Справа № 160/3572/23
Суддя: Рянська Вікторія В'ячеславівна
Дата ухвалення: 2023-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 вересня 2023 року Справа № 160/3572/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рянської В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в м. Дніпрі у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови,
Ухвалою від 28.02.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.
У відповіді на відзив позивач висловив незгоду з доводами відповідача, наведеними у відзиві, з підстав, якими обґрунтовано позовні вимоги. Зазначив, що передбачений ч. 1 ст. 250 Господарського кодексу України строк застосування адміністративно-господарських санкцій є загальним. Натомість, виключно спеціальними нормами встановлюються процедурні питання, пов`язані з розглядом справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, яким є Порядок проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567. Позивач очікував, що постанова мала бути прийнята у строк, встановлений пунктом 25 цього Порядку. Вважає, що прийняття відповідачем оскаржуваної постанови після спливу двомісячного строку, передбаченого пунктом 25 Порядку № 1567, безпосередньо впливає на її законність. Введення воєнного стану в Україні, на думку позивача, не є поважною підставою для недотримання встановленої законом процедури застосування адміністративно-господарських штрафів.
Станом на час розгляду справи заперечень до суду не надійшло. Згідно з ч. 4 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, на підставі щотижневого графіка проведення рейдових перевірок у період 05.12.2022-11.12.2022, затвердженого 01.12.2022, відділом державного нагляду (контролю) у Черкаській області 01.12.2022 було видано направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) № 012925.
Згідно з актом № 338783 від 05.12.2022 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, складеним головним спеціалістом відділу державного нагляду (контролю) у Черкаській області Беренком О.В., старшим державним інспектором відділу державного нагляду (контролю) у Черкаській області Обуховим О.І., 05.12.2022 о 10.35 год. на 142 км а/д Н-01 Київ-Знам`янка було проведено перевірку транспортного засобу Мерседес Спрінтер 516 СДІ, номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 (належить автомобільному перевізнику ОСОБА_1 ), під керуванням водія ОСОБА_2 , посвідчення водія НОМЕР_3 , видане Новомосковським ВРЕР 05.03.2013. Під час перевірки виявлено порушення перевезення пасажирів на нерегулярному маршруті «Жовті Води Київ» за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме за відсутності у водія договору із замовником транспортних послуг, документа, що засвідчує оплату транспортних послуг, протоколу перевірки та адаптації тахографа. Відповідальність за порушення передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт». Акт, підписаний водієм ОСОБА_2 , містить його письмові пояснення, згідно з якими договір знаходиться у власника.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 власником транспортного засобу MERCEDES-BENZ SPRINTER 516 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , є ОСОБА_1 .
Відділом державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області було направлено ОСОБА_1 повідомлення вих. № 4580/23/24-23 від 24.01.2023 про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт 08.02.2023 у Відділі державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області (години прийому з 10.00 до 15.00). До повідомлення було додано копію акту № 338783 від 05.12.2022.
Як зазначив позивач та не заперечував цієї обставини відповідач, вказане повідомлення ОСОБА_1 отримав 07.02.2023.
Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про автомобільний транспорт» (далі Закон № 2344-ІІІ) та Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 (далі Порядок № 1567) (у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин).
Згідно зі статтею 6 Закону № 2344-ІІІ реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.
Пунктом 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 (далі Положення № 103) передбачено, що Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.
Відповідно до підпунктів 1, 3 пункту 4 Положення № 103 основними завданнями Укртрансбезпеки є, зокрема, реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті; здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті.
Згідно з підпунктами 2, 54, 57 пункту 5 Положення № 103 Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; проводить перевірки за додержанням суб`єктами господарювання, фізичними особами та юридичними особами вимог законодавства про транспорт; проводить перевірку транспортно-експедиційної документації на здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.
Процедуру проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт визначено Порядком проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі Порядок № 1567), відповідно до пункту 2 якого рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.
