Справа № 160/1782/23
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2023-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 серпня 2023 року Справа № 160/1782/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Савченка А.В.
при секретарі судового засідання Крамному О.С.
представника позивачки - Пономаренка О.О.,
розглянувши у судовому засіданні у м. Дніпрі адміністративну справу за правилами загального позовного провадження позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
Позивач 02.02.2023 р. звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:
- зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати їй до стажу роботи який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах період роботи з 30.06.1991 р. по 14.03.2017 р. відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 ;
- зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області повторно розглянути її заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 від 31.10.2022 р., з урахуванням висновків суду.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила, що вона звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Проте, відповідач-1 відмовив у призначенні пільгової пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи, підтвердженого в установленому законодавством порядку та не досягненням відповідного пенсійного віку. У вказаному рішенні відповідачем зазначено, що аналіз наданих документів показує, що страховий стаж позивачки становить 28 років 06 місяців 22 дні, якого достатньо для призначення пенсії, але довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній не надана. Крім цього, згідно даних трудової книжки є записи про не підтвердження права на пенсію на пільгових умовах за результатами атестації робочих місць. Позивачка зазначила, що в період з 30.06.1991 р. по 14.03.2017 р. працювала в Сєвєродонецькому виробничому об`єднанні «АЗОТ», яке було перейменовано в Сєвєродонецьке державне виробниче підприємство «Об`єднання АЗОТ», була зайнята повний робочий день на роботах із шкідливими та важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад та показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України із застосуванням вимог до пенсійного віку та трудового стажу, встановлених п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. №213-VIII, згідно із рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 р. за №1-р/2020 у справі №1-5/2018(746/15). Відмітки щодо прийняття, переведення, а також щодо результатів атестації робочих місць, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2 містяться в трудовій книжці. Враховуючи вищевикладене вважає, що відмова відповідача-1 щодо призначення їй пенсії на пільгових умовах та відмова у зарахуванні до пільгового стажу періоду її роботи з 30.06.1991 р. по 14.03.2017 р., оскільки відсутня уточнююча довідка щодо атестації робочих місць, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2 є незаконною та порушує її право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.02.2023 р. відкрито провадження в цій адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
27 лютого 2023 року від Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відсутні правові підстави для зобов`язання Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області здійснити певні дії, оскільки заява позивачки про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Головним управлінням ПФУ в Дніпропетровській області не розглядалася та не вчинялося будь-яких дій або бездіяльності щодо позивача. Проживання позивача на території, яку обслуговує Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області не може бути підставою для зобов`язання цього органу вчиняти певні дії, оскільки визначальним фактор є визначення органу яким саме було прийнято спірне рішення, що є предметом розгляду у цій справі та стало підставою для звернення з позовом до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.04.2023 р. розгляд справи за вказаною позовною заявою вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 01.06.2023 р. о 15:20 год.
В підготовче судове засідання 01.06.2023 р. всі викликані сторони з`явились.
Наступне підготовче судове засідання призначено на 29.06.2023 р. о 13:20 год.
08 червня 2023 року до суду від представника позивачки надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
08 червня 2023 року від позивачки надійшла заява, в якій вони просить долучити до матеріалів справи копію свідоцтва про народження сина та копію свідоцтва про його смерть.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.06.2023 р. клопотання ОСОБА_1 про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції в адміністративній справі №160/1782/23 задоволено.
16 червня 2023 року від представника позивачки надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що весь пільговий стаж за Списком №1 та Списком №2 позивачка набула до 01 квітня 2015 року, що, в свою чергу, у відповідності до рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 р. по справі №І-р/2020, при наявності у позивачки 28 років 06 місяців та 22 днів загального стажу, 19 років 1 місяця та 18 днів спеціального стажу за Списком №2, надають їй право вийти на пенсію на пільгових умовах при досягненні нею 50-річного віку, у відповідності до вимог п. "б" ч. 2 ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції до внесення змін Законом України від 02 березня 2015 року №213-VІІ. Трудова книжка позивачки містить всі вичерпні дані як про найменування посади, так і про періоду її роботи та дати проведення атестації по кожній займаній нею посаді. Дані довідки ОК-5 позивачки, в свою чергу, підтверджують, що позивачка була зайнята на цих роботах повний робочий день.
В підготовче судове засідання 29.06.2023 р. з`явився представник позивачки.
Представник відповідача в підготовче судове засідання 29.06.2023 р. не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи.
Усною ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, з занесенням до протоколу судового засідання закрито підготовче провадження та призначено справу №160/1782/23 до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 27.07.2023 р. о 14:20 год.
06 липня 2023 року від Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника.
В судове засідання 27.07.2023 р. з`явилася позивачка та представник позивачки.
Наступне судове засідання призначено на 10.08.2023 р. о 15:00 год.
В судове засідання 10.08.2023 р. з`явилася позивачка та представник позивачки.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на таке.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджено паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 .
ОСОБА_1 звернулась до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області із заявою від 31.10.2022 р. про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
За принципом екстериторіальності органом призначення визначено Головне управління ПФУ в Полтавській області.
У спірному рішенні відповідач вказав, що згідно з пп.2 п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Аналіз наданих документів показує, що страховий стаж позивачки становить 28 років 06 місяців 22 дні, якого достатньо для призначення пенсії, але довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній не надана. Крім цього, згідно даних трудової книжки є записи про не підтвердження права на пенсію на пільгових умовах за результатами атестації робочих місць. У призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відмовлено у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи, підтвердженого в установленому законодавством порядку та недосягненням відповідного пенсійного віку.
Згідно із записами у трудовій книжці серії НОМЕР_3 від 30.07.1991 р., вбачається, що ОСОБА_1 :
- з 30.06.1991 р. - прийнята апаратником спалювання цеху гідроксиламінсульфату 4 розряду у Сєвєродонецьке виробниче об`єднання «Азот»;
- з 29.01.1996 р. переведена апаратником спалювання цеху 4 розряду АЧ-2 (відділення спалювання кубових залишків);
- з 01.04.1997 р. - переведена апаратником спалювання цеху 4 розряду відділення спалювання кубових залишків цього ж цеху;
- з 31.12.2004 р. звільнена по переводу у Сєвєродонецькому виробничому об`єднанні «Азот»;
- з 01.01.2005 р. - прийнята апаратником спалювання цеху 4 розряду по переводу у Закрите акціонерне товариство «Севєродонецьке об`єднання Азот»;
- з 01.06.2006 р. - переведена апаратником спалювання на установку зі спалювання відходів;
- з 01.04.2009 р. звільнена за власним бажанням;
- з 08.04.2009 р. - прийнята апаратником кристалізації цеху органічних кислот 4 розряду (на період відпустки для догляду за дитиною) у Закритому акціонерному товаристві «Севєродонецьке об`єднання Азот»;
- з 29.04.2009 р. звільнена за погодженням сторін;
- з 06.05.2009 р. прийнята апаратником кристалізації цеху органічних кислот цеха по виробництву кетанів та органічних кислот 4 розряду (на період відпустки для догляду за дитиною) у Закритому акціонерному товаристві «Севєродонецьке об`єднання Азот»;
- з 29.11.2011 р. - переведена апаратником кристалізації цеху органічних кислот цеха по виробництву кетанів та органічних кислот 5 розряду;
- з 10.05.2013 р. - переведена маляром, зайнятих на роботах із застосуванням шкідливих речовин не нижче 3 класу небезпеки ділянки ремонту та оздоблення ремонтно-будівельного цеху 3 розряду;
- з 14.03.2017 р. звільнена за власним бажанням.
Крім того, у трудовій книжці містяться відомості про проведення атестації робочого місця позивачки за Списком №2 згідно із наказом по підприємству від 04.07.1994 р. №437, згідно із наказом по підприємству від 27.12.1999 р. №1008, згідно із наказом по підприємству від 11.02.2005 р. №188, згідно із наказом по підприємству від 27.09.2006 р. №1009, за Списком №1 згідно із наказом по підприємству від 18.12.2009 р. №671.
Вважаючи протиправною відмову відповідача у призначенні пенсії на пільгових умовах, позивачка звернулась із позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788) відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.
Водночас, Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV (далі - Закон № 1058) розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
З 01.01.2004 року таким законом є Закон № 1058, який був прийнятий на зміну положенням Закону №1788.
Отже, оскільки і Закон №1058, і Закон № 1788 регулюють одні і ті ж правовідносини, то пріоритет у застосуванні за загальним правилом мають норми Закону №1058 як акта права, прийнятого пізніше у часі, а норми Закону №1788 підлягають субсидіарному (додатковому) застосуванню у разі неурегульованості певного питання у приписах Закону № 1058.
Згідно з пунктом "б" частини першої статті 13 Закону №1788 (в редакції до прийняття Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 р. №213-VІІІ, далі - Закону №213) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:
- чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;
- жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.
Законом № 213 раніше передбачений пунктом "б" статті 13 Закону № 1788 віковий ценз для жінок з 50 років було збільшено до 55 років із одночасним запровадженням правила поетапного збільшення показника вікового цензу, за яким жінки 1970 року народження і старші мають право на пенсію за віком на пільгових після досягнення ними такого віку:
- 50 років - по 31 березня 1965 року включно;
- 50 років 6 місяців - з 1 квітня 1965 року по 30 вересня 1965 року;
- 51 рік - з 1 жовтня 1965 року по 31 березня 1966 року;
- 51 рік 6 місяців - з 1 квітня 1966 року по 30 вересня 1966 року;
- 52 роки - з 1 жовтня 1966 року по 31 березня 1967 року;
- 52 роки 6 місяців - з 1 квітня 1967 року по 30 вересня 1967 року;
- 53 роки - з 1 жовтня 1967 року по 31 березня 1968 року;
- 53 роки 6 місяців - з 1 квітня 1968 року по 30 вересня 1968 року;
- 54 роки - з 1 жовтня 1968 року по 31 березня 1969 року;
- 54 роки 6 місяців - з 1 квітня 1969 року по 30 вересня 1969 року;
- 55 років - з 1 жовтня 1969 року по 31 грудня 1970 року.
Відповідно до пункту 2 розділу XV Закону №1058 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: 1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом № 1788. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом. Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20% з наступним збільшенням її щороку на 10% до 100% розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону. Виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів "в" - "е" та "ж" статті 13 Закону № 1788, здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 01.01.2015 - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.
Отже, і після набуття чинності нормами Закону № 1058 правила призначення пенсій за Списком № 2 регламентувались пунктом "б" статті 13 Закону № 1788.
Такий стан правового регулювання існував до календарної дати набрання чинності нормами Закону № 2148 (11.10.2017), яким текст Закону № 1058 був доповнений, зокрема, статтею 114, згідно з частиною першою якої право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
При цьому Законом №2148 у новій редакції був викладений пункт 2 розділу XV Закону № 1058, де вказувалось, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.
Згідно з пунктом 2 частини другої статті 114 Закону №1058 у редакції Закону №2148 на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1969 року народження і старші після досягнення ними такого віку:
- 50 років - по 31 березня 1965 року включно;
- 50 років 6 місяців - з 1 квітня 1965 року по 30 вересня 1965 року;
- 51 рік - з 1 жовтня 1965 року по 31 березня 1966 року;
- 51 рік 6 місяців - з 1 квітня 1966 року по 30 вересня 1966 року;
- 52 роки - з 1 жовтня 1966 року по 31 березня 1967 року;
- 52 роки 6 місяців - з 1 квітня 1967 року по 30 вересня 1967 року;
- 53 роки - з 1 жовтня 1967 року по 31 березня 1968 року;
- 53 роки 6 місяців - з 1 квітня 1968 року по 30 вересня 1968 року;
- 54 роки - з 1 жовтня 1968 року по 31 березня 1969 року;
- 54 роки 6 місяців - з 1 квітня 1969 року по 30 вересня 1969 року;
- 55 років - з 1 жовтня 1969 року по 31 грудня 1970 року.
У силу спеціальної вказівки у Законі № 2148 наведені вище норми закону почали застосовуватись з 01.10.2017 р.
Таким чином, з 01.10.2017 р. правила призначення пенсій за Списком № 2 почали регламентуватись одночасно двома законами, а саме: пунктом "б" статті 13 Закону № 1788 у редакції Закону № 213 та пунктом 2 частини другої статті 114 Закону № 1058 у редакції Закону № 2148.
Такий стан правового регулювання існував до прийняття Конституційним Судом України рішення від 23.01.2020 №1-р/2020 "У справі за конституційним поданням 49 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень розділу І, пункту 2 розділу III "Прикінцеві положення" Закону № 213.
Відповідно до пункту 1 резолютивної частини вказаного рішення визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону № 1788 зі змінами, внесеними Законом № 213.
Згідно з пунктом 2 резолютивної частини вказаного рішення стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону № 1788 зі змінами, внесеними Законом № 213, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Відповідно до пункту 3 резолютивної частини вказаного рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону № 1788 в редакції до внесення змін Законом № 213 для осіб, які працювали до 01.04.2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме:
"На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:
б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:
- чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;
- жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам".
