Справа № 280/2983/23
Суддя: Мінаєва Катерина Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року Справа № 280/2983/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мінаєвої К.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

1) визнати незаконною і протиправною бездіяльність відповідача щодо непроведення індексації та перерахунку пенсії позивача за період з 01.02.2004 по 30.09.2017 за нормами Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та з 01.10.2017 по 30.04.2023 згідно положень ч.2 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

2) зобов`язати відповідача провести індексацію пенсії позивача за період з 01.02.2004 по 30.09.2017 відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»;

3) зобов`язати відповідача провести перерахунок пенсії позивача за період з 01.10.2017 по 30.04.2023 згідно положень ч.2 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

4) зобов`язати відповідача здійснити виплату сум перерахунку пенсій та індексації, шляхом перерахунку за реквізитами банківського рахунку для виплати поточної пенсії, з урахуванням раніше нарахованих та виплачених сум;

5) зобов`язати відповідача виплатити компенсацію, розраховану за нормами Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Постанови КМУ № 159 від 21.02.2001 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати», за невчасно отримані суми індексації та перерахунку пенсії, як частини доходу, за період невиплати з 01.02.2004 по дату фактичної виплати сум перерахунку та індексації позивача шляхом перерахунку за реквізитами банківського рахунку для виплати поточної пенсії.

Позовна заява подана представником позивача адвокатом Шульгою О.А., який діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АР № 1087065 від 18.05.2022.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV). Представник позивача вказує, що з моменту призначення пенсії, а саме з 01.02.2004 по 30.09.2017 розмір пенсії позивача не індексувався всупереч вимогам частини першої статті 42 Закону № 1058-IV, а у період з 01.10.2017 по 30.04.2023 не проводився передбачений Законом перерахунок пенсії. Звернувшись до відповідача з метою проведення перерахунку та індексації пенсії, позивач отримав відповідь про виплату йому пенсії у твердому розмірі. Такі дії відповідача позивач вважає протиправними та такими, що порушують його конституційне право на соціальний захист та належне пенсійне забезпечення. Крім того, у разі задоволення позовних вимог в частині проведення індексації за період з 01.02.2004 по 30.09.2017 та здійснення перерахунку пенсії за період з 01.10.2017 по 30.04.2023 представник позивача вважає за доцільне зобов`язати відповідача виплатити компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати. Просить позов задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою від 02.06.2023 суд відкрив провадження у справі, призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

14.06.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву (вх.№24823), в якому представник пенсійного органу зазначає, що до 01.10.2017 позивач щомісячно отримував 2631,30 грн, а після перерахунку на виконання Закону України № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо підвищення пенсій» з 01.10.2017 3323,33 грн. Зауважує, що з 01.10.2017 по 31.12.2017 при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%. Чинним законодавством не передбачено самостійної індексації показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який ще не є складовою пенсії та лише буде застосовано для обчислення пенсії. Індексується пенсія, яка вже була призначена, шляхом збільшення однієї з її складових, а саме показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, у порядку визначеному Кабінетом Міністрів України. На виконання рішення суду у справі № 280/5159/21 позивачу поновлено виплату пенсії з 01.09.2017. Оскільки у рішенні суду інші зобов`язання щодо проведення перерахунків відсутні, розмір пенсії виплачується в твердому розмірі 2631,30 грн. Крім того, представник відповідача звертає увагу на виключних повноваженнях Кабінету Міністрів України у частині визначення коло осіб, пенсії яких підлягають індексації та визначення розміру індексації. Враховуючи викладене, представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

16.07.2023 до суду надійшла відповідь на відзив (вх.№30257), в якій представник позивача зауважує, що розмір пенсії чи її індексація не були предметом розгляду у справі № 280/5159/21. Так, предметом спору було визнання протиправним припинення виплати пенсії ОСОБА_1 та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 без визначення її розміру.

