Справа № 120/3254/23
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2023-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

25 вересня 2023 р. Справа № 120/3254/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Яремчука Костянтина Олександровича, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з позовною заявою звернулася ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачка зазначила, що звернулася до відповідача із заявою про проведення перевірки щодо сплати нею страхових внесків протягом 2004 - 2010 років, адже при перевірці фахівцями пенсійного органу документів про призначення пенсії встановлено відсутність даних в системі персоніфікованого обліку за період з 01 січня 2004 року по 31 грудня 2010 року.

Проте листом від 22 грудня 2022 року пенсійний орган повідомив заявницю про відсутність підстав для проведення такої перевірки.

Позивачка вважає таку відмову протиправною, адже згідно з довідкою Головного управління ДПС у Вінницькій області № 18982/М/02-32-50-08-02 від 11 серпня 2020 року вона з 28 лютого 1997 року по 31 грудня 2010 року перебувала на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Вінницькій області та в період з 01 січня 2004 року по 31 грудня 2010 року перебувала на спрощеній системі оподаткування.

Ухвалою від 25 квітня 2023 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

12 травня 2023 року представником Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області подано відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що внесення змін до відомостей про застраховану особу в Реєстрі застрахованих осіб відповідно до рішення суду, що набрало законної сили, здійснюється територіальними органами Пенсійного фонду України на підставі наказу керівника відповідного органу у десятиденний строк після надходження (надання особою) рішення суду.

Органи Пенсійного фонду України здійснюють перевірки суб`єктів господарювання у загальному порядку, встановленому Законом України від 05 липня 2007 р. №877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (зі змінами). Цей Закон визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 55 Господарського кодексу України (зі змінами) суб`єктами господарювання є громадянами України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Згідно з частиною 9 статті 4 Закону України від 15 травня 2003 року №755-ІV "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" (зі змінами) фізична особа-підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичної особи.

Відомостями, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, підтверджується те, що 29 березня 2018 року внесено запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Таким чином, для здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) за письмовою заявою фізичної особи, яка позбавлена статусу підприємця, немає законних підстав.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

14 грудня 2022 року позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою щодо проведення перевірки для відображення в системі персоніфікованого обліку інформації про сплату нею як фізичною особою-підприємцем страхових внесків за період з 01 січня 2004 року по 31 грудня 2010 року.

Листом від 22 грудня 2022 року вих. № 0200-1102-8/98347 відповідач повідомив позивачку про неможливість проведення перевірки, оскільки органи Пенсійного фонду України здійснюють перевірки суб`єктів господарювання у загальному порядку, встановленому Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". Разом із тим 29 березня 2018 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), що унеможливлює проведення будь-яких заходів, передбачених згаданим нормативним актом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли, суд враховує наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел передбачено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV застрахована особа - це фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Згідно з пунктами 4, 5 частини 1 статті 16 Закону № 1058-IV застрахована особа має право: отримувати безоплатно відомості, внесені до її персональної облікової картки з системи персоніфікованого обліку та Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; звертатися із заявою до територіального органу Пенсійного фонду про уточнення відомостей, внесених до персональної облікової картки в системі персоніфікованого обліку та Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування визначений положеннями статтею 21 Закону № 1058-IV, якою передбачено, що на кожну застраховану особу відкривається персональна електронна облікова картка, якій присвоюється унікальний номер електронної облікової картки. Персональна електронна облікова картка застрахованої особи повинна містити відомості, зокрема частина персональної електронної облікової картки, яка відображає страховий стаж, заробітну плату (дохід, грошове забезпечення), розмір сплачених страхових внесків та інші відомості, необхідні для обчислення та призначення страхових виплат.

Згідно зі статтею 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період, протягом якого особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж за період до впровадження системи персоніфікованого обліку, до 31 грудня 2003 року зараховується на підставі трудової книжки або документів про стаж та з 01 січня 2004 року обчислюється за даними персоніфікованого обліку на підставі довідки з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до пункту 2 розділу 4 Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 квітня 2018 р. за № 476/31928 (далі - Положення), до облікових карток Реєстру застрахованих осіб вносяться відомості про фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до законодавства, та інша інформація, необхідна для обчислення, призначення та здійснення страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, в тому числі, відомості про фізичних осіб - підприємців та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність; відомості про нарахування страхових внесків та єдиного внеску фізичними особами - підприємцями та особами, які провадять незалежну професійну діяльність.

Платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 Закону № 1058-IV, зокрема, підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об`єднання громадян тощо, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, а також підприємства, установи, організації, військові частини та органи, які виплачують заробітну плату (винагороду), грошове забезпечення, допомогу.

Відомості до Реєстру застрахованих осіб, зміни, уточнення до них вносяться в електронній формі в автоматичному режимі на підставі: звітності, що подається страхувальниками до Пенсійного фонду України, відомостей центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (пункт 3 розділу 4 Положення).

Разом із тим відповідно до пункту 4 розділу 4 Положення у разі припинення страхувальника зміни та уточнення до відомостей Реєстру застрахованих осіб вносяться на підставі відомостей, поданих правонаступником. У разі припинення або зняття з обліку у фіскальних органах страхувальника без визначення правонаступника зміни та уточнення до відомостей Реєстру застрахованих осіб вносяться відповідно до рішення суду, що набрало законної сили.

