Справа № 1.380.2019.001972
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2023-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

22 вересня 2023 рокусправа № 1.380.2019.001972

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Костецького Н.В., розглянувши у письмовому провадженні питання про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Львівської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 , ОСББ «Пасічна, 25а», про визнання протиправним та скасування рішення, -

в с т а н о в и в:

19.04.2019 року ОСОБА_1 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до виконавчого комітету Львівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , ОСББ «Пасічна, 25а» у якому просить суд визнати незаконним і скасувати рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 10.08.2018 №896 «Про затвердження містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва на будівництво гр. ОСОБА_2 багатоквартирного житлового будинку з офісними приміщеннями та підземними автостоянками на АДРЕСА_1 зі знесенням існуючого житлового будинку».

Ухвалою суду від 15.07.2019 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 25.07.2019 відмовлено у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 26.07.2019 відкрито загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою суду від 27.11.2019 зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 463/6199/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Львівської міської ради про визнання недійсною та скасування частини ухвали, визнання недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію.

Ухвалою суду від 28.03.2023 поновлено провадження у справі, підготовче засідання призначено на 19.04.2023.

19.04.2023 підготовче засідання не відбулось у зв`язку із перебуванням головуючого-судді на лікарняному.

03.05.2023 підготовче засідання відкладено на 10.05.2023 у зв`язку із неявкою представника відповідача.

10.05.2023 підготовче засідання відкладено на 20.06.2023 для ознайомлення представником позивача із долученою представником третьої особи судовою практикою.

20.06.2023 протокольною ухвалою суду залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСББ «Пасічна, 25а». Підготовче засідання відкладено на 04.07.2023.

04.07.2023 підготовче засідання відкладено на 18.07.2023 у зв`язку із неявкою сторін.

18.07.2023 підготовче засідання відкладено на 09.08.2023 для витребування доказів в ОСББ «Пасічна, 25а».

Ухвалою суду від 21.07.2023 витребувано у ОСББ «Пасічна, 25а» докази наявності чи відсутності оформленого права власності на квартири у багатоквартирному житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 , який знаходиться на балансі ОСББ «Пасічна, 25а».

09.08.2023 в підготовчому провадженні судом поставлено на обговорення питання про закриття провадження у справі у зв`язку із наявністю відомостей про реєстрацію права власності на квартири в будинку за адресою: АДРЕСА_2 . За клопотанням представника позивача підготовче засідання відкладено на 12.09.2023 для ознайомлення із судовою практикою.

12.09.2023 підготовче засідання відкладено на 20.09.2023 у зв`язку із неявкою позивача, представника позивача та представників третіх осіб.

20.09.2023 в судове засідання учасники справи не з`явились, належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. 19.09.2023 до суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника.

Згідно п.1 ч. 3 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на викладене, суд, керуючись ст. 205 КАС України, перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Вирішуючи питання про закриття провадження у справі, суд керується таким.

На виконання ухвали суду від 21.07.2023 про витребування доказів, ОСББ «Пасічна, 25а» надало до суду копії 38 витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності на квартири в будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

Із вищевказаних Витягів (том 2, а.с. 56-93) судом встановлено, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявні записи про державну реєстрацію права власності фізичних осіб на об`єкти житлової нерухомості квартири в будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

Частиною 1 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, підставами виникнення яких можуть бути інші юридичні факти (п. 4 ч. 2 вказаної статті).

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постанові від 29.01.2021 року по справі № 826/10119/15 зробив наступні правові висновки щодо спірних правових відносин, пов`язаних із оскарженням декларацій про початок виконання будівельних робіт, які є правовими актами індивідуальної дії: «…Велика Палата Верховного Суду неодноразово висловлювала правові позиції щодо правил віднесення спорів до адміністративної юрисдикції, які полягають в наступному: «До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для класифікації спору як публічно-правового. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати такий спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Водночас приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єкта владних повноважень.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, що спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язані з реалізацією особою майнових прав або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень суб`єкта владних повноважень є способом захисту цивільних прав цієї особи.».

Зважаючи на те, що саме Велика Палата Верховного Суду є судом, уповноваженим вирішувати юрисдикційні спори, колегія суддів не має підстав не погодитися із запропонованим підходом.

Звертаючись до суду з позовом та заявою про його забезпечення про скасування реєстрації декларацій про початок будівельних робіт, позивачі зазначали, що такі порушують їх права, оскільки спірне будівництво здійснюється з численними порушеннями будівельних норм, а допущені замовником будівництва ОСОБА_4 порушення будівельних норм під час зазначеного будівництва порушує їх права, як власників та користувачів сусідніх земельних ділянок, оскільки проект будівництва розроблений не тільки відносно земельної ділянки забудовника, якою вона володіє на праві приватної власності, але й охоплює всі прилеглі земельні ділянки приватних власників, на яких розташовані їх домоволодіння.

При цьому позивачі також вказують на те, що внаслідок незаконного будівництва інженерні комунікації забудовника за проектом забудови (паркувальні майданчики, внутрішньо будинкові проїзди, очисні споруди) заплановані під розміщення в зоні приватної забудови, а деякі безпосередньо у дворах та городах мешканців прилеглих садиб.

