Справа № 527/1317/23
Суддя: Мицик С. А.
Дата ухвалення: 2023-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 527/1317/23
провадження 2-а/527/25/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2023 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі: головуючого-судді Мицик С.А., за участю секретаря судового засідання- Кривченко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом представника ОСОБА_1 Павелка Руслана Сергійовича до Департаменту патрульної поліції в особі територіального підрозділу Управління патрульної поліції в Полтавській області про скасування рішення від 19.05.2023 року про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД№358982 від 14.04.2023 року,-

В С Т А Н О В И В :

Представник ОСОБА_1 Павелко Руслан Сергійович звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції в особі територіального підрозділу Управління патрульної поліції в Полтавській області про скасування рішення від 19.05.2023 року про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД№358982 від 14.04.2023 року. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 14.04.2023 інспектором взводу 2 роти № 1 УПП в Полтавській області Абрамовим В.С. було винесено постанову серії БАД№358982 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу 425 грн. Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, водій ОСОБА_1 о 19 год. 20 хв. керував транспортним засобом «GEELY CK» р.н. НОМЕР_1 на 260 км автодороги М-03 «Київ-Харків-Довжанський» та не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії, тобто порушив п. 2.1 а ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП. Інкриміноване порушення ПДР позивач не вчиняв, а тому дана постанова є незаконною та підлягала скасуванню, оскільки: автомобіль «GEELY CK» р.н. НОМЕР_1 стояв тривалий час без руху, з непрацюючим(вимкнутим) двигуном, тобто ОСОБА_1 не може вважатися особою, що керує транспортним засобом (водієм) в розумінні ПДР, оскільки останній спав у зазначеному автомобілі, що не заборонено законом. З метою доведення своєї невинуватості ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та 04.05.2023 ухвалою суду відкрито провадження у адміністративній справі № 527/892/23. 27.05.2023 на адресу представника Журова І.І. надійшов лист від УПП з заявою про закриття провадження у справі № 527/892/23 на підставі п.8 ч.1 ст. 238 КАСУ. Разом з вказаною заявою було надіслано рішення від 19.05.2023 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД№358982 від 14.04.2023 року, яким справу направлено на новий розгляд. Позивач 19.05.2023 при прийнятті оскаржуваного рішення не був присутній, копію рішення не отримував та з будь-якими скаргами(заявами) про скасування постанови серії БАД№358982 до компетентних органів (вищестоящих органів) не звертався, оскільки обрав інший спосіб захисту(судовий). Таким чином, за відсутності скарги ОСОБА_1 до вищестоящих органів і посадових осіб з приводу скасування постанови серії БАД№358982 у т.в.о. начальника УПП в Полтавській області Є. Яковенка були відсутні владні повноваження на прийняття оскаржуваного рішення, оскільки за змістом оскаржуваного рішення, останній фактично перебрав на себе повноваження суду, здійснюючи розгляд позовної заяви, адресованої до суду. Враховуючи викладене, просив скасувати рішення від 19.05.2023 щодо скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД№358982 від 14.04.2023 року, винесене т.в.о. начальника УПП в Полтавській області Є. Яковенком, та стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судовий збір в розмірі 536,80 грн. і витрати на правничу(правову) допомогу в сумі 7000 грн.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, в позовній заяві представник позивача просив розглянути справу за їх відсутність.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилась, надала відзив на позовну заяву, в якому просила розглянути справу за її відсутність. В обґрунтування заперечень проти позову зазначила, що 11.05.2023 на адресу УПП в Полтавській області надійшла ухвала Глобинського районного суду Полтавської області про відкриття провадження у справі № 527/892/23 від 04.05.2023. Дослідивши матеріали позовної заяви та зміст постанови серії БАД№358982 від 14.04.2023 року було встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП, відсутня. У зв`язку з вищевикладеним, рішенням т.в.о. начальника УПП в Полтавській області від 19.05.2023 постанову серії БАД№358982 від 14.04.2023 року скасовано. Однак, в резолютивній частині рішення було допущено описку, а саме зазначено «Постанову від 14.04.2023 року серії БАД№358982 скасувати, а справу про адмінправопорушення направити на новий розгляд», замість «Постанову від 14.04.2023 року серії БАД№358982 скасувати, а справу про адмінправопорушення закрити», про що було повідомлено позивача відповідним листом від 29.05.2023. З приводу того, що рішення про скасування постанови серії БАД№358982 прийнято з порушенням вимог КУпАП зазначила, що чинне законодавство передбачає два способи оскарження таких постанов, які є альтернативними: подання скарги до вищестоящого органу(посадової особи) поліції та подання відповідного позову до суду. При цьому, перший спосіб слід розуміти як досудовий порядок врегулювання спору, другий-як судовий. За результатами застосування першого чи другого способу оскарження, орган, який розглядає спір (вищестоящий орган(посадова особа) поліції або суд) розглядає скаргу (позов), надаючи оцінку постанові про притягнення особи до адміністративної відповідальності та приймає відповідне рішення. Можливість оскарження рішення вищестоящого органу (посадової особи) за результатами розгляду скарги на постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності норми чинного законодавства не містять. Доводи позивача, викладені у скарзі, можуть бути оцінені судом під час розгляду справи з оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, а не шляхом оцінки рішення, прийнятого вищестоящим органом (посадовими особами) за результатами адміністративного оскарження. Саме по собі рішення, прийняте за результатами вирішення спору у порядку досудового врегулювання, не створює, не замінює та не припиняє будь-яких прав та обов`язків. Належним способом захисту у даному випадку є оскарження саме постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, а не дій посадової особи органу адміністративного оскарження, прийнятого за результатами розгляду по суті скарги на таку постанову. Враховуючи викладене, просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що відносно ОСОБА_1 14.04.2023 року винесено постанову серії БАД№358982, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. за те, що 14.04.2023 о 19.20 год. на 260 км автодороги М-03 «Київ-Харків-Довжанський» водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «GEELY CK» р.н. НОМЕР_1 та не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії, тобто порушив п. 2.1 а ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП (а.с. 9).

