Справа № 140/12258/23
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2023-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2023 року ЛуцькСправа № 140/12258/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій щодо нездійснення перерахунку індексації з 01 березня 2018 року по 20 травня 2020 року відповідно до абзаців четвертого, п`ятого, шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 (далі - Порядок №1078); зобов`язання здійснити перерахунок індексації за період з 01 березня 2018 року по 20 травня 2020 року з урахуванням абзаців четвертого, п`ятого, шостого пункту 5 Порядку №1078; зобов`язання здійснити нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159 (далі - Порядок №159) (а.с.29-37).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 . Під час проходження військової служби позивачу за період з 01 січня 2016 року по 01 березня 2018 року не була нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення, тому для відновлення порушених прав позивач звернувся до суду. Рішенням суду від 27 січня 2023 у справі №140/16591/21 зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року з врахуванням виплачених сум із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року. 04 травня 2023 року відповідач здійснив виплату індексації грошового забезпечення в сумі 82370,83 грн.

Як зазначив позивач, після зміни посадового окладу на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - Постанова №704), відповідач, починаючи з листопада 2018 року, здійснював виплату індексації грошового забезпечення з урахуванням абзацу другого пункту 5 Порядку №1078. Однак при обчисленні індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 20 травня 2020 року відповідачем не було враховано вимоги абзаців четвертого - шостого пункту 5 Порядку №1078 щодо обчислення індексації, розрахованої як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. Так у березні 2018 року розмір підвищення його доходу зріс на 396,05 грн, що не перевищує суму індексації, яка склалася у лютому 2018 року - 4258,75 грн, що на думку позивача, зумовлює нарахувати і виплатити індексацію - різницю між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Також з посиланням на пункт 4 Порядку №1078 позивач зазначив, що у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів провадиться їх компенсація відповідно до приписів Закону України від 19 жовтня 2000 №2050-ІІІ "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" (далі - Закон №2050-ІІІ) та Порядку №159. Несвоєчасна виплата індексації грошового забезпечення зумовлює обов`язок відповідача здійснити нарахування і виплату йому компенсації втрати частини доходів.

З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 19 червня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

У відзиві на позовну заяву відповідач позов не визнав та у задоволенні позову просив відмовити повністю(а.с.46-53). В обґрунтування такої позиції зазначив, що з підвищенням у березні 2018 року посадових окладів військовослужбовців, у тому числі і позивача, обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з квітня 2018 року (місяця наступного за місяцем підвищення тарифних ставок). З урахуванням цих правил сума індексації за квітень 2018 року - жовтень 2018 року становить 0,00 грн, а починаючи з листопада 2018 року по день звільнення позивач отримував індексацію грошової забезпечення: за листопад, грудень 2018 року, січень 2019 року - у сумі 71,08 грн щомісяця, за лютий - травень 2019 року - у сумі 134,47 грн щомісяця, за червень - листопад 2019 року - у сумі 206,72 грн щомісяця, за грудень 2019 року - квітень 2020 року - у сумі 216,51 грн щомісяця, за травень 2020 року - сумі 146,67 грн (пропорційно, по дату звільнення).

Відповідач вважає помилковими доводи позивача щодо наявності підстав для перерахунку відповідно до абзаців четвертого, п`ятого пункту 5 Порядку №1078 виплаченої індексації за період з 01 березня 2018 року по день звільнення 21 травня 2020 року, оскільки він отримував індексацію грошового забезпечення відповідно до норм і правил нарахування індексації та індексу споживчих цін, встановленого на відповідний місяць.

Також, на думку відповідача, оскільки ОСОБА_1 на час звільнення та проведення із ним розрахунку не мав претензій (він погодився із сумами виплаченого грошового забезпечення), то відсутні підстави вважати, що мала місце заборгованість перед ним та порушено строки виплати грошового забезпечення. Підстави для виплати компенсації відповідно до Закону №2050-ІІІ та Порядку №159 на суми, нараховані і виплачені за рішенням суду, відсутні.

Інші заяви по суті справи від сторін не надходили.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Позивач ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 . Позивач з 21 травня 2020 року виключений зі списків особового складу частини та знятий з усіх видів забезпечення згідно з наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 21 травня 2020 року №96 (а.с.13).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 27 січня 2023 року у справі №140/16591/21, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2023 року, визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо врахування грудня 2015 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін, при нарахуванні ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно зі встановленням січня 2008 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін (а.с.61-64).

На виконання вказаного рішення суду відповідач нарахував та виплатив позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року в сумі 82370,83 грн, що підтверджується розрахунково-платіжною відомістю №76 та довідкою-розрахунком індексації за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року (а.с.17, 28). Кошти зараховані на рахунок платника 04 травня 2023 року (а.с.18).

У відповідь на звернення позивача щодо здійснення перерахунку індексації грошового забезпечення відповідно до вимог абзаців четвертого, п`ятого пункту 5 Порядку №1078, починаючи з березня 2018 року, та нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації, відповідач листом від 17 травня 2023 року №351 повідомив, що рішення суду від 27 січня 2023 року у справі №140/16591/21 виконано повністю та оскільки інших зобов`язань, в тому числі щодо перерахунку індексації грошового забезпечення з березня 2018 року по день звільнення відповідно до вимог пункту 5 Порядку №1078, нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації в рішенні суду не визначено, відповідно підстав щодо перерахунку немає.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд керується такими нормативно-правовими актами.

За змістом статті 1 Закону України від 03 липня 2001 року №1282-ХІІ "Про індексацію грошових доходів населення" (далі - Закон №1282-ХІІ) індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Статтею 4 Закону №1282-XII (тут і надалі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено підстави для проведення індексації, зокрема, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 6 Закону №1282-XII у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону, грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі статтею 9 Закону №1282-XII індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, що поширюються на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників, визначаються Порядком №1078.

Як встановлено пунктом 1-1 Порядку №1078 (в редакцій, чинній на час виникнення спірних правідносин), підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Згідно з пунктом 2 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення.

Відповідно до абзаців першого, четвертого, п`ятого пункту 4 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Абзацами першим, другим пункту 5 Порядку №1078 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів"; далі - Постанова №1013, яка застосовується з 01 грудня 2015 року) установлено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку (абзац шостий пункту 5 Порядку №1078).

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що з 01 грудня 2015 року "місяцем підвищення доходу" є місяць, у якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів) і визначається він тільки в разі, якщо підвищена тарифна ставка (оклад). При цьому зміни, внесені Постановою №1013, передбачали здійснення обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації не індивідуально для кожного працівника в залежності від прийняття його на роботу та зростання його доплат та надбавок, а від моменту останнього перегляду тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник.

01 березня 2018 року набрала чинності Постанова №704, якою затверджено нову тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

За змістом наведених вище положень Порядку №1078 у випадку, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який з 01 січня 2016 року встановлений у розмірі 103 відсотка, виникає право на індексацію (абзац другий пункту 1-1, абзац шостий пункту 5 Порядку №1078). Сума цієї індексації визначається як результат множення грошового забезпечення, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (абзаци другий, п`ятий пункту 4 Порядку №1078).

За змістом позовної заяви та відзиву на позов, відповідач, починаючи з 01 березня 2018 року обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації правильно здійснював з квітня 2018 року - місяця, наступного за місяцем підвищення посадових окладів згідно з Постановою №704.

У відзиві на позов відповідач вказав, що виплатив ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за листопад, грудень 2018 року, січень 2019 року - у сумі 71,08 грн щомісяця, за лютий - травень 2019 року - у сумі 134,47 грн щомісяця, за червень - листопад 2019 року - у сумі 206,72 грн щомісяця, за грудень 2019 року - квітень 2020 року - у сумі 216,51 грн щомісяця, за травень 2020 року - сумі 146,67 грн (пропорційно, по дату звільнення).

У позовній заяві ОСОБА_2 підтвердив, що починаючи з листопада 2018 року отримував індексацію грошового забезпечення відповідно до абзацу другого пункту 5 Порядку №1078.

Між сторонами все ж існує спір стосовно повноти нарахування та виплати індексації грошового забезпечення з 01 березня 2018 року. У відзиві на позовну заяву відповідач підтвердив, що розрахована ним сума індексації за квітень - жовтень 2018 року становить 0,00 грн.

Суд зазначає, що абзацами третім-шостим пункту 5 Порядку №1078 врегульовано виплату індексації у місяці підвищення посадових окладів, а також виплати визначеної суми індексації до чергового підвищення тарифних ставок (окладів).

Так сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац третій пункту 5 Порядку №1078).

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу (абзац четвертий пункту 5 Порядку №1078).

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру (абзац п`ятий пункту 5 Порядку №1078).

У наведених положеннях йде мова про індексацію, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.

При цьому абзаци третій, четвертий пункту 5 Порядку №1078 (зі змінами, які застосовувалися з 01 грудня 2015 року до 01 квітня 2021 року) передбачили обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не)нараховується, а саме: сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац третій); сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац четвертий).

Отже, для вирішення питання про наявність підстав для виплати індексації у місяці підвищення доходу, яким з набранням чинності Постановою №704 став березень 2018 року, необхідно враховувати розмір підвищення грошового доходу, що відбувся у зв`язку зі зміною посадових окладів, а також суму індексації у місяці підвищення грошового доходу (у березні 2018 року) з метою порівняння цих величин. Сума індексації у березні 2018 року розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу з урахуванням положень абзацу четвертого пункту 5 Порядку №1078. Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) сума цієї індексації нараховується, то абзац шостий пункту 5 Порядку №1078 додатково указує, що ця сума індексації-різниці виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.

Ураховуючи, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці, та з огляду на правила й умови нарахування суми індексації - різниці, які встановлені абзацами третім, четвертим, шостим пункту 5 Порядку №1078, повноваження відповідача щодо виплати цієї суми не є дискреційними.

Таким чином, у березні 2018 року як місяці підвищення доходу позивача (посадового окладу) відповідачу належало вирішити питання, чи має позивач право на отримання суми "індексації-різниці", а якщо так, то у якій сумі. При цьому розмір підвищення доходу в березні 2018 року визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення у лютому 2018 року. В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (друге речення абзацу п`ятого пункту 5 Порядку №1078). Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац п`ятий пункту 4 Порядку №1078). Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року, то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.

Такі ж висновки щодо застосування пункту 5 Порядку №1078 застосовано Верховним Судом у постанові від 12 квітня 2023 року у справі №420/6982/21.

Здійснюючи нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення за період з березня 2018 року, відповідач фактично врахував лише норми абзаців першого, другого пункту 5 Порядку №1078, однак безпідставно не взяв до уваги приписи абзаців третього-шостого пункту 5 цього Порядку та не вирішував питання щодо наявності у позивача права не такий вид індексації за спірний період.

При цьому, як видно з довідки-розрахунку суми індексації на виконання рішення суду у справі №140/16591/21 за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року, розмір індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за лютий 2018 року становить 4258,75 грн. Доказів того, що різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення у лютому 2018 року є більшою за суму можливої індексації, яка склалася у березні 2018 року (тобто про відсутність підстав для виплати позивачу індексації-різниці) відповідач суду не дав.

Отже, суд дійшов висновку, що відповідач вчинив протиправну бездіяльність, яка полягає саме у невирішенні питання про наявність у позивача права на отримання індексації-різниці за період з 01 березня 2018 року по 20 травня 2020 року.

Суд також звертає увагу на те, що відповідно до приписів Закону №1282-ХІІ та Порядку №1078 обов`язок визначення розміру підвищення грошового доходу працівника та суми індексації, що склалася у місяці підвищення цього грошового доходу, а також встановлення факту перевищення розміру підвищення грошового доходу працівника над сумою індексації, що склалася у місяці його підвищення з метою вирішення питання про наявність підстав для виплати індексації у місяці підвищення доходу покладається на роботодавця та належить до його безпосередніх повноважень.

Оскільки визначення розміру індексації грошового забезпечення, який підлягає виплаті на користь позивача, належить до компетенції відповідача, суд не має повноважень здійснювати його розрахунок до моменту проведення такого розрахунку відповідачем. Суд наділений лише повноваженнями перевірити правильність такого розрахунку у контексті застосування нормативно-правових приписів, що регулюють спірні правовідносини.

Суд, виходячи із повноважень, визначених статтею 245 КАС України, а також меж позовних вимог, дійшов переконання, що позов у цій частині позовних вимог слід задовольнити у спосіб визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо вирішення питання про наявність у позивача права на отримання індексації-різниці за період з 01 березня 2018 року по 20 травня 2020 року відповідно до абзаців четвертого, п`ятого, шостого пункту 5 Порядку №1078 та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу індексації грошового забезпечення (індексації-різниці) за період з 01 березня 2018 року по 20 травня 2020 року відповідно до абзаців четвертого, п`ятого, шостого пункту 5 Порядку №1078, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

При вирішенні спору в частині позовних вимог щодо нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення, суд виходить із того, що питання, пов`язані із здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом №2050-ІІІ та Порядком №159, який уточнює, деталізує норми Закону.

Статтею 2 Закону №2050-ІІІ визначено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі №2050-ІІІ слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення), суму індексації грошових доходів громадян та ін.

У пункті 4 Порядку №1078 також визначено, що у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

Відповідно до статті 3 Закону №2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Згідно зі статтею 4 Закону №2050-ІІІ виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

За позицією Верховного Суду у постанові від 15 жовтня 2020 року у справі №240/11882/19 використане у статті 3 Закону № 2050-ІІІ формулювання, що компенсація обчислюється як добуток "нарахованого, але не виплаченого грошового доходу" за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення. З покликанням на аналогічні висновки, сформульовані у постановах Верховного Суду України від 11 липня 2017 року №21-2003а16, Верховного Суду від 22 червня 2018 року у справі №810/1092/17 та від 13 січня 2020 року у справі №803/203/17, Верховний Суд у справі №240/11882/19 висновував, що зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1-3 вказаного Закону №2050-ІІІ дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Застосовуючи цей висновок у справі №240/11882/19, з урахуванням наявності факту невиплати позивачу сум індексації грошового забезпечення за заявлений у цій справі період у зв`язку з бездіяльністю власника або уповноваженого ним органу щодо нарахування та виплати громадянину індексації заробітної плати, Верховний Суд дійшов висновку, що така особа має право на компенсацію втрати доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за умови зобов`язання власника або уповноваженого ним органу здійснити донарахування належних громадянину сум доходів.

Отже, нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів.

Аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 29 квітня 2021 року у справі №240/6583/20, від 21 березня 2023 року у справі №620/7687/21.

Отже, основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону №2050-ІІІ та Порядком №159 компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів.

Як встановлено судом вище, фактична виплата індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 27 січня 2023 року у справі №140/16591/21, відбулася лише 04 травня 2023 року, що підтверджується листом Військової частини НОМЕР_1 від 17 травня 2023 року №351 та платіжною інструкцією від 03 травня 2023 року №218 (а.с.16, 18), тобто з порушенням строків виплати.

Зі змісту листа Військової частини НОМЕР_1 від 17 травня 2023 року №351 вбачається, що позивач не лише порушував питання перерахунку індексації грошового забезпечення відповідно до абзаців четвертого - шостого пункту 5 Порядку №1078, а й питання нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації. Однак відповідач у цьому позивачу також відмовив (а.с.16).

Таким чином, факт несвоєчасної виплати позивачу сум індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року вказує на наявність у нього права на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення.

Суд повторює, що компенсація за порушення строків виплати грошових доходів проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення, зокрема, й коли має факт неповної виплати сум індексації грошового забезпечення.

З урахуванням наведеного позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення відповідно до Порядку №159 також належить задовольнити.

Керуючись статтями 2, 72-77, 244-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_4 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо вирішення питання про наявність у ОСОБА_1 права на отримання індексації грошового забезпечення з 01 березня 2018 року по 20 травня 2020 року відповідно до абзаців четвертого, п`ятого, шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 20 травня 2020 року відповідно до абзаців четвертого, п`ятого, шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення з 01 січня 2016 року - за весь час затримки її виплати по день фактичної виплати відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж.В. Каленюк