Відповідно до пункту 4 Порядку № 1567 рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) згідно з додатком 1-1, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку.
Частинами 14, 17 статті 6 Закону № 2344-ІІІ передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.
Згідно зі статтею 1 Закону № 2344-ІІІ рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо дотримання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.
Пунктами 12, 14 Порядку № 1567 передбачено, що рейдова перевірка (перевірка на дорозі) здійснюється на підставі щотижневого графіка. Рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.
Згідно з пунктом 15 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.
Відповідно до пункту 21 Порядку № 1567 у разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.
Статтею 34 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що автомобільний перевізник повинен, зокрема: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.
Відповідно до частини першої статті 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.
Згідно з абз. 3 ч. 4 ст. 39 цього Закону документи для нерегулярних пасажирських перевезень:
для автомобільного перевізника - ліцензія, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України;
для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, договір із замовником транспортних послуг, документ, що засвідчує оплату транспортних послуг, інші документи, передбачені законодавством України.
Аналіз положень статті 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» дає підстави для висновку, що законодавцем при визначенні документів для здійснення нерегулярних пасажирських перевезень не встановлено їх вичерпний перелік, проте зазначено на необхідність наявності інших документів, передбачених законодавством України.
Порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів, визначає Інструкція з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затверджена наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 № 385 (Інструкція № 385).
Згідно з п. 1.3 Інструкції № 385, ця Інструкція поширюється на суб`єктів господарювання, які проводять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).
Відповідно до п. 1.4 Інструкції № 385, контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв.
Згідно з п. 2.6 Інструкції № 385, пункти сервісу тахографів (ПСТ) виконують перевірку та адаптацію тахографів до транспортних засобів відповідно до вимог ЄУТР періодично кожні два роки, а також у разі:
- установлення або заміни тахографа;
- ремонту тахографа;
- зміни типу розмірів пневматичних шин автомобільного транспортного засобу;
- якщо під час технічного обслуговування або ремонту автомобільного транспортного засобу відбулося пошкодження таблички тахографа або пломб, накладених на його складові, під час установлення або адаптації або у разі зміни конструкції автотранспортного засобу, що може вплинути на роботу тахографа.
Згідно з п. 3.3 Інструкції № 385, водій транспортного засобу, обладнаного тахографом:
- забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа;
- своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання;
- використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом;
- має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом;
- у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв);
- у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.
Відповідно до п. 3.6 Інструкції № 385, перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку:
- правильності роботи тахографа та відповідності його типу згідно із законодавством (обов`язковість установлення тахографа певного типу - аналоговий або цифровий, позначка затвердження типу згідно з ЄУТР);
- наявності та цілісності таблички тахографа та його пломб, а також маркування таблички та пломб тахографа знаком ПСТ, внесеним до Переліку;
- дотримання вимог щодо періодичності проведення перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, а також перевірки тахографа;
- дотримання вимог щодо періодів роботи та відпочинку водіїв та їх відповідність параметрам руху, зареєстрованим тахографом;
- наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа;
- строків зберігання відповідної інформації, отриманої за допомогою тахографа, протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та повірки тахографа.
За змістом вказаних положень Інструкції № 385 протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу є документом, який повинен мати водій транспортного засобу, що обладнаний тахографом, у разі якщо такий автомобіль використовується для перевезень пасажирів та/або вантажів суб`єктом господарювання, що провадить діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).
Відповідно до пункту 1.5 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 340 від 07.06.2010, тахограф - обладнання, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їх водіїв.
Згідно з абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарський штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Підставою для накладення на позивача штрафу було перевезення пасажирів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтею 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме договору із замовником транспортних послуг, документа, що засвідчує оплату транспортних послуг, протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу.
Як зазначено у письмових поясненнях водія ОСОБА_2 , які містяться в акті проведення перевірки № 338783 від 05.12.2022, договір знаходиться у власника. Акт не містить пояснень водія щодо відсутності у нього документа, що засвідчує оплату транспортних послуг, протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу.
Позивач ні у позовній заяві, ні у відповіді на відзив не заперечував відсутності у водія на момент проведення перевірки 05.12.2022 документів, вказаних в акті № 338783 від 05.12.2022, не зазначив і не надав доказів на підтвердження наявності таких документів у водія.
Підставою оскарження постанови № 346687 від 08.02.2023 позивач зазначає недотримання процедури розгляду справи про порушення, а саме повідомлення про час і місце її розгляду, та порушення строку прийняття постанови.
Згідно з пунктами 25-27 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.
Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника.
Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності).
У разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі.
За наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.
Згідно з доданими до відзиву матеріалами, повідомлення вих. № 4580/23/24-23 від 24.01.2023 про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт 08.02.2023 разом з копією акту № 338783 від 05.12.2022 було надіслано відповідачем 27.01.2023 на електронну адресу ФОП ОСОБА_1 , зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
З аналізу вказаних вище правових норм слідує, що на територіальний орган Укртрансбезпеки покладено обов`язок повідомити уповноважену особу автомобільного перевізника про час і місце розгляду справи про порушення законодавства одним із способів: під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності).
Отже, відповідач виконав обов`язок щодо належного та своєчасного інформування позивача про час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому пунктом 26 Порядку № 1567.
Позивач вказав, що отримав повідомлення про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт 07.02.2023, однак доказів на підтвердження цієї обставини не зазначив і не надав разом із позовною заявою.
Справа розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника, крім випадку неявки уповноваженої особи, яка належним чином повідомлена про дату і час розгляду справи.
Позивач був належним чином, завчасно повідомлений про розгляд справи для можливості прибути на розгляд справи та надати обґрунтовані заперечення.
Згідно з ч. 1 ст. 250 Господарського кодексу України адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб`єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб`єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.
За своєю правовою природою штраф, який застосовується до автомобільних перевізників відповідно до ст. 60 Закону № 2344-ІІІ, є адміністративно-господарським штрафом (як вид адміністративно-господарської санкції), а тому його застосування повинно здійснюватися у межах строків, передбачених ч. 1 ст. 250 Господарського кодексу України (тобто протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб`єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом).
Оскаржувану постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу прийнято із порушенням строку розгляду справи, встановленого абзацом першим пункту 25 Порядку № 1567.
Разом з тим, вказану постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу було прийнято з дотриманням строків застосування адміністративно-господарських санкцій, передбачених ч. 1 ст. 250 Господарського кодексу України.
При вирішенні даного спору суд також враховує, що Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який у подальшому продовжувався та діє до цього часу.
Крім того, як встановлено під час розгляду справи, позивачеві було забезпечено право на участь у розгляді справи про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, шляхом направлення повідомлення вих. № 4580/23/24-23 від 24.01.2023 про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт 08.02.2023.
З огляду на доведеність під час судового розгляду справи факту перевезення пасажирів транспортним засобом автомобільного перевізника ФОП ОСОБА_1 05.12.2022 за відсутності у водія на момент проведення перевірки документів, визначених статтею 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», оскаржувана постанова прийнята відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України.
Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, відповідно до вимог частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України доведено правомірність оскаржуваної постанови.
Інші доводи позивача не спростовують вищенаведені висновки суду.
З системного аналізу матеріалів справи, наведених норм законодавства, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Як встановлено з матеріалів справи, позивачем за подання позовної заяви до суду було сплачено судовий збір у сумі 2684,00 грн відповідно до квитанції № 792Н-316В-Т6АС-02СН від 21.02.2023.
У зв`язку з відмовою в задоволенні позову відповідно до ст. 139 КАС України розподіл понесених позивачем судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 90, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
У задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Позивач: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 51, .

Повний текст рішення суду складено 22.09.2023.

Суддя В.В. Рянська