Справа № 731/566/23
Суддя: Савенко А. І.
Дата ухвалення: 2023-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №731/566/23
Провадження №2-а/731/9/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2023 року смт Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області в складі:

судді Савенка А.І.,

за участю секретаря Сергієнко Н.А.,

представника позивача Ріпки І.В.,

представника відповідача Бурлаки Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Прилуцького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

01 серпня 2023 року до Варвинського районного суду Чернігівської області надійшла вказана позовна заява.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що 22 червня 2023 року начальником Прилуцького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки ОСОБА_2 винесено стосовно нього постанову № 3/31/ССП про застосування адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210-1 КУпАП, а саме за порушення ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що відбулося 21 червня 2023 року. Про існування постанови він дізнався лише 26 липня 2023 року, коли отримав її копію у відділі ДВС. Вважає постанову такою, що винесена з грубим порушенням чинного законодавства, оскільки події правопорушення не було, він нічого подібного не скоював. Докази на підтвердження протилежного відсутні та до постанови не додані. Його не повідомляли про розгляд справи та не запрошували для участі у розгляді. Відповідно не роз`яснювали йому права та обов`язки, не встановлювали його особу, а тому у постанові неправильно зазначили дату його народження та адресу реєстрації. Постанова не містить часу та місця вчинення правопорушення, а також суті порушення та частини статті 210-1 КУпАП, яку він порушив. Просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення.

Справа розподілена судді Савенку А.І. 14 серпня 2023 року (після виходу судді з відпустки).

Провадження у справі відкрито 15 серпня 2023 року та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження на 04 вересня 2023 року, поновлено позивачу строк звернення до суду.

29 серпня 2023 року з Прилуцького РТЦК та СП надійшов оригінал постанови № 3/31/ССП від 22 червня 2023 року стосовно ОСОБА_1 (а.с. 48).

31 серпня 2023 року надійшов відзив відповідача Прилуцького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на позовну заяву (а.с. 50-51) та засвідчена копія матеріалів справи про адміністративне правопорушення (а.с. 53-61).

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник позивача Ріпка І.В. в судовому засіданні дала пояснення аналогічні викладеним у позові.

Представник відповідача вказав, що постанова винесена без порушень. 21 червня 2023 року, в АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , діючи як посадова особа третього відділу Прилуцького РТЦК та СП намагався вручити ОСОБА_1 повістку. Точної дати та часу, на який виписана повістка пригадати не може, вказав, що імовірно це було на наступний день о 09-00. Але позивач відмовився її отримувати, вчинивши такими діями адміністративне правопорушення, передбачене статтею 210-1 КУпАП. Посадові особи в той же день склали акт про оповіщення військовозобов`язаного та відмову від повістки, а також протокол про адміністративне правопорушення, роз`яснивши процесуальні права. При цьому були присутні свідки, що зазначені в протоколі та акті про відмову від отримання повістки. ОСОБА_1 залишив місце вчинення правопорушення, тому протокол складався без нього. Яким чином особа повідомлялась про день місце та час розгляду справи про адміністративне правопорушення представник позивача пригадати не зміг. На розгляд справи ОСОБА_1 не прибув з невідомих причин.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

За змістом п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частина 5 ст. 77 КАС України визначає, що якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

У матеріалах справи відсутні докази, передбачені ст. 72 КАС України та ст. 251 КУпАП, на підтвердження правомірності постанови про накладення адміністративного стягнення на позивача, а позивач заперечує факт вчинення ним адміністративного правопорушення.

Як убачається з копії постанови про накладення адміністративного стягнення № 3/31/ССП, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400 гривень (а.с. 12, 48). Відповідно до оскаржуваної постанови 21 червня 2023 року ОСОБА_1 у категоричній формі відмовився отримувати повістку про виклик до 3 відділу Прилуцького РТЦК та СП, чим порушив вимоги ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме відмовився отримати виклик начальника Третього відділу Прилуцького РТЦК та СП для визначення призначення на особливий період.

Частиною першою статті 210-1 КУпАП встановлено, що порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частина друга статті 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період - штраф на громадян від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття 210-1 КУпАП є бланкетною та відсилає до законодавства про мобілізацію.

Згідно з ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Оскаржувана постанова № 3/31/ССП від 22 червня 2023 року не містить обставин, передбачених ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», тобто фактів неявки ОСОБА_1 на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ним документах. Посилання на порушення інших норм законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію у постанові відсутні. Отже, суть порушення у постанові належним чином не висвітлена.

З іншого боку, в матеріалах справи відсутня повістка про виклик до 3 відділу Прилуцького РТЦК та СП, яку ОСОБА_1 у категоричній формі відмовився отримувати.

Порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення врегульовано статтею 279 КУпАП. Розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Згідно з вимогами ст. 283 КУпАП України постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Суд зважає й на те, що повідомлення про дату місце та час розгляду справи про адміністративне правопорушення, були зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення від 21 червня 2023 року (о 12 год. 00 хв. 22 червня 2023 року в кабінеті № 1 відділу (а.с. 55). Однак, за повідомленням представника позивача, протокол про адміністративне правопорушення складався вже за відсутності позивача. Свідок ОСОБА_4 не зміг підтвердити той факт, що ОСОБА_5 повідомлявся хоча б в усному порядку про день місце та час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

У постанові вказана помилкова адреса місця проживання порушника, а саме зазначено, що він мешкає та зареєстрований у АДРЕСА_2 , замість правильної назви вулиці - Бочани. Неправильно також вказано і місяць народження ОСОБА_1 : замість липня (07) вказано лютий (02).

Крім того, у постанові відсутні відомості про час та місце вчинення правопорушення, не зазначено, за якою частиною статті 210-1 КУпАП ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності.

Суд критично ставиться до показів свідка ОСОБА_6 , дружини позивача, яка в судовому засіданні стверджувала, що працівники ТЦК лише конфліктували з позивачем, проте, жодної повістки не вручали. Адже такі покази не узгоджуються з показами свідка ОСОБА_4 , який підтверджував цей факт.

Суд не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача про відмову у позові у зв`язку з пропуском строку для оскарження постанови, оскільки відповідно до ст. 123 КАС України у разі пропуску строку звернення до суду суд залишає позовну заяву без розгляду.

Поряд із цим, суд дослідив надані відповідачем матеріали справи про адміністративне правопорушення та не знайшов у них доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 отримав постанову про адміністративне правопорушення раніше, ніж вказав у позовній заяві, або, що він відмовився від отримання поштового відправлення.

До наявної у матеріалах справи копії конверта, надісланого ОСОБА_1 , додана довідка працівника пошти про те, що адресат відсутній за вказаною адресою та відмовився від отримання відправлення (а.с. 61). Така довідка не дає можливості зробити однозначний висновок про те, що ОСОБА_1 відмовлявся від отримання постанови, надісланої йому поштою.

В силу принципу презумпції невинуватості, який закріплений у ст. 62 Конституції України та діє в адміністративному праві, вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, всі сумніви у винності особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

На необхідність справедливого розгляду справ звертає увагу і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, відповідач не надав суду належних доказів, які б підтверджували правомірність його дій, не спростував викладені позивачем обставини, тим самим не довів правомірність прийнятого ним рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, що вказує на порушення відповідачем прав позивача.

З огляду на встановлені обставини суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 1, 3, 5 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на задоволення позову, судовий збір підлягає стягненню на користь держави за рахунок бюджетних асигнувань Прилуцького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3 500,00 грн.

На підтвердження вказаних витрат позивач подав ордер на надання правової допомоги, витяг з договору про надання правничої допомоги № 17 від 26 липня 2023 року, у якому визначена фіксована сума гонорару в розмірі 3 500,00 грн (а.с. 23-24), свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю (а.с. 25), розрахункову квитанцію та розписку, які підтверджують виплату адвокату гонорару у фіксованому розмірі, тобто у сумі 3 500,00 грн (а.с. 26, 27).

У правовому висновку Верховного Суду від 28 грудня 2020 року по справі №640/18402/19 роз`яснено, що розмір гонорару адвоката, встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним.

Відповідно до ч. 2 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Зважаючи на задоволення позову та відсутність заперечень відповідача щодо розміру витрат позивача на правничу допомогу, суд вважає, що витрати позивача на професійну правничу допомогу підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Прилуцького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки відповідно до положень ст. 139 КАС України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 72, 77, 134, 139, 229, 246, 286 КАС України, ст. 251, 283-284, 288, 289, 293 КУпАП, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_3 ) до Прилуцького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (код ЄДРПОУ 09807520, юридична адреса: 17500, Чернігівська область, м. Прилуки, вул. Київська, 369) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову начальника Прилуцького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Івана Черняка № 3/31/ССП від 22 червня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за невиконання вимог ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400 гривень за порушення ст. 210-1 КУпАП, і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути на користь позивача ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Прилуцького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок судового збору та 3 500 (три тисячі п`ятсот) гривень витрат на професійну правничу допомогу, а всього - 4 036 (чотири тисячі тридцять шість) гривень 80 копійок судових витрат.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя А.І.Савенко