Справа № 441/1593/23
Суддя: Кшик О. І.
Дата ухвалення: 2023-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2023 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кшик О.І.

секретаря судового засідання Сисан С.І.

Справа № 441/1593/23

Провадження №2-а/458/21/2023

сторони справи

позивач ОСОБА_1

відповідачі: 1. поліцейський Відділення поліції №1 (м. Городок) Львівського районного управління поліції №2 ГУНП

у Львівській області Пристава Р.Р.;

2. Відділення поліції №1 (м. Городок) Львівського районного управління поліції №2 ГУНП

у Львівській області;

3. Головне управління Національної поліції

у Львівській області

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Турка адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до поліцейського Відділення поліції №1 (м. Городок) Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області Пристава Ростислава Романовича, Відділення поліції №1 (м. Городок) Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області, Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

встановив:

Ухвалою Городоцького районного суду Львівської області від 11.08.2023 до Турківського районного суду Львівської області передано за підсудністю позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського Відділення поліції №1 (м. Городок) Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області Пристава Р.Р., Відділення поліції №1 (м. Городок) Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області, Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС № 7250184.

В обґрунтування заявлених вимог позивач ОСОБА_1 зазначає, що 29.06.2023 о 13.35 поліцейським Відділення поліції №1 (м. Городок) Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області Приставом Р.Р. щодо нього було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 7250184, якою його було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Позивач вважає, що його безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності, адже Правил дорожнього руху не порушував, оскільки його автомобіль не є таким, що підлягає обов`язковому технічному контролю. Просить скасувати оскаржувану постанову, а провадження в справі закрити.

Ухвалою суду від 15.09.2023 відкрито провадження у справі з викликом сторін. Відповідачам надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відзив на позовну заяву відповідачі не подали.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, подав через канцелярію суду заяву про про розгляд справи без його участі, позов підтримує.

У судове засідання поліцейський поліцейського ВП №1 (м. Городок) Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області Пристав Р.Р., представники ВП №1 (м. Городок) Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області та Головного управління Національної поліції у Львівській області не з`явилися, хоч були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили.

З урахуванням поданої позивачем заяви про розгляд справи без його участі, враховуючи неявку відповідачів, відсутність підстав для відкладення чи оголошення перерви в судовому засіданні, суд проводить розгляд справи за наявними у справі матеріалами.

Водночас, оскільки всі учасники справи не з`явились в судове засідання, суд відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України не здійснює фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши подані докази, суд встановив такі обставини.

Як видно з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 7250184 від 29.06.2023, винесеною інспектором Відділення поліції №1 (м. Городок) Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області Приставом Р.Р, позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Згідно з вказаною постановою, 29.06.2023 о 13.35 год в м. Городок, вул. Комарнікська, 68 водій керував автомобілем, який підлягає технічному контролю та не пройшов його у встановлені законом терміни, чим порушив ст. 37 Закону України "Про дорожній рух" - керування водіє транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, чим вчинив адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Вважаючи постанову поліцейського про притягнення до адміністративної відповідальності безпідставною та протиправною, позивач просить її скасувати.

Вирішуючи спір, суд виходить з таких норм закону та мотивів, відповідно до встановлених правовідносин.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-XII, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Відповідно до ст. 37 Закону України "Про дорожній рух", окрім іншого, з абороняється експлуатація транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю, але не пройшли його.

Згідно зі ст. 35 цього Закону України "Про дорожній рух", транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Обов`язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України".

Обов`язковий технічний контроль транспортного засобу передбачає перевірку технічного стану транспортного засобу, а саме: системи гальмового і рульового керування, зовнішніх світлових приладів, пневматичних шин та коліс, світлопропускання скла, газобалонного обладнання (за наявності), інших елементів у частині, що безпосередньо стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього природного середовища.

Періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить:

-для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки;

-для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації - щороку;

-для автобусів та спеціалізованих транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, незалежно від строку експлуатації - двічі на рік.

На кожний транспортний засіб, що пройшов обов`язковий технічний контроль і визнаний технічно справним, суб`єкт проведення обов`язкового технічного контролю складає протокол перевірки його технічного стану, який видається водію транспортного засобу. У протоколі зазначається строк чергового проходження обов`язкового технічного контролю транспортного засобу відповідно до періодичності проходження, встановленої частиною восьмою цієї статті.

Відповідно до п. 31.3 б) Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством: якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

За керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, настає адміністративна відповідальність, передбачена ч. 3 ст .121 КУпАП.

Відповідно до п. 1.3. Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

А відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

У ході розгляду справи суд встановив, що згідно з оскаржуваною постановою від 29.06.2023 серії ЕАС № 7250184, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що керував транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

У п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідачі доводи, викладені в позовній заяві не спростували, не представили суду достатніх та належних доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, не подали жодного доказу на підтвердження факту порушення позивачем cт. 37 Закону України "Про дорожній рух", зокрема, що автомобіль позивача "Mersedes-Benz Sprinter 318 CDI" номерний знак НОМЕР_1 підлягає обов`язковому технічному огляду, тобто належить до легкових автомобілів - таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, або є в антажним автомобілем незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, із строком експлуатації понад два роки або є технічним засобом для агропромислового комплексу, визначеним Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України".

Відповідачі також не надали суду доказів, що позивач керував легковим автомобілем-таксі, або легковим автомобілем, що використовується для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку.

Натомість, на підтвердження своєї невинуватості в інкримінованому його адміністративному правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст. 121 КУпАП, позивач подав до суду копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , яке видано Старосамбірським ВРЕР ДАІ при ГУМВС України у Львівській області, з якого видно, що автомобіль "Mersedes-Benz Sprinter 318 CDI" номерний знак НОМЕР_1 , 2006 року випуску, який належить ОСОБА_1 , є фургоном малотонажним - В, тобто є легковим автомобілем, з повною масою 3500 кг, з масою без навантаження - 2356 кг.

З поданої позивачем копії Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-213782842 від 22.03.2023 видно, що автомобіль "Mersedes-Benz Sprinter 318 CDI" номерний знак НОМЕР_1 не підлягає обов`язковому технічному контролю.

Відтак, дослідивши матеріали справи та подані докази, суд не встановив, що автомобіль позивача ОСОБА_1 не підлягає обов`язковому технічному огляду, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передебаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП

Жодних доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, відповідачами не подано.

Суд зазначає, що застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідає принципу верховенства права, а прийняття рішень про притягнення особи до адміністративної відповідальності повинно ґрунтуватись на повному, всебічному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи та оцінці здобутих доказів.

Окрім цього, лише постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності без жодних доказів, що свідчили би про наявність у позивача вини у вчиненні адміністративного правопорушення, не може бути єдиним беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення.

Як зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові у справі № 463/1352/16-а від 08.07.2020 у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відтак, беручи до уваги те, що відповідачі не представили суду жодних достатніх та належних доказів на підтвердження винуватості позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, що є необхідним для прийняття суб`єктом владних повноважень рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, тому за встановлених обставин у цій справі оскаржувана постанова є незаконною і підлягає скасуванню з закриттям провадження в справі.

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись до суду з адміністративним позовом, одним з відповідачів визначив поліцейського Відділення поліції №1 (м. Городок) Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області Пристава Р.Р.

Однак, у постанові від 17.09.2020 у справі № 742/2298/17 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду дійшов висновку, що належним відповідачем у справах про скасування постанов про накладення адмінстягнення є орган, який таке стягнення застосував, а не конкретна посадова особа вказаного органу.

Отже, відповідні інспектори поліції не можуть виступати самостійними відповідачами у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями ст. 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративне правопорушення.

З урахуванням викладеного, поліцейський Відділення поліції №1 (м. Городок) Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області Пристав Р.Р. не є належним відповідачем у справі.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в його задоволенні.

Відтак, у задоволенні позову ОСОБА_1 до поліцейського Відділення поліції №1 (м. Городок) Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області Пристава Р.Р. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення необхідно відмовити.

Щодо судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати у цій справі складаються з судового збору, сплаченого позивачем за подання позову до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позов ОСОБА_1 задоволено, тому судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 536,80 грн підлягають до стягнення з відповідача Головного управління Національної поліції у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст. 9, 77, 134, 139, 229, 241, 246, 262, 286 КАС України,

вирішив:

Задоволити позов ОСОБА_1 до Відділення поліції №1 (м. Городок) Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області, Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 29.06.2023 серії ЕАС № 7250184 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП, а провадження в справі - закрити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області (79007, м. Львів, пл. Генерала Григоренка, 3, ) за рахунок бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_3 ) судовий збір в розмірі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

У задоволенні позову ОСОБА_1 до поліцейського Відділення поліції №1 (м. Городок) Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області Пристава Ростислава Романовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Турківський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 дреса ( АДРЕСА_1 , ІН НОМЕР_3 );

Відповідачі:

Відділення поліції №1 (м. Городок) Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області (м. Городок, майдан Гайдамаків, 9, Львівська область, 81500);

Головне управління Національної поліції у Львівській області (м. Львів, пл. Генерала Григоренка, 3, , 79007).

Рішення суду складено та підписано 25.09.2023.

Суддя О.І. Кшик