Справа № 580/4386/23
Суддя: Петро ПАЛАМАР
Дата ухвалення: 2023-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2023 року справа № 580/4386/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Паламаря П.Г., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3) в якому просить:

-визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області №49 від 15.12.2022 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до пункту а) статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення з часу звернення з заявою про призначення пенсії (09.12.2022).

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком, за результатом розгляду якої ГУ ПФУ в Черкаській області протиправно прийняло рішення №49 від 15.12.2022, яким здійснено призначення пенсії, однак відмовлено в призначенні позивачу пенсії згідно п. «а» ст. 55 ЗУ Про пенсійне забезпечення, посилаючись на відсутність необхідного пільгового стажу. Не погоджуючись з наданою відмовою та вважаючи, що рішення суперечить Закону України Про пенсійне забезпечення, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Відповідачі до суду подали відзиви на позовну заяву, в якому заперечували проти позову та зазначили, що до страхового стажу зараховано всі періоди роботи позивача.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .

09.12.2022 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про призначення пенсії за віком. Станом на момент звернення із заявою вік позивача становив 59 років 3 місяці 6 дні.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області №49 від 15.12.2022, що прийнято в порядку екстериторіальності позивачу відмовлено у призначенні пенсії за вислугою років. У рішення зазначено, що страховий стаж позивача становить 41 рік 05 місяців та 15 днів. До страхового стажу зараховані всі періоди роботи. Пільговий стаж за вислугу років становить 8 років 05 місяців 6 днів.

Вважаючи оскаржуване рішення протиправним, позивач звернувся до суду.

Згідно диплому НОМЕР_1 від 16.07.1982 позивач в період з 01.09.1980 по 16.07.1982 навчався в Технічному училищі №19 м. Красний Лиман Донецької області за професією помічник машиніста електровоза-паровоза, з присвоєнням кваліфікації помічника машиніста електровоза-паровоза, слюсаря третього розряду.

Період навчання становить 1 рік 10 місяців 16 днів.

Згідно військового квитка НОМЕР_2 позивач в період з 20.11.1982 по 16.11.1984 проходив строкову військову службу.(1 рік 11 місяців 27 днів).

Відповідно до записів у трудовій книжці НОМЕР_3 , ОСОБА_1 :

- з 01.09.1980 по 16.07.1982 - навчався в Технічному училищі №19 м. Красний Лиман Донецької області;

- з 19.07.1982 по 16.11.1982 - помічник машиніста електровоза;

- з 20.11.1982 по 16.11.1984 служба в армії;

- з 07.01.1985 по 21.09.1987 - помічник машиніста електровоза;

- з 12.10.1987 по 17.11.1987 машиніст бульдозера;

- з 19.11.1987 по 02.06.1988 навчання в дортехшколі;

- з 08.06.1988 по 08.07.1988 машиніст бульдозера;

- з 28.09.1988 по 28.04.2009 водій;

- з 06.05.2009 по 18.07.2022 машиніст електровоза.

Зарахування даних періодів роботи узгоджується з розрахунком стажу ПФУ №ПС:49, а саме до 10.10.2017 року:

- з 01.09.1980 по 16.07.1982 навчання за фахом (1 рік 10 місяців 16 днів);

- з 19.07.1982 по 16.11.1982 - помічник машиніста електровоза Список №2 (3 місяці 28 днів);

- з 20.11.1982 по 16.11.1984 служба в армії (1 рік 11 місяців 27 днів);

- з 07.01.1985 по 21.09.1987 - помічник машиніста електровоза Список №2 (2 роки 8 місяців 15 днів);

- з 06.05.2009 по 11.10.2017 машиніст електровоза Список №2 (8 років 6 місяців).

При чому згідно довідки про пільговий стаж за період роботи в АТ «Укрзалізниця» Регіональної філії «Донецька залізниця» структурного підрозділу «Лиманське локомотивне депо» від 10.01.2020 №02/45, пільговий стаж ОСОБА_1 за період з 19.07.1982 по 16.11.1982 та з 07.01.1985 по 21.09.1987 становить 3 роки 0 місяців 13 днів.

Згідно довідки про пільговий стаж за період роботи в АТ «Укрзалізниця» Регіональної філії «Донецька залізниця» структурного підрозділу «Лиманське локомотивне депо» від 30.12.2020 №02/45, пільговий стаж ОСОБА_1 за період з 06.05.2009 по 11.10.2017 становить 8 років 5 місяців 6 днів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулюються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Закон №1058-IV).

Разом із цим згідно з пп. 2-1 п. 2 розд. XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування особам, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" (який набрав чинності 11 жовтня 2017 року) мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі Закон України Про пенсійне забезпечення, Закон № 1788-XII).

Відповідно до п. а ст. 55 Закону України Про пенсійне забезпечення право на пенсію за вислугу років мають робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, - за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України; водії вантажних автомобілів, безпосередньо зайнятих у технологічному процесі на шахтах, у рудниках, розрізах і рудних кар`єрах на вивезенні вугілля, сланцю, руди, породи, - після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі; для жінок - не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначеній роботі (Рішенням Конституційного Суду від 4 червня 2019 року в справі № 2-р/2019 визнані неконституційними положення ст. 55 Закону України Про пенсійне забезпечення стосовно обмежень щодо віку при призначенні пенсії за вислугу років).

Список професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 583 Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення.

До зазначеного Списку включені машиністи і помічники машиністів електровозів.

Згідно 62 Закону України Про пенсійне забезпечення встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Суд зазначає, що пільговий стаж позивача у спірний період підтверджується записами у трудовій книжці НОМЕР_4 , дипломом НОМЕР_1 від 16.07.1982, військовим квитком НОМЕР_2 та довідками про пільговий стаж за період роботи в АТ «Укрзалізниця» Регіональної філії «Донецька залізниця» структурного підрозділу «Лиманське локомотивне депо».

Відповідач не заперечує, що посади, які займав позивач протягом спірних періодів, підпадають під дію п. а ст. 55 Закону України Про пенсійне забезпечення та наявність досягнення необхідного віку.

З рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області №49 від 15.12.2022 вбачається, що відповідач підтверджує наявний у позивача страховий стаж у обсязі 41 рік 05 місяців та 15 днів та зарахування всіх періодів роботи.

Однак в даному рішенні до 11.10.2017 визначає пільговий стаж позивача строком 8 років 05 місяців 6 днів та відповідно відмовляє у призначенні пенсії за п. а ст. 55 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Частиною 1 ст. 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» від 10 лютого 1998 року №103/98-ВР передбачено, що час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Пунктом "д" ч. 3 ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Таким чином, законодавцем прямо визначено, що період навчання у професійно-технічному навчальному закладі може бути зараховано до стажу роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, лише за умови зарахування на роботу за набутою професією.

Так з диплому НОМЕР_1 від 16.07.1982 вбачається, що позивач в період з 01.09.1980 по 16.07.1982 навчався в Технічному училищі №19 м. Красний Лиман Донецької області за професією помічник машиніста електровоза-паровоза, з присвоєнням кваліфікації помічника машиніста електровоза-паровоза, слюсаря третього розряду.

Із наявної в матеріалах справи копії трудової книжки встановлено, що з 19.07.1982 позивач прийнятий на посаду помічника машиніста електровоза після закінчення ПТУ №-19.

Отже, судом встановлено, що після навчання у професійно-технічному навчальному закладі позивач зарахований на роботу за набутою професією, а тому період навчання повинен бути зарахований в стаж по спеціальності, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників.

Щодо зарахування періоду проходження служби в Радянській Армії, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах ,суд виходить з наступного.

Так, згідно записів у військовому квитку НОМЕР_2 позивач в період з 20.11.1982 по 16.11.1984 проходив строкову військову службу.

Згідно ч. 1ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

З аналізу вищевикладеного вбачається, що час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, за умови навчання за фахому професійно - технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах на момент призову на строкову військову службу.

Враховуючи те, що позивач до призову на строкову військову службу, працював за фахом, суд, керуючись положеннями вищенаведеного законодавства, вважає, що час проходження позивачем строкової військової служби має бути зарахований до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Отже, з урахуванням даних трудової книжки НОМЕР_3 , довідок про пільговий стаж за період роботи в АТ «Укрзалізниця» Регіональної філії «Донецька залізниця» структурного підрозділу «Лиманське локомотивне депо», розрахунку стажу ПФУ №ПС:49, а саме до 10.10.2017 року за спеціальністю ОСОБА_1 працював більше 15 років:

- з 01.09.1980 по 16.07.1982 навчання за фахом (1 рік 10 місяців 16 днів);

- з 19.07.1982 по 16.11.1982 - помічник машиніста електровоза Список №2 (3 місяці 28 днів);

- з 20.11.1982 по 16.11.1984 служба в армії (1 рік 11 місяців 27 днів);

- з 07.01.1985 по 21.09.1987 - помічник машиніста електровоза Список №2 (2 роки 8 місяців 15 днів);

- з 06.05.2009 по 11.10.2017 машиніст електровоза Список №2 (8 років 6 місяців).

Поряд із цим, як встановлено судом, до спеціального стажу роботи відповідачем враховано лише 8 років 05 місяців 6 днів, що суперечить власне навіть розрахунку відповідача щодо стажу позивача за фахом.

Статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач має право на призначення пенсії згідно п. а ст. 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, оскільки є необхідний вік, наявний як необхідний спеціальний стаж так і страховий, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Отже, оскаржуване рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання управління призначити пенсію за віком, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

При вирішенні даного спору суд також бере до уваги, що завданням адміністративного судочинства, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Адміністративний суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення) не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Тобто, дискреційними є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною.

Отже, суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії та прийняти рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати зі сплати судового збору підлягають частковому відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 14, 19, 76, 77, 139, 241-246, 255 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області №49 від 15.12.2022 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 відповідно до пункту п. а ст. 55 Закону України Про пенсійне забезпечення з 09.12.2022.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) про призначення пенсії від 09.12.2022 та прийняти рішення про призначення пенсії відповідно до пункту п. а ст. 55 Закону України Про пенсійне забезпечення з 09.12.2022.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) витрати зі сплати судового збору у сумі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп.

Копію рішення направити сторонам.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя Петро ПАЛАМАР