Справа № 240/13534/23
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2023 року м. Житомир справа № 240/13534/23

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Єфіменко О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 (далі - позивачка) із позовом, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, що виразились у відмові їй у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах до ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати їй до пільгового стажу період роботи в Закритому акціонерному товаристві «Промінь» в період з 29.01.1990 по 28.01.1991 та період догляду за своєю дитиною ОСОБА_2 , яка мала посвідчення дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи та призначити їй пенсію за віком на пільгових умовах відповідно ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і здійснити її виплату з урахуванням вказаного страхового стажу з моменту її звернення до відповідача 10 листопада 2022 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що після досягнення 50-ти річного віку подала до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - відповідач 1, Пенсійний фонд) заяву про призначення пільгової пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст.115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з підстав народження та виховання п`ятьох дітей та набуття статусу "Мати-героїня", однак отримала відмову у її задоволенні, мотивовану наявністю суперечностей між змістом довідки архівної установи Хорошівської селищної ради №177 від 17.05.2022 та паспортними даними, а також у зв`язку із відсутністю печатки у посвідченні дитини ( ОСОБА_2 ), яка має статус постраждалої від Чорнобильської катастрофи.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 23.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

12.07.2023 від представника відповідача 1 до суду надійшов відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог за безпідставністю. Зауважує, що необхідний страховий стаж, для призначення пільгової пенсії відповідно до ст.115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» повинен становити 15 років страхового стажу, який у позивачки відсутній.

Разом із відзивом на позов від представника відповідача 1 надійшло клопотання про залучення співвідповідача у справі, яке ухвалою суду від 25.07.2023 задоволено, залучено до участі у даній справі другого відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

13.09.2023 (поштовий зв`язок) та 20.09.2023 (електронною поштою) від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - відповідач 2) надійшов до суду відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав недостатності у позивачки необхідного страхового стажу для призначення пенсії відповідно до ст.115 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до наказів Житомирського окружного адміністративного суду: №01-53-в від 17.08.2023 (з 28.08.2023 - до 01.09.2023), №01-56-в від 31.08.2023 (08.09.2023), №01-57-в від 12.09.2023 (18.09-19.09.2023) суддя Єфіменко О.В. перебувала у щорічній відпустці, тому розгляд даної справи судом відкладався.

Положеннями ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд вказує наступне.

Встановлено, що ОСОБА_1 після досягнення 50-ти річного віку звернулася до відповідача 1 із заявою про призначення їй пільгової пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст.115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09 липня 2003 року (далі - Закон №1058-IV), з підстав народження та виховання п`ятьох дітей та набуття статусу "Мати-героїня".

Як стверджує представник відповідача 1, після реєстрації заяви позивачки та сканування копій документів засобами програмного забезпечення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області розглянуто подану заяву за принципом екстериторіальності. За результатами розгляду заяви прийнято рішення №77 від 17.11.2022 про відмову у призначенні пенсії з підстав відсутності необхідного страхового стажу не менше 15 років.

Про зміст рішення Головного управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області листом №0600-0211-97397 від 24.11.2022 відповідач 1 повідомив позивачку.

ОСОБА_1 не погоджується із рішенням про відмову у призначенні їй пільгової пенсії та вважає, що період роботи з 29.01.1990 до 28.01.1991 їй не зараховано безпідставно, оскільки основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, яка у неї наявна та містить записи про її трудову діяльність у спірний період, а дата народження її дітей підтверджена свідоцтвами про їх народження, а тому вважає, що підстави для відмови у призначенні їй пенсії відсутні, а прийняте рішення протиправне та таке, що підлягає скасуванню.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.16 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII від 05.11.1991 застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон №1058-IV.

Статтею 8 Закону №1058-IV передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Частина 3 статті 4 Закону №1058-IV передбачає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.

Закон №1058-IV відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного та соціального страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом та Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (ч.1 ст.5 Закону №1058-IV).

