Справа № 285/3484/23
Суддя: Літвин О. О.
Дата ухвалення: 2023-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/3484/23

провадження у справі № 2-а/0285/46/23

19 вересня 2023 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді…………….....Літвин О. О.,

секретаря…………………….....Клечковської М. М.,

з участю:

позивача....................................... ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до відділу організації несення служби в місті Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції

про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2023 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії БАБ№74396 від 27.05.2023 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП. Вважає останню незаконною, оскільки вимоги дорожнього знаку 3.3 не порушував, інспектор зупинив його транспортний засіб у місці, де такого знаку не було. Окрім того, йому не було роз`яснено жодних прав, усі заявлені клопотання відхилені та докази вчинення правопорушення не надані. Жодних правил не порушував, йому не було надано можливості скористатись правовою допомогою, а сама процедура розгляду справи поліцейським проведена з порушенням чинного законодавства.

Позивач позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові. Зазначив, що рухаючись на автодорозі М07 Київ-Ковель-Ягодин та маючи намір заїхати на автозаправну станцію, він не бачив знака «Рух вантажних автомобілів заборонено», з огляду на його візуальну непомітність при здійсненні такого руху.

Відповідач надіслав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначаючи, що оскаржувана постанова була винесена правомірно.

Заслухавши пояснення учасника судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Предметом спору в даній справі є правомірність рішення суб`єкта владних повноважень про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст.122 КУпАП.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, що доводиться шляхом надання доказів п.1 ст.247 КУпАП України).

Відповідно до ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог закону України «Про дорожній рух», Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Постановою серії БАБ№74396 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, 27.05.2023 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Відповідно до змісту постанови вбачається, що ОСОБА_2 27.05.2023 о 22:52 год. на автодорозі М07 Київ-Ковель-Ягодин 504 км, керуючи транспортним засобом MAN18.463/80 SHMITZ SPR24, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не виконав вимоги дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено» та здійснив подальший рух в зоні дії знаку, чим порушив п.8.4 в ПДР.

Позивач не погодився з таким рішенням відповідача, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

За приписами ч.1 ст.122 КУпАП встановлено відповідальність, окрім іншого, за порушення вимог дорожніх знаків, та передбачено єдине безальтернативне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за порушення правил у сфері дорожнього руху, має спростувати виявлене правопорушення на місці його вчинення, в іншому випадку правомірність дій водія доводиться у судовому порядку шляхом подання позову про скасування відповідного рішення суб`єкта владних повноважень, з можливістю скористатись правовою допомогою.

Регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками. Дорожні знаки поділяються на попереджувальні (інформують водіїв про наближення до небезпечної ділянки дороги і характер небезпеки), знаки пріоритету (встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги), заборонні (запроваджують або скасовують певні обмеження в русі), наказові знаки (показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження), інформаційно-вказівні (запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила), знаки сервісу (інформують учасників дорожнього руху про розташування об`єктів обслуговування) та таблички до дорожніх знаків (уточнюють або обмежують дію знаків, разом з якими вони встановлені) (п.8.4 ПДР).

Дорожній знак 3.3 забороняє рух вантажних автомобілів і составів транспортних засобів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т (якщо на знаку не зазначена маса) або з такою, що перевищує зазначену на знаку, а також тракторів, самохідних машин і механізмів. Зона дії даного знаку від місця встановлення до найближчого перехрестя, а в населених пунктах, де немає перехресті, до кінця населеного пункту.

Вимоги щодо встановлення дорожніх знаків прописані ДСТУ 4100:2021, згідно з яким основні вимоги щодо їх встановлення, це видимість, відсутність загорож перед знаком та дотримання стандартів висоти установки для пасивного захисту дорожніх знаків.

Судом було досліджено доказ, наданий відповідачем на спростування позовних вимог, дисковий носій, зафіксований камерами відеореєстратора службового поліцейського автомобіля та бодікамери поліцейського. Аналізуючи зазначений відеозапис, на думку суду, безсумнівно є всі підстави вважати, що пояснення позивача щодо виконання ним вимог ПДР під час руху на автодорозі М07 Київ-Ковель-Ягодин 504 км в день та час, заначені у оскаржуваній постанові, суперечать дійсним обставинам справи та не відповідають дорожній обстановці. Автомобіль Коломійчука здійснив рух в зоні дії знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено», не виконавши таким чином його вимоги. З наданого відео слідує, що дорожній знак 3.3 видно учасникам дорожнього руху, зокрема в темний час доби, він не затулений будь-якими перешкодами, забезпечена його видимість та зорова спрямованість інформації, яку він передає, він встановлений з правого боку дороги поза проїзною частиною та узбіччям.

Наданий відповідачем диск відеозапису є належним доказом з огляду на те, що згідно ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото, відеозапису. Вказані відеозаписи здійснені на підставі ч.1 ст.40 Закону України «Про національну поліцію» з метою фіксування правопорушення, та виходячи із положень ст.251 КУпАП, є джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення. Крім того, відповідно до ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Інструкцією №1395 та Законом України «Про національну поліцію» передбачено право поліцейських використовувати технічні засоби та технічні прилади для виявлення та фіксації порушень ПДР, дані яких використовувати при складанні адміністративних матеріалів.

Судом не встановлено обставин, які б свідчили про порушення поліцейським вимог закону при здійсненні відеозапису, що може бути підставою для виключення такого електронного доказу з числа доказів у розумінні ст.251 КУпАП.

Оскаржувана постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з урахуванням права позивача на участь у процесі прийняття рішення, і порушень цих принципів встановлено не було.

Встановлено, що відповідачем були використані і вичерпані усі необхідні засоби доказування для фіксування події правопорушення.

Посилання позивача на те, що йому не було роз`яснено прав, безпідставно відхилені клопотання та порушено право на захист, спростовуються оглянутим відеодоказом. Принагідно зазначити, що Коломійчук під час розгляду справи не заперечував, що здійснив рух в зоні дії заборонного знаку, стверджував, що не побачив його та наголошував на його неправильному встановленні.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Тож, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві, визначений статтею 71 КАС України, розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову. Проте позивачем не спростовано факту вчинення ним адміністративного правопорушення 27.05.2023. На думку суду, його позиція щодо невизнання вини, обумовлена розумінням безповоротності накладення адміністративного стягнення.

Переконливих доводів, підтверджених відповідними доказами, які б давали суду ставити під сумнів обставини, викладені в постанові, наведено не було, а тому порушень вимог закону поліцейським під час її складання не вбачається.

В підсилення своєї правової позиці, суд звертає увагу на практику Європейського Суду з прав людини, який у своєму рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» наголошував, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки водіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Відтак, суд вважає, що дії поліцейського відповідають вимогам закону і підстав для скасування постанови не вбачає, а отже, в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись статтями 77, 241-246, 286 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до відділу організації несення служби в місті Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до сьомого апеляційного адміністративного суду протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата виготовлення повного тексту судового рішення 25.09.2023.

Головуюча суддя О.О.Літвин