Пунктом 6 розділу 4 Положення визначено, що відомості про застрахованих осіб та звіти щодо сум нарахованих страхових внесків за період до 01 січня 2011 року подаються лише за результатами перевірки, здійсненої за заявою страхувальника, та вносяться до Реєстру застрахованих осіб на підставі наказу керівника відповідного територіального органу у десятиденний строк після узгодження результатів перевірки.

В той же час органи Пенсійного фонду України здійснюють перевірки суб`єктів господарювання у загальному порядку, встановленому Законом України від 05 липня 2007 р. № 877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". Цей Закон визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання є громадянами України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Частиною 8 статті 4 Закону України від 15 березня 2003 року № 755-ІV "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Закон № 755-ІV) визначено, що фізична особа-підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичної особи.

Згідно з пунктом 4 статті 13 Закону № 755-ІV відомості з Єдиного державного реєстру про державну реєстрацію припинення юридичної особи та її відокремленого підрозділу, відокремленого підрозділу іноземної неурядової організації, представництва, філії іноземної благодійної організації, державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця є підставою для зняття їх з обліку в органах державної статистики, податкових органах, органах Пенсійного фонду України та/або вчинення інших дій відповідно до законодавства.

Довідкою Головного управління ДПС у Вінницькій області № 18982/М/02-32-50-08-02 від 11 серпня 2020 року підтверджується те, що ОСОБА_1 перебувала на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Вінницькій області з 28 лютого 1997 року по 29 березня 2018 року. При цьому з 29 березня 2018 року перебуває в стані "Припинено, але не знято з обліку".

Відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, 29 березня 2018 року до Реєстру внесено запис про державну реєстрацію припинення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , про що свідчить відповідь № 239750 від 25 вересня 2023 року.

Отже, враховуючи те, що на момент подання заяви до пенсійного органу ОСОБА_1 не мала статусу фізичної особи-підприємця, а чинним законодавством України не передбачено можливості здійснення заходу державного нагляду (контролю) за письмовою заявою фізичної особи, яка позбавлена статусу підприємця, щодо неї самої, тому підстав для проведення Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області відповідної перевірки немає.

За таких обставин суд погоджується із доводами відповідача про відсутність правових підстав для проведення відповідної перевірки та, як наслідок, задоволення її вимог в частині оскарження відповідних дій відповідача.

Щодо вимоги про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області внести зміни до відомостей про застраховану особу в Реєстрі застрахованих осіб на ОСОБА_1 згідно з довідкою Головного управління ДПС у Вінницькій області від 11 серпня 2020 року № 18982/М//02-32-50-08-02, то суд звертає увагу на те, що в межах спірних правовідносин має місце відсутність даних в системі персоніфікованого обліку відносно позивачки за певний період, тому фактично може йтися не про внесення змін до таких відомостей, а про внесення власне самих відомостей про застраховану особу. Відповідно, норми пункту 4 розділу ІV Положення, на які посилається позивачка, в цьому випадку не підлягають застосуванню, оскільки такий передбачає лише внесення змін та уточнень, а не внесення самих відомостей.

За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині також є необґрунтованими.

Окремо слід звернути увагу на тому, що відмова у задоволенні позовних вимог у спосіб, що обрала позивачка, не є перешкодою для реалізації нею права на призначення пенсії шляхом подання до органу Пенсійного фонду України відповідної заяви та усіх наявних документів, які підтверджують її страховий стаж, в тому числі й за період проведення нею підприємницької діяльності.

При цьому слід зазначити, що відповідно до приписів Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03 жовтня 2017 року № 2148-VIII розділ XV Прикінцеві положення Закону № 1058-IV доповнено пунктом 3-1 такого змісту: До страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди: 1) ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку: з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності; з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2018 року № 793 внесено зміни до пункту 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637, доповнивши його новим абзацом, згідно з яким періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 1 січня 1998 р. по 31 грудня 2003 р. зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з 1 січня 2004 р. по 31 грудня 2017 р. за бажанням особи - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів.

Отже, вказані вище положення передбачають можливість включення до стажу, який дає право на призначення пенсії, період здійснення підприємницької діяльності з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року за умови сплати страхових внесків незалежно від сплаченого розміру.

Разом із тим, оскільки в силу приписів частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи в межах позовних вимог, а питання зарахування/незарахування страхового стажу не є предметом спірних правовідносин у цій адміністративній справі, тому у задоволенні позову слід відмовити.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, та докази, надані позивачкою, суд дійшов висновку, що за наведених у позовній заяві мотивів і підстав позовні вимоги задоволенню не підлягають.

З огляду на відмову в задоволенні позовних вимог відсутні й підстави для відшкодування позивачці витрат, пов`язаних із сплатою нею судового збору.

Керуючись статтями 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (місцезнаходження: 21028, м. Вінниця, Хмельницьке шосе, 7; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 13322403)

Рішення суду в повному обсязі складено 25.09.2023

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович