Справа № 579/931/23
Суддя: Придатко В. М.
Дата ухвалення: 2023-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 579/931/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2023 року Кролевецький районний суд Сумської області

в складі головуючого судді - Придатка В.М.,

з участю секретаря судового засідання Клишкової Ю.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Мороко С.О.,

третьої особи - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кролевець справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Мороко С.О. до Головного управління Національної поліції в Сумській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Управління патрульної поліції в Сумській області, інспектор СРПП ВП №1 (м.Кролевець) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ст.лейтенант поліції Товстико Ігор Володимирович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БАБ №443411 від 22.04.2023 року, та закриття провадження по справі,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Національної поліції в Сумській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Управління патрульної поліції в Сумській області, інспектор СРПП ВП№1 (м. Кролевець) Товстико Ігор Володимирович про скасування постанови серії БАБ №443411 від 22.04.2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 22 квітня 2023 року відносно нього складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БАБ №443411 від 22.04.2023, відповідно до якої він визнаний винуватим у вчиненні правопорушень, передбачених ч.2 ст.126, ч.5 ст.121 КУпАП.

В оскаржуваній постанові зазначено, що 22.04.2023 року інспектор СРПП ВП №1 (м.Кролевець) Товстико І.В. розглянув справу про адміністративне правопорушення відносно позивача по справі, який 22 квітня 2023 року о 14:55 год в м.Кролевець по вул.Першотравневій, керував транспортним засобом електромопедом AIMA Tiger без державного номерного знаку, без застебнутого мотошолому та не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.2.1, 2.3 ПДР України, посвідчення водія категорії «А1» не отримував, за що відповідальність передбачена ч.2 ст.126, ч.5 ст.121 КУпАП.

Із вказаною постановою він не згоден, вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню, враховуючи наступне.

Згідно з зазначеною постановою позивач 22 квітня 2023 року о 14:55 керував електромопедом AIMA Tiger без державного номерного знаку в м. Кролевець по вул. Першотравневій, без застебнутого мотошолому та не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.2.1, 2.3 ПДР України, у чому і був звинувачений працівником поліції, на що він заперечував. Позивач вказаний факт не визнає, стверджує, що отримання посвідчення водія для керування такою категорією електричних мопедів не вимагається чинним законом, оскільки транспортні засоби з електродвигуном потужністю менше 3 кВт не належать до механічних транспортних засобів.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Пояснив суду, що: електромопед AIMA Tiger має електродвигун потужністю 1000 Вт, тобто 1 кВт, тоді як розділ І ПДР України визначає, що механічним транспортним засобом є транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт. Державній реєстрації у МВС України підлягають саме механічні транспортні засоби, а отже, керований ним електромопед AIMA Tiger, не зареєстрований в установленому порядку, і не підлягає державній реєстрації.

Третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, просив відмовити, посилаючись на те, що при складенні постанови було дотримано усіх вимог чинного законодавства. Наполягав, що правила дорожнього руху повинні виконуватися усіма учасниками дорожнього руху. Стверджував, що потужність двигуна мопеда сам позивач назвати не спромігся, документів на мопед не було і посилався позивач на відомості із сайту дистриб`юторів даних транспортних засобів.

Представник відповідача - Головного управління Національної поліції в Сумській області у судове засідання не прибув, за змістом відзиву заперечував проти задоволення позову, наголосив, що статус водія транспортного засобу накладає підвищену соціальну відповідальність та вимагає додаткової дисципліни і неухильного виконання нормативно-правових актів. Стверджував, що порушення, допущене позивачем, доведене поза сумнівом, постанова винесена законно (а.с. 63-69).

Суд, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи таке.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ №443411 від 22.04.2023 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 22 квітня 2023 року о 14:55 в м.Кролевець по вул.Першотравневій, керував транспортним засобом електромопедом AIMA Tiger без державного номерного знаку, без застебнутого мотошолому та не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.2.1, 2.3 ПДР України, посвідчення водія категорії «А1» не отримував, за що відповідальність передбачена ч.2 ст.126, ч.5 ст.121 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн. (а.с.4, 14). За змістом постанови потужність двигуна електромопеда зазначена як 1 кВт.

З пояснень позивача вбачається, що саме за керування вказаним транспортним засобом його було притягнуто до адміністративної відповідальності, що представником відповідача не заперечується.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про дорожній рух», порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, осіб, які рухаються в кріслах колісних, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, осіб, які рухаються в кріслах колісних, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху (далі-ПДР), що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно із ч. 5 ст. 14 Закону «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ст. 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 122 КУпАП, розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Зокрема, розгляд справ, передбачених статтею 126 КУпАП, здійснюється, відповідно до ч.4 ст.258 КУпАП та п.2 Розділу ІІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року № 1395, на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Таким чином, винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення можливе лише після розгляду справи про адміністративне правопорушення.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

За змістом п.2 Розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 2395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 2408/27853, вбачається, що зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати ст.283 КУпАП.

Із змісту Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 2395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 2408/27853, вбачається, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі протягом десяти днів з дати вручення такої постанови у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 6 Європейської конвенції з прав людини (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом…,який вирішить спір щодо його прав та обов`язків …».

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Срамек проти Австрії» (case Sramek v. Austria, § 36) зазначив, що орган влади, який не є судом держави, для виконання статті 6 § 1, може розглядатися як «суд» у змістовному значенні цього терміна.

На думку суду, в даному випадку поняття «суд» може розглядатися у змістовному значенні щодо відповідача у справі, так як, останній відповідно до вимог Закону України «Про Національну поліцію» та вимог КУпАП наділений повноваженнями одноособово вирішувати справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності та застосування до неї заходу адміністративного стягнення.

Таким чином, відповідач, будучи уповноваженим діяти від імені держави, при вирішенні питання про притягнення позивача до відповідальності повинен був дотримуватися критеріїв незалежності та безсторонності, передбачених ст. 6 Конвенції.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються серед іншого протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 1.10 ПДР, транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів; механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Відповідно до п. 3 розділу «Загальні положення» Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993 р. (із змінами), транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення поділяються на категорії, до категорії А1 належать мопеди, моторолери та інші двоколісні (триколісні) транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Відповідно до п. 2.13. ПДР, право на керування транспортними засобами особам може бути надано мототранспортними засобами і мотоколясками (категорії А1, А) - з 16-річного віку.

До категорії А1 належать мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Відповідно до п. 2.1. ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Системний аналіз зазначених положень нормативно-правових актів свідчить, проте, що обов`язок мати посвідчення водія на право керування транспортним засобом категорії А1 поширюється лише на водіїв, що керують відповідними транспортними засобами, що відносяться до механічних, тобто з потужністю електродвигуна понад 3 та до 4 кВт.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Верховного суду від 01.03.2018 у справі № 278/3362/15-к.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи, що мопед, яким керував позивач, не відноситься до механічних транспортних засобів, суд доходить висновку про відсутність з його боку порушень п. 2.1.ПДР, як зазначено в оскаржуваній постанові, та про відсутність в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126 та ч. 5 ст.121 КпАП України.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про те, що відповідачем не доведено факт вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху, оскільки в матеріалах справи відсутні жодні документи та матеріали, які б могли бути визнані судом, як докази про вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, шляхом співставлення зібраних по справі доказів, з врахуванням встановленого КАС України обов`язку доведення, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.122, 222, 251, 252, 258, 268, 278-280, 283-285, 288 КУпАП України, ст.ст. 2, 13, 72-73, 79, 90, 132, 139, 241-246, 286, 293 КАС України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 в особі представника адвоката Мороко С.О. до Головного управління Національної поліції в Сумській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Управління патрульної поліції в Сумській області, інспектор СРПП ВП №1 (м.Кролевець) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ст.лейтенант поліції Товстико Ігор Володимирович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БАБ №443411 від 22.04.2023 року, та закриття провадження по справі задовольнити.

Скасувати постанову серія БАБ №443411 від 22.04.2023, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.126 та ч.5 ст.121 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн, та закрити справи про адміністративне правопорушення.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи в порядку письмового провадження - в той же строк з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Кролевецький районний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 22 вересня 2023 року.

Суддя В. М. Придатко