Ухвалою від 28.08.2023 суд витребував від Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області інформацію щодо проведення та виплати індексації пенсії ОСОБА_1 у період з 01.02.2004 по 30.04.2023 (щорічно) з посиланням на норми чинного законодавства.

31.08.2023 від Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області надійшло клопотання про долучення доказів (вх.№38136), а саме інформацію щодо проведення та виплати індексації пенсії (довідку про виплачені суми пенсії у період з 01.12.2003 по 31.08.2017; рішення ПФУ про призначення, перерахунок пенсії).

12.09.2023 на виконання ухвали від 28.08.2023 від відповідача надійшли пояснення (вх.№40390), в яких зазначено, що відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 пенсійним органом було здійснено індексацію пенсії позивача та з 01.06.2004 по 31.12.2004, з 01.05.2014 по 31.03.2016 виплачувалась індексація у розмірі обчисленому відповідно до законодавства, яке діяло на той час. З 01.04.2015 по 31.08.2017 позивачу виплачувалась фіксована індексація. У період з 01.01.2008 по 30.04.2014 у позивача неодноразово підвищувалась пенсія, у зв`язку з чим змінювався базовий місяць індексації. За цей період величина індексу споживчих цін не перевищувала поріг індексації, який було встановлено законодавством по відношенню до базового місяця, отже підстав для індексації пенсії позивача за цей період не було. Крім того, представник відповідача зауважує на тому, що позивачем було пропущено строк звернення до адміністративного суду з позовом за захистом прав, свобод та інтересів, оскільки він звернувся до суду із позовом у 2023 році, хоча мав реальну можливість дізнатися про складові своєї пенсії у 2004 році та у разі незгоди з проведеними перерахунками звернутися до суду.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 28.09.2021 у справі № 280/5159/21, яке набрало законної сили 04.02.2022, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з дати припинення (а.с.46-49).

29.12.2022, 07.02.2023, 24.02.2023 позивач звертався через вебпортал Пенсійного фонду України щодо пенсійного забезпечення, на що отримав відповідь від 12.01.2023 № 445-14485/В-02/8-0800/23 про те, що на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28.09.2021 та ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 04.02.2022 по справі № 280/5159/21 було проведено поновлення виплати пенсії з 01.09.2017. Оскільки у рішенні суду інші зобов`язання щодо проведення перерахунків відсутні, розмір пенсії виплачується в твердому розмірі 2631,30 грн (а.с.13-14).

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо непроведення індексації пенсії позивача за період з 01.02.2004 по 30.09.2017 та перерахунку пенсії позивача за період з 01.10.2017 по 30.04.2023, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій встановлені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV)

Відповідно до частин першої, другої статті 42 Закону № 1058-ІV (в редакції, чинній до 11.10.2017), пенсії, призначені за цим Законом, індексуються відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення. Крім індексації пенсії, передбаченої частиною першою цієї статті, щороку здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій через збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, на коефіцієнт, що відповідає не менш як 20 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, порівняно з попереднім роком. Розмір та порядок такого підвищення пенсії визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України від 03.07.1991 № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закон № 1282-XII), а також прийнятим на його виконання Порядком проведення індексації грошових доходів населення, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі - Порядок № 1078).

Відповідно до статті 1 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг; поріг індексації - це величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.

Статтею 2 Закону № 1282-XII передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України, і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їхніх сімей і пенсій, які індексуються відповідно до закону за цими видами страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, крім суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі.

11 жовтня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 № 2148-VIII (далі - Закон № 2148-VIII), підпунктом 18 пункту 19 розділу I якого частину першу статті 42 Закону № 1058-ІV виключено, а частину другу вказаної статті Закону № 1058 викладено в наступній редакції: «Для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії. Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір, дата та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини».