У той час, пунктом 3 ч.1 ст.115 Закону №1058-IV передбачено право на призначення дострокової пенсії за віком, зокрема жінки, які народили п`ятьох або більше дітей та виховали їх до шестирічного віку, матері осіб з інвалідністю з дитинства, які виховали їх до зазначеного віку, - після досягнення 50 років та за наявності страхового стажу не менше 15 років. При цьому особами з інвалідністю з дитинства вважаються також діти з інвалідністю віком до 16 років.

Абзацем 2 пункту 15 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV (у редакції Закону України №3108-IV від 17.11.2005 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування") передбачено, що положення Закону №1788-XII застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Статтею 7 Закону №1788-XII передбачено, що звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому, пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується.

Згідно з частинами 1, 3 статті 44 Закону №1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Однією із обов`язкових умов для призначення пенсії є підтвердження особою відповідного страхового стажу.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до статті 56 Закону №1788-XII до стажу зараховується до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

За приписами статті 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За змістом ч.1 ст.24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до частини 4 статті 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

За період до 1 січня 2004 обчислення трудового стажу здійснювалося згідно зі статтями 56-63 Закону №1788-XII.

За змістом позовної заяви спір виник з приводу відмови у призначенні пільгової пенсії позивачці, відповідно до ст.115 Закону №1058-IV як особі, яка народили п`ятьох або більше дітей та виховали їх до шестирічного віку, у зв`язку із відсутністю необхідного стажу не менше 15 років.

Як свідчать матеріали справи, позивачка має статус "Мати-героїня" у зв`язку із народженням та вихованням до шестирічного віку п`ятьох дітей: ОСОБА_3 , дата народження якого ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_3 , дата народження якого ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , дата народження, якої ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 , дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_5 .

До страхового стажу позивачки відповідачем 2 не зарахований період трудової діяльності з 29.01.1990 до 28.01.1991 на Закритому акціонерному товаристві "Промінь" та догляд за її дитиною ОСОБА_2 , яка має статус дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи.

Підставою для відмови у зарахуванні до страхового стажу періоду трудової діяльності на Закритому акціонерному товаристві "Промінь" з 29.01.1990 до 28.01.1991 слугувала розбіжність (помилка у імені позивачки) між архівною довідкою та паспортними даними, а також не зараховано позивачці до її страхового стажу догляд за дитиною, яка має статус дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи з підстав відсутності печатки у відповідному посвідченні.

Щодо незарахування до стажу позивачки періоду трудової діяльності з 29.01.1990 до 28.02.1991 на Закритому акціонерному товаристві "Промінь" з підставі виявлених розбіжності стосовно зазначеного імені позивачки в архівній довідці та у паспорті, суд вважає за необхідне вказати наступне.

Як встановлено під час розгляду справи з наданих позивачкою документів, зокрема трудової книжки НОМЕР_1 від 29.01.1990, ОСОБА_1 29.01.1990 на підставі наказу №35 від 29.01.1990 прийнята на роботу в швейну ділянку ученицею швеї та 28.02.1991, відповідно до наказу №61-4 від 28.02.1991 звільнена за власним бажанням.

При цьому, слід відмітити, що в трудовій книжці позивачки, копія якої наявна в матеріалах справи, в розділі "Відомості про роботу" чітко по хронології відображено місце та роботу яку виконувала позивачка, наявний підпис посадової особи відділу кадрів та відтиск печатки підприємства.

Крім того, на підтвердження трудової діяльності позивачки в Закритому акціонерному товаристві "Промінь" до матеріалів справи надано архівну довідку. Як стверджує представник відповідача зазначене ім`я у архівній довідці " ОСОБА_6 " не відповідає паспортними даним на російській мові - " ОСОБА_6 ".

