Справа № 133/1211/22
Суддя: Пєтухова Н. О.
Дата ухвалення: 2023-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області
РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 133/1211/22

13.09.2023

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Пєтухової Н.О.,

секретаря судових засідань Гаврилюк О.Г.,

представника позивача Ігнатова Д.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

До Козятинського міськрайонного суду Вінницької області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позивач просить скасувати постанову інспектора роти патрульної поліції ВП № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта Демчика О.М. серії БАБ № 756505 про адміністративне правопорушення по ч. 1 ст. 126 КупАП від 10.06.2022 відносно ОСОБА_1 та закрити провадження по справі; стягнути судові витрати.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що 10.06.2022 відносно позивача інспектором роти патрульної поліції ВП № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом Демчиком О.М. було складено постанову серії БАБ № 756505 про адміністративне правопорушення по ч. 1 ст. 126 КупАП, згідно якої він близько 02:00 год 10.06.2022 керував т.з. Renault traffic, д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Козятині по вул. Довженка, і порушив п. 2.1 б ПДР України, (не пред`явив свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу), але суть порушення і обставини у постанові не зазначені. Однак позивач не згоден з відповідною постановою, вважає її протиправною та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи. Представник позивача вказує, що інспектор складаючи постанову про притягнення його до відповідальності, не оголосив, що ним розглядається адміністративна справа, яка саме справа і відносно кого, не роз`яснив права та обов`язки. Постанова складена не в присутності позивача. Посилається також на порушення порядку розгляду справи, встановленого ст.ст. 278, 279 КУпАП. Також відсутні докази керування позивачем т.з. Крім того, не зазначено, які були причини зупинки, що дали підставу для надання реєстраційних документів на т.з., що у свою чергу створює сумніви щодо законності складання даної постанови. Провина позивача у скоєнні даного правопорушення жодними доказами не доведена, що і стало підставою для звернення до суду з вказаним позовом.

Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 27.06.2022 позов залишено без руху, та надано позивачу строк для усунення недоліків.

Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 08.07.2022 відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

19.07.2022 на адресу суду, через канцелярію суду, від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, який обґрунтований наступним.

ГУНП вважає, що спірна постанова складена уповноваженою особою у відповідності до вимог чинного КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 за № 1395, інспектор поліції під час винесення оскаржуваної постанови діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України. Постанова винесена уповноваженим працівником поліції на місці вчинення правопорушення у відповідності до ст.ст. 258, 283 КУпАП. ГУНП у Вінницькій області наголошує, що стягнення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, накладено у межах наданих йому повноважень і під час виконання службових обов`язків та були здійсненні у відповідності до вимог чинного законодавства України, зафіксовані у постанові про накладення адміністративного стягнення серії БАБ № 756505 від 10.06.2023. Також відповідач зазначає, що доказом того, що позивач скоїв адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких посадова особа, особисто спостерігаючи порушення ПДР, встановлює наявність адміністративного правопорушення. Візуальне спостереження за дотриманням ПДР працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Така фіксація відбувається шляхом складання протоколу про адміністративне правопорушення, у якому зокрема зазначається місце, час і суть адміністративного порушення виявленого уповноваженою особою, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. ГУНП зазначає, що обставини вчинення правопорушення стверджуються постановою у справі про адміністративне правопорушення, із змісту якої чітко вбачається час та місце вчинення правопорушення, а також особа, яку притягнуто до відповідальності.Посилається на правомірність винесення постанови та притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Інспектор поліції оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. З огляду на викладене ГУНП вважає, що спірна постанова складена уповноваженою особою у відповідності до вимог чинного законодавства, а інспектор поліції під час винесення оскаржуваної постанови діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України, а тому просили відмовити у задоволенні позову.

У судовому засідання представник позивача підтвердив доводи, викладені в позовній заяві, просив задовольнити позов та скасувати постанову серії БАБ № 756505 від 10.06.2022, вказавши що уповноваженою посадовою особою відповідача інспектором роти патрульної поліції ВП № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом Демчиком О.М. при винесенні оскаржуваної постанови не були дотримані вимоги чинного законодавства. Вказував, що відповідачем не надано доказів руху т.з., а тому ОСОБА_1 у розумінні законодавства не можна вважати водієм та він не повинен був надавати документи про реєстрацію т.з.

Представники відповідачів в судове засідання не з`явилися; причини неявки суду не повідомили; про розгляд справи повідомлялися належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронного листа від 17.02.2023.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 756505 від 10.06.2023, складена о 02:45 год в м. Козятині по вул. Довженка ССРПП ВП № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області ст. лтн. поліції Демчиком О.М. відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , посвідчення водія НОМЕР_2 , керуючи т.з. Renault traffic, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , 10.06.2022 о 02:40 год в м. Козятині по вул. Довженка, водій керуючи т.з. Renault traffic, д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи при собі (не пред`явив) свідоцтва про реєстрацію даного т.з., чим порушив п. 2.1. ю ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Вказаною постановою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 грн.