Рішенням т.в.о. начальника УПП в Полтавській області Є. Яковенка від 19.05.2023 постанову від 14.04.2023 року серії БАД№358982 скасовано, а справу про адмінправопорушення направлено на новий розгляд, що підтверджено копією рішення(а.с. 6-7, 43-45).

Відповідно до копії листа адресату ОСОБА_1 від 29.05.2023 № 7392/41/26/03-2023 за підписом т.в.о. начальника УПП в Полтавській області Є. Яковенка, під час ознайомлення з матеріалами справи № 527/892/23, що надійшли з Глобинського районного суду Полтавської області, та перевіркою наявних доказів, на підставі ч.1 ст. 293 КУпАП прийнято рішення про скасування постанови серії БАД№358982 від 14.04.2023. В резолютивній частині було допущено описку, а саме зазначено «Постанову від 14.04.2023 року серії БАД№358982 скасувати, а справу про адмінправопорушення направити на новий розгляд», тоді коли вірно «Постанову від 14.04.2023 року серії БАД№358982 скасувати, а справу про адмінправопорушення закрити»(а.с. 46).

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Статтею 287 КУпАП передбачено, що постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. Постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Частинами 1 та 2 ст. 293 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Якщо буде встановлено, що постанову винесено органом (посадовою особою), неправомочним вирішувати цю справу, то така постанова скасовується і справа надсилається на розгляд компетентного органу (посадової особи).

Відповідні положення закріплені також і в статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України, яка визначає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Аналіз викладених норм свідчить, що постанови про накладення адміністративного стягнення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (крім випадків фіксації порушень в автоматичному режимі) повноважні виносити працівники підрозділів Національної поліції.

При цьому, закон передбачає два способи оскарження таких постанов, які є альтернативними: подання скарги до вищестоящого органу (посадової особи) поліції та подання відповідного позову до суду. При цьому, перший спосіб слід розуміти як досудовий порядок врегулювання спору, другий як судовий.

За результатами застосування першого чи другого способу оскарження, орган, який розглядає спір (вищестоящий орган (посадова особа) поліції або суд) розглядає скаргу (позов), надаючи оцінку постанові про притягнення особи до адміністративної відповідальності та приймає відповідне рішення.

Суд звертає увагу, що можливість оскарження рішення вищестоящого органу (посадової особи) за результатами розгляду скарги на постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності, норми чинного законодавства не містять.

Водночас, суд наголошує на тому, що за своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, повноваження вищестоящого органу (посадової особи) поліції щодо прийняття рішень за результатами розгляду скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення є дискреційними повноваженнями та визначаються виключною компетенцією цього органу, внаслідок чого суд не наділений правом оцінювати повноту дослідження таким органом обставин щодо постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Належність такого висновку доведена судами з посиланнями на зміст Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Суд не може оцінювати повноту та обґрунтованість рішення вищестоящого органу (посадової особи) поліції, вмотивованість результатів його розгляду, з огляду на положення конституційного принципу розподілу влади, який заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, ключовим завданням якого є здійснення правосуддя.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 КАС критеріям, не втручається у дискреційні повноваження (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Таким чином, запроваджені КУпАП способи оскарження постанов у справах про притягнення до адміністративної відповідальності - адміністративний та судовий - повною мірою дають можливість особі захистити порушені права, при цьому за механізмом їх реалізації вони не є тотожними.

Доводи позивача, викладені у цьому позові, можуть бути оцінені судом під час розгляду справи з оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, а не шляхом оцінки рішення прийнятого вищестоящими органами (посадовими особами) за результатами адміністративного оскарження. Саме по собі рішення, прийняте за результатами вирішення спору у порядку досудового врегулювання, не створює, не змінює та не припиняє будь - яких прав та обов`язків.

Аналогічну позицію висловив Верховний Суд у постанові від 26 березня 2019 року по справі № 810/869/16.

Таким чином, суд у даній справі не вправі надавати оцінку діям та прийнятому рішенню органом адміністративного оскарження, підміняючи таким чином в судовому порядку компетенцію цього органу та фактично застосовуючи у судовому процесі процедуру досудового (адміністративного) порядку врегулювання спору.

У свою чергу, обраний позивачем спосіб захисту порушених, на його думку, прав, шляхом оскарження дій посадової особи органу адміністративного оскарження, не є належним та не може призвести до реального відновлення порушених прав.

Належним способом захисту у такому випадку є оскарження саме постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, а не дій посадової особи органу адміністративного оскарження, прийнятого за результатами перевірки законності і обгрунтованості винесеної постанови.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, у зв`язку з чим вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити.

Керуючись статтями 2,6-10,77,241-246,255,257,286,295 КАС України, ст.ст.126, 280, 283,293 КУпАП, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог представника ОСОБА_1 Павелка Руслана Сергійовича до Департаменту патрульної поліції в особі територіального підрозділу Управління патрульної поліції в Полтавській області про скасування рішення від 19.05.2023 року про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД№358982 від 14.04.2023 року- відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С. А. Мицик