо належного засвідчення доданих до позову копій документів, так як лише частина таких копій документів засвідчена у відповідності до вимог законодавства, що було роз`яснено судом в ухвалі про залишення позову без руху.

Таким чином, позивач пропустив строк звернення до адміністративного суду, вказані ним підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду визнано неповажними, не надав суду належних доказів внесення до Єдиного державного реєстру транспортних засобів відомостей про користувача транспортного засобу «Nissan Leaf», номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_2 та не засвідчив належним чином копії документів, що подав разом із позовною заявою.

Згідно п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених ч.2 ст. 123 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст.123 КАС України якщо заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Враховуючи наведене, зокрема, що підстави пропуску строку звернення до суду не можуть бути визнані судом поважними, суд приходить до переконання, що позовну заяву ОСОБА_1 слід повернути позивачу.

Керуючись ст. 123, 169, 286, 241-243 КАС України,

п о с т а н о в и в:

адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення повернути позивачу.

Роз`яснити, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: Бориславський Ю. Л.