Окрім цього, Законом № 2148-VIII було доповнено статтю 2 Закону № 1282-XII новою частиною, за змістом якої індексація пенсій здійснюється шляхом їх підвищення відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, суд дійшов висновку, що до 11.10.2017 індексація пенсії проводилася відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення, тобто в порядку, передбаченому Законом № 1282-XII та Порядком № 1078, а з 11.10.2017 в порядку, визначеному частиною другою статті 42 Закону № 1058-ІV.

Статтею 4 Закону № 1282-XII (в редакції, чинній до 01.01.2016) було встановлено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, який установлюється у розмірі 101 відсотка. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 № 911-VІІІ внесені зміни до статті 4 Закону № 1282-XII, відповідно до яких поріг індексації підвищено з 101 % до 103 %, в зв`язку із чим з 01.01.2016 індексація грошових доходів населення проводиться в разі коли, величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 %.

У відповідності до статті 5 Закону № 1282-XII, індексація пенсій, інших виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, інших видів соціальної допомоги проводиться відповідно за рахунок Пенсійного фонду України, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно із Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 № 76-VІІІ, статтю 5 Закону № 1282-XII було доповнено частиною шостою, за змістом якої проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів обов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

За правилами пункту 1-1 Порядку № 1078, підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 % (в редакції, чинній до 01.01.2016) та в розмірі 103 % (в редакції, чинній після 01.01.2016). Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з березня 2003 року. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в цьому пункті.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 1078, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру: пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат, установлених законодавством), крім тих, які зазначені у пункті 3 цього Порядку; стипендії; оплата праці найманих працівників підприємств, установ, організацій у грошовому виразі, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки, премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, що мають постійний характер; грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби; розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі; суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування (допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, щомісячна грошова сума, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим), щомісячна страхова виплата особам, які перебували на утриманні потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, страхова виплата дитині, яка народилась інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності); суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.

За змістом абзаців першого, третього пункту 4 вказаного Порядку, індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, індексуються пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат), щомісячне довічне грошове утримання, що виплачуються замість пенсії, щомісячна грошова сума, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим), щомісячна страхова виплата особам, які перебували на утриманні потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.

Відповідно до абзацу першого пункту 5 Порядку № 1078 (в редакції, що застосовувалася до 01.12.2015), у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. У базовому місяці значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

У зв`язку з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (далі - Постанова № 1013), з 01.12.2015 пункт 5 Порядку № 1078 передбачав, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

У відзиві на позовну заяву відповідачем зазначено, що у період з 01.02.2004 по 30.09.2017 відповідачем було здійснено індексацію пенсії позивача відповідно до чинного на той час законодавства. Так, лише в період з 01.01.2008 по 30.04.2014 були відсутні підстави для індексації пенсії у зв`язку з тим, що в цей період величина індексу споживчих цін не перевищувала поріг індексації, який було встановлено по відношенню до базового місяця. Врахування індексації при виплаті пенсії у спірний період також підтверджується наданою пенсійним органом довідкою від 07.09.2023.

Відтак, беручи до уваги те, що у період з 01.02.2004 по 30.09.2017 пенсія ОСОБА_1 фактично індексувалась, доказів зворотного позивачем не надано, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо перерахунку пенсії позивача за період з 01.10.2017 по 30.04.2023 згідно положень частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а також права позивача на осучаснення пенсії відповідно до пенсійної реформи України, суд зазначає наступне.

Як вже зазначалось судом, у зв`язку із набранням чинності 11.10.2017 Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 №2148-VIII виключено частину першу статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а частину другу цієї ж статті викладено в іншій редакції.

Так, починаючи з 11.10.2017, підвищується розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством до дня її призначення в порядку, передбаченому частиною другою статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За приписами частини третьої статті 42 Закону № 1058-ІV з 1 січня 2016 року у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, а також у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати, визначеної законом про Державний бюджет України на відповідний рік, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону (крім пенсіонерів, які працюють (провадять діяльність, пов`язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування). Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму/мінімальної заробітної плати. Пенсіонерам, які працюють (провадять діяльність, пов`язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування), після звільнення з роботи або припинення такої діяльності пенсія перераховується з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність/мінімальної заробітної плати, визначених законом на дату звільнення з роботи або припинення такої діяльності.