При цьому, слід зауважити, що ім`я позивачки зазначене в трудовій книжці (" ОСОБА_6 "), відповідає імені зазначеному у паспорті позивачки (на російській мові - " ОСОБА_6 "), а тому наявні розбіжності між відомостями зазначеними в архівній довідці та паспорті, на думку суду, не можуть бути підставою для відмови у зарахуванні до страхового стажу позивачки трудової діяльності у період з 29.01.1990 до 28.02.1991, так як трудова книжка є основним документом, на підтвердження страхового стажу.

Разом з тим, з приводу вищевказаних невідповідності в архівній довідці з паспортними даними, суд вважає за необхідне вказати, що посадовою особою підприємства при подані документів до архіву, допущено описку у написанні імені позивачки, що не може слугувати виникненню спірних правовідносин щодо її трудової діяльності у період з 29.01.1990 до 28.02.1991, а тому суд не приймає до уваги такі твердження відповідачів.

На думку суду, право позивачки на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення документації на підприємстві, а тому допущена описка посадовою особою підприємства у зазначеному імені позивачки, не може бути підставою для виключення певних періодів роботи з її трудового стажу та позбавлення позивачки її конституційного права на соціальний захист при вирішенні питань з призначення пенсії за віком.

Щодо не зарахування позивачці до її страхового стажу догляд за її дитиною - ОСОБА_2 , яка має статус дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи, з підстав відсутності печатки у відповідному посвідченні, суд вважає за необхідне вказати наступне.

Зміст поняття "загальний трудовий стаж" є ширшим, ніж поняття "страховий стаж", оскільки до першого включаються також періоди суспільно корисної діяльності, коли особа не підлягала загальнообов`язковому соціальному страхуванню.

Положеннями ст. 56 Закону № 1788-XII передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується також:

а) будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків;

б) творча діяльність осіб, передбачених пунктом "в" статті 3 цього Закону. При цьому творча діяльність членів Спілки письменників України, Спілки художників України, Спілки композиторів України, Спілки кінематографістів України, Спілки театральних діячів України, інших творчих працівників, які не є членами творчих спілок, але об`єднані відповідними професійними комітетами, до введення в дію цього Закону зараховується в стаж роботи незалежно від сплати страхових внесків. У цих випадках стаж творчої діяльності встановлюється секретаріатами правлінь творчих спілок республіки починаючи з дня опублікування або першого публічного виконання чи публічного показу твору даного автора;

в) військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби;

г) служба у воєнізованій охороні, в органах спеціального зв`язку і в гірничорятувальних частинах, незалежно від відомчої підпорядкованості та наявності спеціального або військового звання;

д) навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі;

е) тимчасова непрацездатність, що почалася у період роботи;

є) час догляду за інвалідом I групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, а також за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду;

ж) час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку;

з) період проживання дружин осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів і військовослужбовців надстрокової служби з чоловіками в місцевостях, де була відсутня можливість їх працевлаштування за спеціальністю, але не більше 10 років.

Положеннями Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року №796-XII (Закон №796-XII) передбачені потерпілим дітям, зазначеним у пунктах 1-6 статті 27 цього Закону, та їх батькам гарантовані державою компенсації та пільги, зокрема зарахування до стажу роботи одному з батьків часу догляду за потерпілою дитиною до досягнення нею віку 12 років (п.13 ч.1 ст.30).

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 (далі також - Порядок №22-1, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 1.1 Порядку №22-1 передбачено, заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Пунктом 2.1 Порядку №22-1 встановлено перелік документів, які додаються до заяви про призначення пенсії, зокрема,

документ, що підтверджує реєстраційний номер облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування;

документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, орган, що призначає пенсію, додає довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення;

документи, які засвідчують особливий статус особи: документи про народження дитини, виховання її до шестирічного віку, про визнання дитини заявника особою з інвалідністю з дитинства або дитиною з інвалідністю (при призначенні пенсії згідно з абзацом першим пункту 3 частини першої статті 115 Закону).