Отже, з 23.01.2020 в Україні існують два Закони, які одночасно регламентують правила призначення пенсій за Списком № 2, а саме: пункт "б" статті 13 Закону № 1788 у редакції до прийняття Закону № 213 та частина 2 статті 114 Закону № 1058 у редакції Закону № 2148.
Таким чином, вимоги вищевказаних законів містять розбіжність відносно позивачки щодо вікового цензу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, який складає 50 років за пунктом "б" статті 13 Закону № 1788 у редакції до прийняття Закону № 213 та 55 років за пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058 у редакції Закону №2148.
За вказаних обставин, такі обов`язкові умови для призначення пенсії на пільгових умовах як досягнення певного віку та наявність стажу роботи, мають застосовуватися в порядку, визначеному пунктом 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020 у справі №1-5/2018 (746/15), виходячи з принципу правової визначеності як складового елементу верховенства права, гарантованого статтею 8 Конституції України. Таке застосування судом вищевказаних норм права створює більш сприятливі умови для реалізації права особи на пенсійне забезпечення, та забезпечує у спірних правовідносинах правову визначеність.
Відповідачем у цьому випадку мотиви вчинення владного управлінського волевиявлення не враховують правила розв`язання колізій між діючими актами права однакової сили та з одного з того ж предмету із застосуванням приписів статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" на користь пенсіонера.
Аналогічний правовий висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.11.2021 у зразковій справі №360/3611/20 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 101211541), в якій вказано, що оскільки норми Закону №1788-ХІІ, з урахуванням Рішення №1-р/2020, та Закону №1058-ІV регулюють одне і те ж коло відносин, вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу "якості закону", передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника.
У зв`язку з викладеним, суд вважає, що відповідачем-1 протиправно відмовлено позивачці у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, з підстав недосягнення нею 55-річного пенсійного віку, оскільки згідно з рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1/-р/2020 у справі №1-5/2018 (746/15) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Згідно пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено порядок підтвердження стажу роботи, згідно з якою основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Статтею 48 Кодексу законів про працю України також визначено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Відповідні положення містить і Постанова Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року, якою затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).
Так, згідно з пунктом 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Пунктом 3 зазначеного Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
За приписами пункту 20 вказаного Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
При цьому, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. В разі, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Згідно із записами у трудовій книжці серії НОМЕР_3 від 30.07.1991 р., вбачається, що ОСОБА_1 :
- з 30.06.1991 р. - прийнята апаратником спалювання цеху гідроксиламінсульфату 4 розряду у Сєвєродонецьке виробниче об`єднання «Азот»;
- з 29.01.1996 р. переведена апаратником спалювання цеху 4 розряду АЧ-2 (відділення спалювання кубових залишків);
- з 01.04.1997 р. - переведена апаратником спалювання цеху 4 розряду відділення спалювання кубових залишків цього ж цеху;
- з 31.12.2004 р. звільнена по переводу у Сєвєродонецькому виробничому об`єднанні «Азот»;
- з 01.01.2005 р. - прийнята апаратником спалювання цеху 4 розряду по переводу у Закрите акціонерне товариство «Севєродонецьке об`єднання Азот»;
- з 01.06.2006 р. - переведена апаратником спалювання на установку зі спалювання відходів;
- з 01.04.2009 р. звільнена за власним бажанням;
- з 08.04.2009 р. - прийнята апаратником кристалізації цеху органічних кислот 4 розряду (на період відпустки для догляду за дитиною) у Закритому акціонерному товаристві «Севєродонецьке об`єднання Азот»;
- з 29.04.2009 р. звільнена за погодженням сторін;
- з 06.05.2009 р. прийнята апаратником кристалізації цеху органічних кислот цеха по виробництву кетанів та органічних кислот 4 розряду (на період відпустки для догляду за дитиною) у Закритому акціонерному товаристві «Севєродонецьке об`єднання Азот»;
- з 29.11.2011 р. - переведена апаратником кристалізації цеху органічних кислот цеха по виробництву кетанів та органічних кислот 5 розряду;
- з 10.05.2013 р. - переведена маляром, зайнятих на роботах із застосуванням шкідливих речовин не нижче 3 класу небезпеки ділянки ремонту та оздоблення ремонтно-будівельного цеху 3 розряду;
- з 14.03.2017 р. звільнена за власним бажанням.