При цьому, суд враховує, що пенсія позивачу поновлювалась, а не призначалась.

Так, як вбачається з матеріалів справи, на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28.09.2021 по справі № 280/5159/21 було проведено поновлення виплати пенсії з 01.09.2017. Водночас відповідач зазначає, що оскільки у рішенні суду інші зобов`язання щодо проведення перерахунків відсутні, розмір пенсії виплачується в твердому розмірі 2631,30 грн.

У наданих матеріалах пенсійної справи міститься рішення від 18.02.2022 № 36, прийняте на підставі рішення суду по справі № 280/5159/21. У графі особливості вказаного рішення зазначено: не підлягають МП, признач. за ріш.суду в тверд.розм. з 01.09.2017 по довічно.

Крім того, на підставі листа ГУ ПФУ в Запорізькій області від 21.02.2022 0800-0305-5/15381 (відсутній в матеріалах справи) проведено перерахунок пенсії (вид перерахунку макетна обробка), відповідно до рішення № 36 від 13.04.2022. У графі особливості такого рішення також зазначено: не підлягають МП, признач. за ріш.суду в тверд.розм. з 01.09.2017 по довічно.

Суд звертає увагу відповідача, що вказаним рішенням, як зауважив і представник позивача, не було покладено обов`язку виплачувати пенсію ОСОБА_1 в конкретному розмірі. Предметом спору по справі № 280/5159/21 було визнання протиправним саме припинення виплати пенсії. В контексті викладеного, суд відхиляє доводи представника відповідача в цій частині.

Також суд акцентує, що з дня поновлення виплати пенсії (на підставі рішення суду по справі № 280/5159/21) позивач користується усіма правами на підвищення та перерахунок пенсії згідно вимог Закону України № 1058-IV, при цьому, будь-яких обмежень її прав, як пенсіонера, якій призначено виплату пенсії за рішенням суду, наведеним Законом не встановлено.

Крім того, Законами України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік передбачається зростання мінімальної заробітної плати, у зв`язку з чим, пенсійний орган в автоматичному режимі перераховує мінімальний розмір пенсійних виплат для непрацюючих пенсіонерів, що також підтверджує безпідставність доводів представника відповідача про відсутність у рішенні суду про зобов`язання щодо проведення перерахунку пенсії.

Слід наголосити, що виконання вимог закону, в тому числі, щодо проведення підвищення та перерахунку пенсій є обов`язком відповідача.

Крім того, в отриманому позивачем від Пенсійного фонду України листі зазначено, що за дорученням Прем`єр-Міністра України В.Б.Гройсмана на виконання Закону України № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» здійснено перерахунок пенсії позивача з жовтня 2017 року. Пенсійний фонд України поінформував, що до 1 жовтня 2017 року щомісяця ОСОБА_1 отримував 2631,30 грн, а після перерахунку з 1 жовтня 2017 року він отримуватиме 3323,33 грн (а.с.11).

Так, з 01.10.2017 відповідно до Закону України від 03.10.2017 №2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» розпочато осучаснення (підвищення) пенсій в автоматичному режимі, без звернення пенсіонерів, за матеріалами пенсійних справ. Отже, в порушення вищенаведених норм пенсійного законодавства, відповідачем протиправно було не здійснено перерахунок з 01.10.2017 поновленої пенсії, що призвело до зменшення розміру пенсії позивачеві.

Оскільки позивач з жовтня 2017 року набув права на осучаснення пенсії, то суд дійшов висновку про протиправність дій пенсійного органу щодо нездійснення позивачу осучаснення пенсії відповідно до пенсійної реформи України, починаючи з 01.10.2017.

