Справа № 140/18955/23
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2023-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2023 року ЛуцькСправа № 140/18955/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Дмитрука В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 ) звернулася з адміністративним позовом до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 29.06.2023 №UA205030/2023/000135/2.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29.06.2023 відповідно до контракту від 17.11.2020 №К2020-1 з додатками, укладеного між ФОП ОСОБА_1 та фірмою «AVISO LOGISTICS» (Польща), на митну територію України позивачем ввезено сировину: зношені автомобільні шини для легкових автомобілів у кількості 1470 шт., вагою 11660 кг, для подальшої їх переробки, відновлення протектора.

З метою митного оформлення ввезеного товару було подано до митного органу митну декларацію (далі - МД) від 29.06.2023 №23UA49U9, у якій митна вартість визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), тобто за основним методом визначення митної вартості товарів.

Проте, при митному оформленні зазначеного товару Волинською митницею 29.06.2023 винесено картку відмови №UA205030/2023/000421 та рішення коригування митної вартості №UA205030/2023/000135/2, що призвело до підняття митної вартості сировини порівняно з реальною майже в 20 разів фактично до вартості готової продукції.

Свою відмову в визнанні заявленої митної вартості Волинська митниця мотивує наявністю розбіжностей у поданих декларантом документах вказуючи в рішенні коригування UA205030/2023/000135/2 від 29.06.2023 таку причину: «Митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом, та містять наступні розбіжності: рахунок-фактура від 20.06.2023 №67/06/2023 не містить підписів отримувача.

Позивач з даними твердженнями Волинської митниці не погоджується, так як це не відповідає дійсності і спростовуються наступним.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено вичерпний перелік вимог до первинних документів та жодної вимоги щодо наявності на рахунку фактурі (invoice) в операціях ЗЕД підпису покупця не зазначається. Отже вимога Волинської митниці суперечить зазначеній статі закону.

Рахунок-фактура від 20.06.2023 №67/06/2023 виставлена продавцем відповідно до Контракту №К2020-1 від 17.11.2020 для здійснення оплати за придбаний товар. Документ виставляється без підпису покупця про що зазначено у самій фактурі Faktura bez podpisu odbiorcy, відтак вимагання митниці підпису на фактурі від 20.06.2023 №67/06/2023 є безпідставним.

Необов`язковість підпису у рахунках, що застосовуються у ЗЕД зазначено в Рекомендаціях Європейської економічної комісії ООН від 29.03.2001 №18 «Заходи про спрощенню процедур міжнародної торгівлі» (ECE/TRADE/271). У них рекомендується по можливості уникати внесення підписів «від руки» на паперових документах, як наслідок, при митному оформленні рахунок може прийматися без підпису. Про це вказано також в листі Державної митної служби від 01.03.2011 №11/3-10.10/3339-ЕП «Щодо необхідності наявності підпису особи на рахунках».

З огляду на вище викладене, позивач вважає розбіжності, які зазначені в оскаржуваних рішеннях, безпідставними, а наданими документами повністю підтверджується фактична заявлена вартість імпортованого товару.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 24.07.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі без проведення судового засідання та виклику сторін.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову, мотивуючи тим, що для митного оформлення товарів декларантом в інтересах ФОП ОСОБА_1 подано: МД №23UA49U9 від 29.06.2023 на товар: «Шини пневматичні гумові, що використовувались, із зношеним протектором, до легкових автомобілів, в кількості 1470 штук. Вага нетто 11660 кг. Призначені виключно для відновлення протектора гумових шин і покришок. Використання даних шин за призначенням в наявному стані є небезпечним в зв`язку з надмірним зносом, нерівномірним зносом, різним періодом виготовлення та неоднаковим малюнком протектора шин. Торгівельна марка відсутня. Виробник: немає даних. Країна походження: EU».

Згідно МД №23UA49U9 митну вартість вказаного товару визначено за основним методом - за ціною договору (контракту).

Під час перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товару встановлено, що митна вартість товару, який ввозиться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять розбіжності, а саме: рахунок-фактура від 20.06.2023 №67/06/2023 не містить підписів отримувача.

Під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості було встановлено, що декларантом заявлено митну вартість самостійно.

Вказане свідчить про наявність ризиків заявлення до митного оформлення неповних відомостей.

Крім того, зазначив, що за МД №23UA49U9 від 29.06.2023 відбулось автоматичне спрацювання профілів ризику АСУР, які передбачали необхідність проведення більш детальної перевірки поданих декларантом документів на предмет можливого заниження митної вартості товару.