Позивачка у своїй позовній заяві зазначила, що не має змоги надати уточнену довідку про наявність трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, оскільки Закрите акціонерне товариство «Севєродонецьке об`єднання Азот» розташоване на непідконтрольній території, де ведуться бойові дії.
Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року №1085 (в редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2018 року №79-р) місто Сєвєродонецьк міститься у переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.
Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1275 (в редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 23 січня 2019 року № 28-р) місто Сєвєродонецьк міститься у переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.
Отже, враховуючи особливі обставини, що склалися в цих спірних правовідносинах, позивачка внаслідок перебування документів, які б додатково підтверджували періоди роботи з 30.06.1991 р. по 14.03.2017 р. на території тимчасово непідконтрольній Україні, позбавлена можливості з об`єктивних причин отримати та надати уточнену довідку про наявність трудового стажу, яка б додатково підтверджувала зазначені періоди роботи.
Позивачка набула свій стаж роботи на пільгових умовах коли ще не діяли норми постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №595 з 01.12.2014 стосовно того, що на територіях, які тимчасово не контролюються українською владою, органи державної влади, в тому числі Пенсійного фонду України не функціонують, наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України №841від 25.11.2014 Про заходи стабілізації соціально-економічної ситуації у Донецькій та Луганській областях, відповідно до якого виробнича та фінансово-господарська діяльність підприємств повністю припинена на час проведення антитерористичної операції з 28 листопада 2014 року. Оскаржувані позивачем періоди стосуються періоду до 28.11.2014 року, а отже не можливо позбавити позивачку права на зарахування пільгового стажу, в умовах об`єктивної неможливості отримати та надати уточнену довідку про наявність трудового стажу, яка б додатково підтверджувала зазначені періоди роботи.
В оскаржуваному рішенні відповідач не вказав, які саме дані необхідно уточнити шляхом надання уточнюючої довідки.
При цьому, стаж її роботи на відповідних посадах підтверджується даними трудової книжки.
Також, належить врахувати, що у випадку якщо поданих документів про призначення пенсії було не достатньо, то орган пенсійного фонду мав всі правові підстави для того, щоб самостійно витребувати документи, необхідні для перевірки трудового стажу позивача.
Аналогічна позиція суду висловлена у постанові Верховного Суду від 21.02.2018 р. у справі № 687/975/17, відповідно до яких, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.
Натомість, відповідач не здійснював ніяких запитів на підтвердження спірних періодів роботи позивача та не надав доказів, які б ставили під сумнів дійсність внесених записів до трудової книжки та як наслідок правомірність не зарахування спірного періоду роботи до пільгового стажу роботи позивача.
При цьому, записами в трудовій книжці позивачки, в які зазначається найменування її посади, місце та період її роботи за цією посадою, а також відмітки про проходження атестації робочого місця.
Згідно із письмовими додатковими поясненнями та усними поясненнями у судовому засіданні, позивачка не наполягає на зарахуванні до пільгового стажу усіх періодів, які вказані у позовній заяві, окрім стажу роботи який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах період роботи з 30.06.1991 р. по 31.12.2004 р. за Списком № 2, з 01.06.2006 р. по 01.04.2009 р. за Списком № 2, з 08.04.2009 р. по 29.04.2009 р. за Списком № 1, з 06.05.2009 р. по 29.11.2011 р. за Списком № 1, з 29.11.2011 р. по 10.05.2013 р. за списком № 1.
Підсумовуючи, суд дійшов висновку, що відомості трудової книжки позивачки, підтверджені відомостями реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5), підтверджують її зайнятість на пільгових умовах період роботи з 30.06.1991 р. по 31.12.2004 р. за Списком № 2, з 01.06.2006 р. по 01.04.2009 р. за Списком № 2, з 08.04.2009 р. по 29.04.2009 р. за Списком № 1, з 06.05.2009 р. по 29.11.2011 р. за Списком № 1, з 29.11.2011 р. по 10.05.2013 р. за Списком № 1.
Стосовно атестації робочих місць, суд зазначає таке.
Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок №442) та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року №41 (далі - Методичні рекомендації №41), відповідно до яких основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у сфері реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року №442 встановлено, що відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за віком на пільгових умовах за списками № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджуваними Кабінетом Міністрів України, а також пенсії, що можуть встановлюватися підприємствами й організаціями за рахунок власних коштів працівникам інших виробництв, професій та посад залежно від умов праці, призначаються за результатами атестації робочих місць.