З аналізу вищенаведених обставин та наведених доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про перерахунок пенсії № 36 від 13.04.2022 відповідачем безпідставно було встановлено розмір пенсії у твердому розмірі (2631,30 грн), що, у свою чергу, призвело до порушення права позивача на підвищення розміру її пенсії відповідно до Закону № 1058-ІV.

Разом з тим, позивач просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо перерахунку пенсії позивача за період з 01.10.2017 по 30.04.2023 згідно положень частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За змістом положення частин першої, другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Керуючись приписами частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, а також враховуючи, що пенсія у розмірі 2631,30 грн виплачується позивачу на підставі рішення № 36 від 13.04.2022, суд вважає за необхідне вийти за межі заявлених позовних вимог і визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про перерахунок пенсії № 36 від 13.04.2022 в частині напису у графі Особливості - Не підлягають МП, признач. за ріш.суду в тверд.розм. з 01.09.2017 по довічно. При цьому, слід зазначити, що визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення про поновлення позивачеві пенсії повністю може призвести до подальшого припинення виплати такої пенсії, що не є припустимим.

Також, з метою належного захисту та відновлення порушених прав та охоронюваних законом інтересів позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача здійснити позивачу з 01.09.2017 перерахунок та виплату пенсії, без застосування до її пенсійних виплат напису у графі Особливості «Не підлягають МП, признач.за ріш.суду в тверд.розм. - з 01.09.2017 по довічно», враховуючи автоматичні масові перерахунки пенсії відповідно до статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням раніше виплачених сум.

Стосовно позовної вимоги про зобов`язання відповідача провести виплату поновленої пенсії позивачу з нарахуванням компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії відповідно до частини другої статті 46 Закону 1058-IV суд зважає на таке.

Частиною другою статті 46 Закону №1058-IV передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Питання, пов`язані із здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом № 2050-ІІІ та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 (далі Порядок № 159).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 № 2050-III (далі - Закон №2050-III), підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно з частиною першою-другою статті 2 Закону № 2050-III компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під «доходами» у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), сума індексації грошових доходів громадян.

Зі змісту вказаних норм слідує, що їх дія поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

У пункті 4 Порядку № 159 закріплено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Наведене нормативне регулювання не встановлює першочерговості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи був виплачений нарахований дохід, та чи виплачений він із порушенням строків, чи нараховувався і виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Використане у статті 3 Закону № 2050-ІІІ та пункті 4 Порядку № 159 формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Отже, основною умовою для виплати громадянину передбаченої статті 55 Закону № 2262-XII, статті 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком № 159 компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). Водночас компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.

Водночас, зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень ст. 1-3 Закону № 2050-ІІІ, окремих положень Порядку № 159 дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Отже, враховуючи те, що судом встановлено факт безпідставного встановлення позивачу пенсії у твердому розмірі та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії, суд дійшов висновку, що при виконанні рішення суду строк виплати пенсії з 01.09.2017 безсумнівно буде порушеним, а відтак позивач набув право на нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів.

Зазначені висновки суду узгоджуються із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 20.05.2020 у справі № 815/1226/18 та Верховного Суду, викладеними, зокрема у постановах від 30.07.2020 у справі №461/5775/16-а, від 30.07.2020 у справі №802/798/18-а, від 24.09.2020 у справі № 0240/3646/18-а та від 24.09.2020 у справі № 806/1754/18.

Щодо вимоги представника позивача про зобов`язання здійснити виплату сум перерахунку пенсій та індексації, шляхом перерахунку за реквізитами банківського рахунку для виплати поточної пенсії, суд зазначає наступне.

Відповідно до ухвали Вищого адміністративного суду України від 16.06.2016 у справі №К/800/6581/1613 визначено, що пенсія повинна бути виплачена на банківський рахунок, який було вказано пенсіонером, зокрема: "...виплата пенсії повинна проводитися незалежно від місця проживання пенсіонера". Також, ухвалами Вищого адміністративного суду України від 12.01.2017 у справі №К/800/1174/17, від 17.01.2017 у справі №К/800/1848/17 та від 03.08.2017 у справі №К/800/26494/17 наведено правовий висновок про те, що орган Пенсійного фонду України зобов`язаний виплачувати пенсію на визначений пенсіонером банківський рахунок.

Таким чином, вимога про виплату пенсії на визначений позивачем банківський рахунок підлягає задоволенню.

У рішенні ЄСПЛ від 20.01.2012 у справі «Рисовський проти України» Суд підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на основоположні права людини, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (пункт 70 цього рішення).

Щодо посилання представника відповідача на постанову Верховного Суду від 06.04.2022 у справі № 553/4276/16-а, в якій колегія суддів звернула увагу на питання пропуску строку звернення до суду, суд зважає на таке.

У постанові від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що норма, зокрема статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії), підлягає застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов: 1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом; 2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.

Крім того, відповідно до частини другої статті 55 Закону № 2262-XII нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Буквальне тлумачення наведених норм права дає підстави вважати, що ці норми закону стосуються вже нарахованих сум пенсій за минулий час, однак не виплачених з вини Пенсійного фонду України. Необхідними умовами застосування зазначених положень спеціального закону є факт нарахування сум пенсій за минулий час та доведеність вини пенсійного органу - наявність протиправних дій або протиправної бездіяльності, наслідками яких стала невиплата сум пенсій.

Аналіз зазначених положень свідчить про відсутність строкового обмеження стосовно виплати пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яку особа не отримувала з вини держави в особі її компетентних органів. Таким чином, твердження відповідача щодо пропуску строку звернення до суду є безпідставними та необґрунтованими.

Аналогічна правова позиція з цього питання викладена у постанові Верховного Суду від 21.04.2023 у справі № 380/8024/21 (адміністративне провадження № К/9901/47027/21).

Отже, з урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що якщо за національним законодавством особа має обґрунтоване право на отримання виплат в рамках національної системи соціального забезпечення та якщо відповідні умови дотримано, органи влади не можуть відмовити у таких виплатах доти, доки виплати передбачено законодавством, Конституція України та Закон № 1058-ІV гарантують всім громадянам України, за певних умов, право на матеріальне забезпечення за рахунок трудових та соціальних пенсій.

Враховуючи положення частин першої, другої статті 77, 90 КАС України, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є частково обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про часткове задоволення адміністративного позову.

Квитанцією від 07.05.2023 № підтверджується сплата позивачем судового збору у розмірі 1073,60 грн (а.с.8). За таких обставин, враховуючи вимоги статті 139 КАС України, судові витрати на оплату судового збору в розмірі 1073,60 грн підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо непроведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 за період з 01.09.2017 відповідно до положень частини 2 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із здійсненням осучаснення пенсії з 01.10.2017 відповідно до Закону України №2148-VIII від 03.10.2017 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій».

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про перерахунок пенсії № 36 від 13.04.2022 в частині напису у графі Особливості «Не підлягають МП, признач. за ріш.суду в тверд.розм. з 01.09.2017 по довічно».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити ОСОБА_1 з 01.09.2017 перерахунок та виплату пенсії, без застосування до його пенсійних виплат напису у графі Особливості «Не підлягають МП, признач.за ріш.суду в тверд.розм. - з 01.09.2017 по довічно», враховуючи автоматичні масові перерахунки пенсії відповідно до статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а також здійснити з 01.10.2017 осучаснення пенсії відповідно до Закону України №2148-VIII від 03.10.2017 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», та вчинити відповідні виплати за реквізитами банківського рахунку для виплати поточної пенсії з нарахуванням компенсації втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасною виплатою пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, місцезнаходження: пр.Соборний, буд.158-Б, м.Запоріжжя, 69057; .

Рішення у повному обсязі складено та підписано 20.09.2023.

Суддя К.В. Мінаєва