В матеріалах справи міститься копія супровідного листа начальника поліції Р.Андрущака ГУНП у Вінницькій області Хмільницького РВП ВП № 2 № 5503/205 від 10.06.2023, щодо направлення адміністративних матеріалів голові Козятинського міськрайонного суду за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно гр. ОСОБА_1 та копія заяви № 756505 від 28.06.2022, щодо направлення постанови серії БАБ № 756505 від 10.06.2022 до Козятинського відділу ДВС у Хмільницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Відповідно до копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 084429 від 10.06.2022, 10.06.2022 о 02:45 год в м. Козятині по вул. Довженка, водій ОСОБА_1 керуючи т.з. Renault traffic, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей) відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КупАП.

Також в матеріалах справи міститься запит НП України ГУНП у Вінницькій області Відділ правового забезпечення заступника начальника майора поліції І.Бешлей від 18.07.2022 № 645/26-2022 Про надання інформації з проханням надіслати у відділ правового забезпечення докази, що підтверджують винесення постанови серії БАБ № 756505 від 10.06.2022 відносно ОСОБА_1 та вчинення останнім адміністративного правопорушення та копія відповіді на вказаний запит начальника ГУНП у Вінницькій області ВП № 2 Хмільницького РВП Р.Андрущака від 05.08.2022 № 8714/219.

Також додано диск з відеозаписом.

Згідно з п.п. 3, 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень та припиняє їх; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР України його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

У відповідності до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, правил дорожнього руху (ч.ч. 1, 2, 4 ст. 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв. Тож, постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, ч.ч. 1, 2, 4 ст. 126 КУпАП, на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію», поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч. 1 статті 23 зазначеного Закону, поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, № 1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Таким чином, інспектор діяв в межах наданих йому повноважень та відповідно до законодавства.

Слід звернути увагу, що порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідачем, на яку посилається позивач як основну підставу для скасування оскаржуваної постанови, не впливає на суть вчиненого правопорушення та не є підставою для задоволення позовних вимог. Аналогічного висновку дійшов Київський апеляційний адміністративний суд в постанові від 30.10.2017 року (справа № 761/4692/17). А тому доводи щодо нероз`яснення прав та обов`язків є безпідставними.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Твердження позивача щодо відсутності розгляду справи та порушення його прав спростовується відеозаписом з нагрудного відеореєстратора поліцейського, який долучено до матеріалів справи.

Старшим лейтенантом поліції Демчиком О.М. дотримано вимог статті 283 КУпАП, у фабулі оскаржуваної постанови викладено опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначено нормативно-правовий акт, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Отже, відповідач при винесенні постанови відносно позивача, діяв у рамках чинного законодавства України та у спосіб визначений законом.

У даному спорі питання оскарження неправомірних дій працівника поліції не розглядається, оскільки позивач оскаржує незаконність постанови про накладення на нього адміністративного стягнення. Судом не встановлено порушень з боку інспектора вимог ст.278,279 КпАП України, з урахуванням вимог ч. 2 розділу ІІІ вищезазначеної Інструкції.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно зі ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов`язаний мати при собі зокрема посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, та пред`явити його у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в них.

Зі змісту постанови вбачається, що водій ОСОБА_1 при оформленні адмінматеріалів не надав свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Так, згідно з п. 2.1 б ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб.

Отже, водій при керуванні автомобілем зобов`язаний, в першу чергу, дотримуватись вимог ПДР України.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, у виді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивач заперечує свою вину, а оскаржувану постанову вважає такою, що підлягає скасуванню, зазначаючи, що він не вчиняв правопорушення.

З аналізу положення ст. 247 КУпАП випливає, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Кодекс адміністративного судочинства України передбачає не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч. 2 ст. 77), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 77).

З диску з відеозаписом вбачається, що позивачем під час зупинки не було пред`явлено свідоцтва про реєстрацію т.з. яким він керував. Крім того, відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене. ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також доводи представника позивача з приводу відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки останній не керував т.з., а тому його не можна вважати водієм і тому він не повинен був мати при собі свідоцтво про реєстрацію т.з., не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду. Так, з оглянутого під час судового засідання диску з відеозаписом вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував факт керування т.з., а на запитання працівників поліції «Куди прямуєте?» відповів «На службу», також двигун т.з. був увімкнений та працював, а сам ОСОБА_3 перебував за кермом автомобіля.

Таким чином, суд вважає, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення доведена та у інспектора були наявні правомірні підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову та залишення рішення суб`єкта владних повноважень без змін.

Керуючись ст.ст. 126, 245, 246, 251, 256, 268, 276, 287-289, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 9, 21, 72-78, 90, 139, 205, 241-246, 250, 251, 269, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у позові ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАБ № 756505 від 10.06.2022, винесену інспектором роти патрульної поліції ВП № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області Демчиком О.М., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП,

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Наталя ПЄТУХОВА

Дата документу 13.09.2023