Справа № 160/16553/23
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2023-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луніної О.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у виплаті пенсії по втраті годувальника на доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з моменту смерті матері ІНФОРМАЦІЯ_2 по 12.01.2023 рік, коли позивач не зміг встановити батьківство, внести зміни до актового запису про народження дитини та звернувся за призначенням пенсійних виплат по втраті годувальника;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати та здійснити виплату пенсії по втраті годувальника на доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з дня смерті годувальника 15.01.2021 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач дізнався, що має доньку від колишньої співмешканки - ОСОБА_3 у 2020 році. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, після чого позивач тривалий час вчиняв дії щодо встановлення свого батьківства. У січні 2023 року, після встановлення батьківства, він звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення доньці виплати по втраті годувальника з моменту смерті матері, а саме, з 15.01.2021 року. Дії відповідача щодо відмови у виплаті пенсії по втраті годувальника на доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з моменту смерті матері 15.01.2021 року по 12.01.2023 рік, коли позивач не зміг встановити батьківство, внести зміни до актового запису про народження дитини та звернувся за призначенням пенсійних виплат по втраті годувальника, позивач вважає протиправними.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.07.2023 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у письмовому провадженні.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
28.08.2023 року до суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на позовну заяву, в якому відповідач не визнає позовні вимоги та просить відмовити у їх задоволенні, з огляду на наступне. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов?язкове держане пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника. 12.01.2023 року позивач звернувся із заявою про призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника на доньку ОСОБА_2 , надавши свідоцтво про смерть годувальника - ОСОБА_3 . В свідоцтві про смерть серії НОМЕР_2 зазначено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що зроблено актовий запис № 104. За результатом розгляду пред?явлених позивачем документів, відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування» прийнято рішення про призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника з дня звернення за призначенням пенсії. За викладених обставин, відповідач вважає, що дії Головного управлення Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області є правомірними та грунтуються на нормах чинного законодавства з питань пенсійного забезпечення.
Відповідно до ч. 1 ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За приписами ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, у відповідності до вимог ст. ст. 258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно Свідоцтва про народження (повторно) серії НОМЕР_3 від 29.12.2022 року, ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 , мати - ОСОБА_3 , батько - ОСОБА_1 .
Відповідно до Свідоцтва про смерть (повторно) серії НОМЕР_2 від 10 січня 2023 року, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Наказом Служби у справах дітей Виконкому Саксаганської районної у місті ради № 68 від 23.07.2021 року «Про тимчасове влаштування дитини, яка залишилась без батьківського піклування, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » тимчасово влаштовано малолітню ОСОБА_4 в сім?ю гр. ОСОБА_1 .
Заочним рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу від 30 червня 2022 року у справі № 214/1121/21 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уроженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Внесено зміни до актового запису про народження ОСОБА_4 , вчиненого 01 грудня 2029 року за № 645 Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, а саме у графі «відомості про батька» зазначити відомості про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 серпня 2022 року виправлено описку у заочному рішенні Рогу від 30 червня 2022 року у справі № 214/1121/21, зазначивши вірно дату вчинення Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області про народження ОСОБА_4 № 645 як « ІНФОРМАЦІЯ_8 ».
ОСОБА_1 звернувся із заявою про призначення його доньці ОСОБА_5 виплати по втраті годувальника.
Не погодившись з тим, що пенсію по втраті годувальника на доньку він отримує з 12.01.2023 року, а не з 15.01.2021 року, позивач з метою захисту власних прав та інтересів, звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Зазначені норми означають, що з метою гарантування правового порядку в Україні кожен суб`єкт приватного права зобов`язаний добросовісно виконувати свої обов`язки, передбачені законодавством, а у випадку невиконання відповідних приписів - зазнавати встановлених законодавством негативних наслідків.
У той же час, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються, зокрема, Законом України «Про пенсійне забезпечення» та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).
За приписами частини 1 статті 9 Закону № 1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:
2) пенсія по інвалідності;
3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Згідно з частиною 1 статті 36 Закону № 1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.
Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.
Відповідно до частини 2 статті 36 Закону № 1058-IV непрацездатними членами сім`ї вважаються:
1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону;
2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років.
Діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні;
3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років.