Представник відповідача зазначив, що позивачем не подано додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості згідно з переліком та не виконано умови ст. 254 МК України.

Товар випущено у вільний обіг з наданням гарантій, передбачених ч. 7 ст. 55 Митного кодексу України, про що свідчить митна декларація типу ІМ40ДЕ №23UA83U2 від 29.06.2023.

Вказав, що МД яка була використана митницею при коригуванні митної вартості ввезеного товару, оформлена за 1 методом визначення митної вартості, тобто за ціною договору, та по якій не здійснювалось коригування митної вартості згідно граф 44 даних МД, де вказуються прийняті рішення про коригування митної вартості.

Вважає прийняте рішення про коригування митної вартості від 29.06.2023 №UA205030/2023/000135/2 таким, що прийняте у повній відповідності до вимог чинного законодавства, а тому є законним та обґрунтованим.

У відповіді на відзив позивач зазначила, що відповідно до ст. 53, ст. 54 МК України, належним чином з декларацією 23UA49U9 від 29.06.2023 подано всі відповідні документи, що підтверджують митну вартість товару, зокрема повністю надані документи, що вимагала митниця під час митного оформлення, листом від 29.06.2023.

При цьому, подані документи та пояснення митницею проігноровано, та винесено рішення про коригування митної вартості UA205030/2023/000135/2 від 29.06.2023, де перелічено ті самі надумані розбіжності та вдруге запропоновано надати пакет перелічених вище документів. Позивач просила адміністративний позов задовольнити.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що декларантом ТзОВ «Термінал БК», в інтересах ФОП ОСОБА_1 (одержувач), подано до Волинської митниці МД від 29.06.2023 №23UA49U9, з метою митного оформлення товару: «шини пневматичні гумові, що використовувались, із зношеним протектором, до легкових автомобілів, в кількості 1470 штук. Вага нетто 11660 кг. Призначені виключно для відновлення протектора гумових шин і покришок. Використання даних шин за призначенням в наявному стані є небезпечним в зв`язку з надмірним зносом, нерівномірним зносом, різним періодом виготовлення та неоднаковим малюнком протектора шин. Торгівельна марка відсутня. Виробник: немає даних. Країна походження: EU».

Митна вартість товару згідно із графою 42 вказаної МД від 29.06.2023 №23UA49U9 була визначена за першим (основним) методом у сумі 735,00 Євро, що становить 70 607,410 грн.

До митного оформлення разом із вказаною МД декларант подав, зокрема, такі документи: митна декларація 23UA49U9 від 29.06.2023; контракт №K2020-1 від 17.11.2020 з додатками 1-7 між ФОП ОСОБА_1 та Польською фірмою Sp. z o.o. «AVISO LOGISTICS»; Faktura 67/06/2023 від 20.06.2023 продавця; платіжна інструкція оплати продавцю 70JBKLN6 та протокол оплати NJBKLN5FO7EZ69A до Faktura 67/06/2023 від 20.06.2023 та контракту №K2020-1 від 17.11.2020, що підтверджує сплачену вартість; автотранспортна накладна CMR №б/н від 20.06.2023; експортна декларація 23PL301010E0871402 від 28.06.2023; експортна декларація вивозу товару 23IE529-1924111 від 28.06.2023; висновок судового експерта Білобран С.З. №21/1/209 від 14.05.2021; висновок експерта Волинської торгово-промислової палати №В-574 від 27.05.2021 стосовно вартості б/в шин по контракту К2020-1 від 17.11.20; висновок Міндовкілля на ввіз шин №12625-23 від 17.02.2023; заявка на транспорт №2 від 20.06.2023 до договору з перевізником №2 від 19.11.2022 AVISO LOGISTICS; договір з перевізником №2 від 19.11.2022. AVISO LOGISTICS про міжнародне перевезення вантажів; рахунок на оплату Фактура 68/06/2023 від 20.06.2023 за транспортні послуги від перевізника; оплата перевізнику 71JBKLN6 та протокол оплати NJBKLN6KO7KXA4Y; довідка перевізника №2 від 20.06.2023 про розподіл транспортних витрат; договір з ТзОВ «Термінал БК» №5/21 від 11/05/21; заява брокера №1 від 29.06.2023.

Під час здійснення митного контролю за правильністю визначення митної вартості товару, з врахування поданих у вказаних цілях разом з МД документів, було встановлено, що у поданих до митного контролю та митного оформлення документах наявні розбіжності, а саме: рахунок-фактура від 20.06.2023 №67/06/2023 не містить підписів отримувача.

Декларанту направлено електронне повідомлення щодо необхідності надання додаткових документів згідно із статтями 53, 54 Митного кодексу України (далі - МК України): договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини, та інші документи, що підтверджують митну вартість імпортованого товару за бажанням декларанта.

29.06.2023 Волинська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №UA205030/2023/000135/2, та з графи 33 якого вбачається, що: митна вартість товарів не може бути визнана за вибраним декларантом методом у зв`язку із тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості товарів, містять розбіжності; декларантом до митного оформлення не було подано документів у повній мірі, а також подано заяву про відсутність таких документів; рівень митної вартості визначено згідно з рівня на подібні/ідентичні товари інформація про які міститься в ЄАІС Держмитслужби, а саме товар 1 за МД №UA305160/23/15678 від 12.05.2023 на рівні 8,92 Євро/од.

Крім того, 29.06.2023 Волинська митниця видала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205030/2023/000421, відповідно до якої відмовлено у митному оформленні товарів з причин неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у статті 53 МК України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Статтею 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини першої статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частинами першою - третьою статті 52 цього ж Кодексу заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких митний орган вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Як передбачено частинами другою - третьою статті 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частинами першою - третьою статті 54 вказаного Кодексу визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої, п`ятої, шостої статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду. Декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митного органі. На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.

Згідно з частинами першою, другою статті 57 вказаного Кодексу передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

За приписами частин першої, другої статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

На думку суду, виходячи із встановлених обставин справи та досліджених доказів, відповідач безпідставно відмовив у визнанні заявленої митної вартості товару, з огляду на таке.

Судом встановлено, що як до митного оформлення, так і до суду позивач надала передбачені статтею 53 МК України документи, які підтверджують задекларовану митну вартість товару, зокрема: митна декларація 23UA49U9 від 29.06.2023; контракт №K2020-1 від 17.11.2020 з додатками 1-7 між ФОП ОСОБА_1 та Польською фірмою Sp. z o.o. «AVISO LOGISTICS»; Faktura 67/06/2023 від 20.06.2023 продавця; платіжна інструкція оплати продавцю 70JBKLN6 та протокол оплати NJBKLN5FO7EZ69A до Faktura 67/06/2023 від 20.06.2023 та контракту №K2020-1 від 17.11.2020, що підтверджує сплачену вартість; автотранспортна накладна CMR №б/н від 20.06.2023; експортна декларація 23PL301010E0871402 від 28.06.2023; експортна декларація вивозу товару 23IE529-1924111 від 28.06.2023; висновок судового експерта Білобран С.З. №21/1/209 від 14.05.2021; висновок експерта Волинської торгово-промислової палати №В-574 від 27.05.2021 стосовно вартості б/в шин по контракту К2020-1 від 17.11.20; висновок Міндовкілля на ввіз шин №12625-23 від 17.02.2023; заявка на транспорт №2 від 20.06.2023 до договору з перевізником №2 від 19.11.2022 AVISO LOGISTICS; договір з перевізником №2 від 19.11.2022. AVISO LOGISTICS про міжнародне перевезення вантажів; рахунок на оплату Фактура 68/06/2023 від 20.06.2023 за транспортні послуги від перевізника; оплата перевізнику 71JBKLN6 та протокол оплати NJBKLN6KO7KXA4Y; довідка перевізника №2 від 20.06.2023 про розподіл транспортних витрат; договір з ТзОВ «Термінал БК» №5/21 від 11/05/21; заява брокера №1 від 29.06.2023.

Як вбачається із графи 33 оскаржуваного рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів від 29.06.2023 №UA205030/2023/000135/2, митна вартість товарів не може бути визнана за вибраним декларантом методом у зв`язку із тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості товарів, містять розбіжності:

- рахунок-фактура від 20.06.2023 №67/06/2023 не містить підписів отримувача.

Разом з тим, суд звертає увагу, що у рахунку-фактурі (інвойсі) від 20.06.2023 №67/06/2023 наявне зауваження про те, що вказаний документ видано без підпису одержувача. На думку суду, відсутність у рахунку-фактурі (інвойсі) від 20.06.2023 №67/06/2023 підписів та відбитків печаток покупця товару ФОП ОСОБА_1 не дає правових підстав не брати до уваги вказаний документ, оскільки на ньому наявний підпис, печатка продавця товару та застереження щодо видачі документу без підпису одержувача, при цьому, вказаний рахунок-фактура узгоджується з іншими поданими до митного оформлення документами на підтвердження заявленої митної вартості.

З урахуванням наведеного, на думку суду, відсутні підстави ставити під сумнів заявлену декларантом за першим методом митну вартість спірного товару, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості товару чи ознаки підробки, вони містять достатньо відомостей щодо ціни товару.

Суд також звертає увагу, що в порядку частини третьої статті 53, пункту 2 частини п`ятої статті 54 МК України відповідач має право запитувати від декларанта лише ті документи, які необхідні для підтвердження заявленої митної вартості.

Декларант при митному оформленні імпортованого товару зобов`язаний надати документи за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України. Контролюючий орган вправі витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення митної вартості товару. Такі сумніви можуть бути зумовлені, зокрема неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, результату митного огляду цього товару, порівнянням заявленої митної вартості з митною вартістю ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.

Разом з тим, повноваження контролюючого органу витребувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всіх, передбачених статтею 53 МК України, документів. Ненадання декларантом витребуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнів щодо достовірності наданої декларантом інформації.

Такий висновок щодо застосування норм статей 53, 54 МК України Верховний Суд зробив в ряді постанов, зокрема в постановах від 27.03.2020 (справа №540/2605/18), від 06.05.2020 (справа №140/1713/19), від 21.10.2021 (справа №420/4820/19).

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина шоста статті 54 МК України).

Вказані правові висновки підтверджуються чіткою та послідовною практикою Верховного Суду, яка наведена, зокрема, у постановах від 12.03.2020 у справі №804/6243/14, від 02.03.2021 у справі №380/842/20. У цих рішеннях суду касаційної інстанції також зазначено, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару.

На думку суду, в оскаржуваному рішенні Волинської митниці про коригування митної вартості товарів від 29.06.2023 №UA205030/2023/000135/2 відсутнє належне обґрунтування того, що виявлені митним органом розбіжності впливають на митну вартість товарів, та суд вважає, що вказані вище розбіжності (які до того ж спростовані під час судового розгляду справи) не можуть впливати на митну вартість товару та не могли бути правовою підставою для витребування відповідачем додаткових документів у декларанта.

Суд також звертає увагу, що у рішенні про коригування митної вартості товарів від 29.06.2023 №UA205030/2023/000135/2 вказано про те, що декларантом до митного оформлення не було подано документів у повній мірі, проте відповідач не пояснив, яких саме документів не було подано декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

Приписами пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України передбачено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Суд вважає, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів не відповідає вимогам пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, оскільки у ньому, крім номера та дати МД, на підставі якої здійснено розрахунок скоригованої митної вартості товару, будь-яких пояснень щодо коригувань на обсяги партії ідентичних товарів, умов поставки, комерційних умов не наведено.

За усталеною та послідовною практикою Верховного Суду (постанови від 10.06.2021 у справі №815/6854/17, від 14.07.2020 у справі №809/1734/16) навіть наявність у митного органу інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг не відповідає вартості заявленій позивачем, не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом, оскільки митні органи при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, мають діяти у спосіб, визначений МК України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті органом доходів і зборів відповідних рішень. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

На думку суду, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення у даному випадку не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару, і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Крім того, суд враховує, що імпорт зношених автомобільних шин, як саме сировини, здійснювався ФОП ОСОБА_1 для подальшої їх переробки (відновлення протектора), та на підтвердження господарської діяльності з переробки автомобільних шин позивач надала відповідні документи, в т. ч. виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 04.06.2019 із зазначенням основного виду економічної діяльності «22.11 Виробництво гумових шин, покришок і камер; відновлення протектора гумових шин і покришок».

Відповідно до частин першої, другої статті 256 МК України відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом. У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження.

Відтак, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що відповідач безпідставно відмовив у визнанні заявленої митної вартості спірного товару, оскільки позивач надала передбачені чинним законодавством документи, які підтверджують митну вартість товару, що ввозиться, та дають можливість визначити митну вартість товару за ціною договору шляхом застосування першого методу, оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів є необґрунтованим та таким, що не відповідає вказаним вище нормам МК України, у зв`язку із чим з наведених вище мотивів та підстав позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення належить задовольнити.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 2 684,00 грн, що був сплачений платіжною інструкцією від 05.07.2023 №188.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів від 29.06.2023 №UA205030/2023/000135/2.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці (44350, Волинська область, Ковельський район, село Римачі, вулиця Призалізнична, 13, ) судовий збір у розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривень 00 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.В. Дмитрук