Крім того, позивачі неодноразово наголошували на тому, що зверталися до відповідача з вимогами щодо усунення зазначених порушень у зв`язку з незаконністю будівництва, яке, на їх думку, спричинило порушення їх прав та інтересів.

Суд звертає увагу, що захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, які виникають із цивільних, житлових відносин, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України (у редакції, чинній на час звернення до суду з позовом) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України до способів захисту цивільних прав та інтересів належить, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Враховуючи наведені вище нормативні положення, не є публічно-правовим спір між суб`єктом владних повноважень та суб`єктом приватного права - фізичною чи юридичною особою, у якому управлінські дії суб`єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної чи юридичної особи. У такому випадку - це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб`єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права.

Суд звертає увагу, що позивачі фактично оспорюють декларації про початок виконання будівельних робіт, які є правовими актами індивідуальної дії. Такі правові акти породжують права й обов`язки в першу чергу для тих суб`єктів (чи визначеного цим актом певного кола суб`єктів), яким їх адресовано.

Спірні правовідносини між учасниками справи виникли внаслідок проведення третьою особою будівельних робіт, які, на думку позивачів, порушують їх права, як власників сусідніх земельних ділянок та розташованих на них будинках, а тому у позивачів виникла необхідність захисту їх цивільних прав, у зв`язку із чим вони звернулися до органів архітектурно-будівельного контролю, а в подальшому до суду.

Отже, вимоги про скасування реєстрації декларацій про початок будівельних робіт є похідними і можуть бути розглянуті при вирішенні цивільним судом питання щодо законності проведення третьою особою будівельних робіт.

Така позиція була висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 22.08.2018р. у справі №815/1568/16, від 22.08.2018р. у справі №815/1568/16, від 15.07.2020р. у справі №809/78/16.

Крім того, позивачі не є суб`єктами спірних правовідносин у сфері містобудування, відповідач як суб`єкт владних правовідносин щодо позивачів владні управлінські функції не здійснював і рішень не приймав, реєстрація спірної декларації про початок будівельних робіт здійснювалась не за заявою позивачів і безпосередньо не впливала на виникнення у них прав та обов`язків.

Водночас порушення своїх прав та відповідно право звернення до суду з позовом про скасування спірної декларації позивачі пов`язують з порушенням їх прав володіння об`єктами нерухомості, які підлягають захисту в порядку цивільного судочинства, а відтак юрисдикція адміністративних судів на такі спори не поширюється.

Враховуючи наведене, Суд дійшов висновку про те, що юрисдикція адміністративних судів на спірні правовідносини не поширюється та на необхідність вирішення спору в порядку цивільного судочинства.».

У відповідності до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За приписами ст. 5 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Перелік справ, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів закріплений у ч. 1 ст. 19 КАС України.

Згідно з пунктом 1 цієї частини, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Враховуючи практику Верховного Суду, зміст та предмет спірних правовідносин, вимога про скасування рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради від 10.08.2018 №896 «Про затвердження містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва на будівництво гр. ОСОБА_2 багатоквартирного житлового будинку з офісними приміщеннями та підземними автостоянками на АДРЕСА_1 зі знесенням існуючого житлового будинку» є похідною та може бути розглянута при вирішенні цивільним судом питання щодо законності реєстрації права власності на об`єкти нерухомості за третіми особами.

Вирішення судом даного спору по суті призведе до вирішення питання про правомірність набуття у власність третіми особами нерухомого майна.

Суд висновує, що позивач не є суб`єктом спірних правовідносин у сфері містобудування, а відповідач, як суб`єкт владних повноважень, щодо позивача владні управлінські функції не здійснював і рішень не приймав. Розгляд Виконавчим комітетом Львівської міської ради питання про затвердження містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва на будівництво гр. ОСОБА_2 багатоквартирного житлового будинку з офісними приміщеннями та підземними автостоянками на АДРЕСА_1 зі знесенням існуючого житлового будинку здійснювалось не за заявою позивача і безпосередньо не впливало на виникнення у неї прав та обов`язків.

Саме з цих підстав суд вважає, що вказаний спір не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З наведених підстав суд робить висновок про необхідність закриття провадження у даній справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Оскільки за подання цього позову позивач сплатила судовий збір в сумі 768,40 грн. (квитанція №62 від 19.04.2019), такий слід повернути позивачу з бюджету.

Керуючись ст.ст. 132, 139, 140, 142, 238, 239, 243, 250, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

у х в а л и в:

провадження у справі № 1.380.2019.001972 за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Львівської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 , ОСББ «Пасічна, 25а», про визнання протиправним та скасування рішення - закрити.

Роз`яснити позивачу, що даний спір підлягає розгляду місцевим загальним судом в порядку цивільного судочинства, як похідний у спорі щодо законності реєстрації права власності на об`єкти нерухомості за третіми особами.

Судовий збір, сплачений ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) згідно квитанції №62 від 19.04.2019 року в сумі 768,40 грн. повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, передбачені статями 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складено 22.09.2023 року.

СуддяКостецький Назар Володимирович