У пункті 4.2 зазначеного Порядку застосування списків йдеться про те, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.
У пункті 4.5 зазначеного Порядку якщо ж атестація з 21.08.92 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.97, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.92 включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць ( 442-92-п ). У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.
Отже, у спірні періоди роботи до 21.08.1992 р. атестація не потрібна була.
Отже, Велика Палата Верховного Суду вважає, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.
Матеріалами справи підтверджено, що робоче місце за професією, посадою «апаратник спалювання цеху» було атестовано підприємством первинно відповідно до наказу №689 від 04.07.1994 р. та дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2, при цьому, в подальшому було повторно проведено атестацію згідно із наказом по підприємству від 04.07.1994 р. №437, згідно із наказом по підприємству від 27.12.1999 р. №1008, згідно із наказом по підприємству від 11.02.2005 р. №188, згідно із наказом по підприємству від 27.09.2006 р. №1009, за Списком №1 згідно із наказом по підприємству від 18.12.2009 р. №671.
Правова позиція щодо необхідності включення до пільгового стажу періоду роботи на посадах, що надають право на призначення пенсії на пільгових умовах, у випадках порушення термінів проведення чергової атестації підприємством-роботодавцем неодноразово висвітлювалась Верховним Судом.
Зокрема, у постанові від 16.09.2014 р. (справа №21-307а14) Верховний Суд зазначив, що аналіз положень Порядку проведення атестації та розроблених на виконання цієї постанови Методичних рекомендацій для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 року № 41, дає підстави вважати, що якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.
За таких обставин, суд вважає безпідставним не зарахування відповідачем при прийнятті спірного рішення до пільгового стажу позивачки з причини відсутності відомостей про проведення атестації її робочого місця в цей період.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області повторно розглянути її заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 від 31.10.2022 р., з урахуванням висновків суду, суд зазначає таке.
Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (частина третя статті 44 Закону № 1058-IV).
За приписами частини п`ятої статті 45 Закону № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування , затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України № 13-1 від 07.07.2014) (далі - Порядок № 22-1).
Відповідно до пунктів 1.1 та 1.3 Порядку № 22-1:
- заява про призначення пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб;
- заява про призначення пенсії може подаватись представником заявника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Згідно із пунктом 1.8 Порядку № 22-1 звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.
Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Пунктом 4.3 Порядку № 22-1 встановлено:
- рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи;
- рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
Відповідно до пункту 4.7 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.
За приписами пункту 4.10 Порядку № 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.
Вищевказане свідчить про те, що розгляд документів та безпосередньо прийняття рішення про призначення або відмову у призначенні пенсії розглядає пенсійний орган за принципом екстериторіальності. Тобто, не за місцем проживання/реєстрації пенсіонера.
Таким чином, у зв`язку із наведеним, відсутні підстави для задоволення позову до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області.
Натомість, наявні підстави для задоволення позовних вимог до Головного управління ПФУ в Полтавській області, яке приймало оскаржуване рішення.
З урахування викладеного, суд вважає за необхідним зобов`язати Головне управління ПФУ в Полтавській області повторно розглянути її заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 від 31.10.2022 р., з урахуванням висновків суду.
З урахуванням викладеного, враховуючи підтвердження обґрунтованості позовних вимог відповідними доказами, суд вважає, що позов належить задовольнити частково.
Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.
Частиною 3 статті 139 КАС України передбачено, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Як свідчать матеріали справи, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1073,60 грн., а тому, зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, стягненню з Головного управління ПФУ в Полтавській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача підлягає сума судових витрат пропорційно частині задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 715,73 грн.
Керуючись ст. 72-74, 77, 241-246, 250, 255, 260-262 КАС України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах період роботи з 30.06.1991 р. по 31.12.2004 р. за Списком № 2, з 01.06.2006 р. по 01.04.2009 р. за Списком № 2, з 08.04.2009 р. по 29.04.2009 р. за Списком № 1, з 06.05.2009 р. по 29.11.2011 р. за Списком № 1, з 29.11.2011 р. по 10.05.2013 р. за списком № 1.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 31.10.2022 р., з урахуванням висновків суду.
В решті позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Повний текст рішення складено 25.09.2023 р.

Суддя А.В. Савченко