Згідно з п.2.17 Порядку №22-1 при призначенні пенсій жінкам, які народили п`ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, матерям осіб з інвалідністю з дитинства, які виховали їх до шестирічного віку, а також, у разі відсутності матері або за її згодою, чоловікам, які здійснювали виховання п`ятьох або більше дітей чи дитини з інвалідністю, факт народження дитини встановлюється на підставі свідоцтва про народження, а її виховання до зазначеного віку - на підставі свідоцтва про народження чи паспорта дитини. У разі смерті дитини подається свідоцтво про смерть.

Таким чином, вищезазначені норми містять перелік робіт, який зараховується до страхового стажу особи, в тому числі при призначенні пенсій жінкам, які народили п`ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, час такого догляду зараховується до страхового стажу.

За матеріалами справи, позивачка народила п`ятеро дітей.

Як свідчить розрахунок (форма РС-право), який міститься в матеріалах справи, до страхового стажу позивачки зараховано час догляду за малолітніми дітьми, період з 26.12.1992 до 31.07.1995 та з 14.06.1996 до 09.11.2022, тобто не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку, в тому числі і п`ятої дитини.

За матеріалами справи, ОСОБА_2 (донька позивачки), народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 та має статус дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням № НОМЕР_2 Н від 20.11.2002 виданим Житомирською обласною державною адміністрацією. У свою чергу, підставою для відмови у зарахуванні до страхового стажу позивачки часу догляду за потерпілою від Чорнобильської катастрофи дитиною, до досягнення нею віку 12 років, слугувала відсутність печатки у посвідченні. Суд, оглянувши посвідчення видане на ОСОБА_2 , вважає звернути увагу, що такому присвоєно відповідний номер, зазначена дата видачі, містить підпис посадової особи органу, яким видано та відтиск печатки такого органу. Відомості про відкликання чи скасування посвідчення та статусу потерпілої дитини від Чорнобильської катастрофи матеріали справи не містять.

З огляду на що, твердження відповідачів про відсутність печатки у посвідченні до уваги судом не приймається, оскільки не відповідає дійсності.

Таким чином, час догляду за потерпілою від Чорнобильської катастрофи дитиною - ОСОБА_2 до досягнення нею віку 12 років підлягає зарахуванню до страхового стажу позивачки.

Суд зазначає, що подані позивачем документи в сукупності не викликають сумнівів щодо необхідного страхового стажу у позивачки, для призначення їй пенсії відповідно до ст.115 Закону №1058-IV. Інших підстав неможливості призначення позивачці пенсії за віком відповідачем не наведено, а тому суд вважає, що відмова у призначенні їй пільгової пенсії порушує її конституційне право на пенсійне забезпечення та соціальний захист, а отже є протиправною.

Відтак, відповідно статті 6 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Христов проти України» (Khristov v. Ukraine, заява № 24465/04, рішення від 19.02.2009 року, п. 33) повторює, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 72 вказаного Кодексу).

Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 73 вказаного Кодексу).

За змістом статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з частинами 1, 2 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на встановлені обставини справи, які підтверджені відповідними доказами, прийняте рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України у Харківській області є немотивованим і протиправним, оскільки прийняте без перевірки усіх поданих позивачем документів до заяви про призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку, та з формальних підстав.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, шляхом визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, що виразились у відмові призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а тому позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Зважаючи на задоволення судом клопотання про звільнення від сплати судового збору, питання про розподіл судових витрат, судом не вирішується.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 263 КАС України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, м.Житомир,10003. ), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, м.Харків, 61022 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, що виразились у відмові призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу період роботи в Закритому акціонерному товаристві «Промінь» в період з 29.01.1990 по 28.01.1991 та період догляду за своєю дитиною ОСОБА_2 , яка має статус потерпілої від Чорнобильської катастрофи та призначити їй пенсію за віком на пільгових умовах відповідно ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з моменту звернення - 10 листопада 2022 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Єфіменко

Повний текст складено: 22 вересня 2023 р.