За приписами частини 3 статті 36 Закону № 1058-IV до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони:
1) були на повному утриманні померлого годувальника;
2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.
Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до частин 4, 6 статті 36 Закону № 1058-IV усиновлені діти мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника нарівні з рідними дітьми. Неповнолітні діти, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, зберігають це право і в разі їх усиновлення.
Згідно частин 1, 2 статті 38 Закону № 1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно. Зміна розміру пенсії або припинення її виплати членам сім`ї здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому склалися обставини, що спричинили зміну розміру або припинення виплати пенсії.
За приписами частин 1, 2 статті 39 Закону № 1058-IV на всіх членів сім`ї, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, призначається одна спільна пенсія.
На вимогу члена сім`ї із загальної суми пенсії виділяється його частка, яка виплачується окремо.
Виділення частки пенсії провадиться з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому надійшла заява про виділення частки пенсії.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків:
пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.
У членів сім`ї особи, якій відповідно до Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, право на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника виникає через один місяць з дня внесення інформації про безвісне зникнення особи до Єдиного реєстру досудових розслідувань або до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин.
Смерть особи, якій відповідно до Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, чи визнання її померлою у встановленому законодавством порядку надає непрацездатним членам сім`ї такої особи право на звернення для отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника на загальних підставах, передбачених цим Законом.
Згідно частини 4 статті 48 Закону № 1058-IV дітям-сиротам за період перебування на повному державному утриманні пенсія у зв`язку з втратою годувальника виплачується в повному розмірі та перераховується на їхні особисті рахунки у банку.
Іншим дітям, які перебувають на повному державному утриманні, виплачується 50 відсотків призначеної пенсії у зв`язку з втратою годувальника та перераховується на їхні особисті рахунки у банку. При цьому частина пенсії, що залишилася після виплати суми пенсії у зв`язку з втратою годувальника, перераховується на банківський рахунок установи, де ця дитина перебуває на повному державному утриманні, і спрямовується виключно на поліпшення умов проживання дітей у цих установах.
Аналіз наведених норм чинного пенсійного законодавства дає підстави для висновку про те, що виплата пенсії передбачена лише особам, які набувають право на таку виплату. Пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника, а якщо звернення про призначення пенсії надійшло після того, як минув рік з дня смерті годувальника, така пенсія призначається з дня звернення за такою пенсією.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_3 (мати ОСОБА_6 ) померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , позивач набув право на отримання пенсії по втраті годувальника на доньку ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_9 , після того, як був внесений у Свідоцтво про народження як її батько.
З дня звернення до територіального органу Пенсійного фонду України, ОСОБА_1 , з огляду на те, що минуло більше року з дня смерті ОСОБА_3 , у відповідності до статті 45 Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування», з 12.02.2023 року призначено пенсію по втраті годувальника.
При цьому, доводи позивача про те, що він довгий час займався оформленням свого батьківства, не впливає на спірні правовідношення, зважаючи на те, що лише після оформлення свого статусу як батька ОСОБА_2 , у нього з?явилося право на звернення до пенсійного органу із заявою про призначення відповідного виду пенсії.
Крім того, суд враховує відсутність вини Пенсійного органу у тому, що позивач не міг протягом року з дня смерті матері його доньки, звернутися із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника.
Посилання позивача на приписи частини 4 статті 48 Закону № 1058-IV не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, зважаючи на те, що вони регулюють порядок виплати дітям-сиротам за період перебування на повному державному утриманні. В той час, як ОСОБА_2 не перебувала на повному державному утримання, а наказом Служби у справах дітей Виконкому Саксаганської районної у місті ради № 68 від 23.07.2021 року була тимчасово влаштована в сім?ю гр. ОСОБА_1 , де проживала з часу смерті своєї матері.
Таким чином, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у відповідності до вимог статей 36, 45 Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування» призначило позивачу пенсію у зв`язку з втратою годувальника з дати його звернення до Пенсійного органу.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч. 1 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України).
Враховуючи сукупність викладених обставин, системно проаналізувавши норми законодавства, оцінивши наявні докази у їх сукупності при безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, за результатами з`ясування обставини у справі та їх правової оцінки, суд дійшов висновку про відсутність законних підстав для задоволення позовних вимог.
Згідно із ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 2, 77, 139, 241-246, 250, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна