Справа № 340/7229/23
Суддя: О.А. ЧЕРНИШ
Дата ухвалення: 2023-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2023 року м. Кропивницький Справа № 340/7229/23

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Черниш О.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

позивач: Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7-А, )

відповідач: відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (25006, м. Кропивницький, вул. Театральна, 6/7)

про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (надалі - ГУ ПФУ в Кіровоградській області) звернулося до суду з позовом до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця від 16.08.2023 року, винесеної у виконавчому провадженні ВП №72381714, про накладення штрафу у розмірі 5100 грн.

Позов мотивовано тим, що ГУ ПФУ в Кіровоградській області є боржником у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №340/881/22, виданого 13.05.2022 року Кіровоградським окружним адміністративним судом, про зобов`язання ГУ ПФУ в Кіровоградській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 . У ході виконавчого провадження позивач повідомив державного виконавця про те, що на виконання рішення суду він у квітні 2022 року здійснив перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 року, а заборгованість, яка виникла у зв`язку з таким перерахунком за минулий час, буде виплачена стягувачу після надходження відповідного фінансування з Державного бюджету України. Однак державний виконавець наклав на позивача штраф за невиконання рішення суду без поважних причин. Позивач не погоджується з постановою від 16.08.2023 року про накладення штрафу та зазначає, що зобов`язання виконані ним в порядку, встановленому судовим рішенням, та в межах покладених на нього повноважень, а виплата заборгованості стягувачу залежить від фінансування з Державного бюджету України та здійснюватиметься в порядку черговості за окремою бюджетною програмою. З цих підстав просить суд визнати оскаржувану постанову протиправною та скасувати її.

Ухвалою судді від 12.09.2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі за цим позовом та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову, мотивованими тим, що ГУ ПФУ в Кіровоградській області не виконало рішення суду в повному обсязі, позаяк лише здійснило перерахунок пенсії стягувача та нарахувало заборгованість, яку тривалий час стягувачу не виплачує. Це і стало підставою для накладення на позивача штрафу, передбаченого статтями 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження". Вказує, що позивач не довів поважність причин невиконання рішення та не вживав заходів для виділення коштів з державного бюджету, необхідних для погашення заборгованості за рішенням суду. Доводячи правомірність оскаржуваної постанови, представник відповідача просив суд у задоволенні позову відмовити.

У судове засідання 22.09.2023 року учасники справи не з`явилися, їх неприбуття відповідно до частини 3 статті 268 КАС України не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження, суд установив такі обставини та дійшов до таких висновків.

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ГУ ПФУ в Кіровоградській області про перерахунок пенсії.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21.03.2022 року у справі №340/881/22 позов ОСОБА_1 задоволено та зобов`язано ГУ ПФУ в Кіровоградській області провести з 01.12.2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Кіровоградській області" №7877 від 27.04.2021 року, з урахуванням раніше виплачених сум, із виплатою різниці між фактично отриманою та належною до сплати суми пенсії за період з 01.12.2019 року.

Вказане рішення суду набрало законної сили 21.04.2022 року, а 13.05.2022 року Кіровоградський окружний адміністративний суд видав стягувачу ОСОБА_1 виконавчий лист про виконання його зобов`язальної частини.

Стягувач у липні 2023 року повторно пред`явив виконавчий лист для виконання до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Улюшева Б.В. від 27.07.2023 року відкрито виконавче провадження ВП №72381714 та зобов`язано боржника - ГУ ПФУ в Кіровоградській області - виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

ГУ ПФУ в Кіровоградській області, отримавши цю постанову, листом від 28.07.2023 року повідомило державного виконавця про те, що на виконання рішення суду ним 26.04.2022 року на підставі оновленої довідки з 01.12.2019 року здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 та з 01.05.2022 року розпочато виплату пенсіонеру перерахованої (збільшеної) пенсії. Внаслідок виконаного перерахунку виникла заборгованість з виплати пенсії за минулий час, а саме за період з 01.12.2019 року по 30.04.2022 року в сумі 188 660,13 грн. Ця заборгованість буде виплачена при надходженні відповідного фінансування з Державного бюджету України. Тож ГУ ПФУ в Кіровоградській області просило закінчити виконавче провадження на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження".

Державний виконавець, перевіривши виконання рішення боржником, 16.08.2023 року виніс постанову про накладення штрафу, якою на підставі статей 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження" на боржника - ГУ ПФУ в Кіровоградській області - наклав штраф у розмірі 5100 грн. (300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), зобов`язав боржника виконати рішення суду протягом десяти робочих днів та попередив його про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

Не погодившись з цією постановою, позивач 25.08.2023 року звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що за статтею 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Статтею 3 Закону України "Про виконавче провадження" установлено, що рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках, підлягають примусовому виконанню відповідно до цього Закону.

У статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

При цьому виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. (п.1 ч.2 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження").

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право зокрема накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом. (п.16 ч.3 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження").

Водночас, згідно з частиною 4 статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Відповідно до частин 5, 6 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Статтею 63 Закону України "Про виконавче провадження" установлений порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Згідно з частинами 1, 2 цієї статті за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до частини 3 статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Статтею 75 Закону України "Про виконавче провадження" передбачена відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії.

Згідно з цією нормою у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, законодавець передбачив негативні наслідки (зокрема штрафні санкції) за невиконання боржником в обумовлений строк рішення, за умови його невиконання без поважних причин. У розумінні статей 63 та 75 Закону України "Про виконавче провадження" поважними причинами невиконання божником рішення, за яким його зобов`язано вчинити певні дії, можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення дій, до виконання яких він зобов`язаний відповідним рішенням, та підтверджені належним чином.

Суд установив, що позивач є боржником у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення суду, яким його зобов`язано здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 . Останній перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Кіровоградській області та отримує пенсію на умовах Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Статтею 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" передбачено, що виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, забезпечується за рахунок коштів державного бюджету.

Відповідно до статті 10 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України.

Статтею 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" передбачені строки виплати пенсії за минулий час.

Відповідно до цієї норми нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але своєчасно не отримав з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більш як за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми недоотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Відповідно до пунктів 4, 5 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №28-2 від 22.12.2014 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 року за № 40/26485, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"; забезпечує своєчасну та у повному обсязі виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання, здійснює страхові виплати та надає соціальні послуги відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" та інші виплати, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, в межах обсягів фінансування цих виплат.

Згідно з частинами 1, 2 статті 23, пункту 20 частини 1 статті 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України, є порушенням бюджетного законодавства.

Постановою правління Пенсійного фонду України №21-2 від 31.08.2009 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 23.09.2009 року за № 897/16913, затверджено Порядок розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України.

Відповідно до пунктів 4, 7 розділу ІІ цього Порядку кошти Державного бюджету України передбачаються в бюджеті Пенсійного фонду в обсягах, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

У структурі доходів бюджету Пенсійного фонду до складу коштів Державного бюджету України входять асигнування державного бюджету у плановому періоді зокрема на виплату доплат, надбавок, підвищень до пенсій, додаткових пенсій, пенсій за особливі заслуги перед Україною, встановлених законом, державної соціальної допомоги на догляд особам, зазначеним у пунктах 1-3 частини першої статті 7 Закону України "Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю", та доставку цих виплат; погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду.

За рахунок коштів Державного бюджету України здійснюються видатки, фінансування яких згідно із законодавством забезпечується за рахунок коштів державного бюджету.

Видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, виданими або ухваленими після набрання чинності Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" (далі - рішення суду), плануються в межах коштів Державного бюджету України, передбачених у Державному бюджеті України на фінансування пенсійних програм. Черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сили.

Постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2023 року №631 затверджено Бюджет Пенсійного фонду України на 2023 рік, яким передбачені видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду в розмірі 360 000 тис. грн.

Системний аналіз наведених норм дає підстави дійти до висновку, що виплата нарахованих (перерахованих) сум пенсій за рішенням суду забезпечується органами ПФУ за рахунок коштів державного бюджету, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сили.

На час винесення державним виконавцем оскаржуваної постанови про накладення штрафу позивач частково виконав рішення суду в адміністративній справі №340/881/22, а саме здійснив у квітні 2022 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 , з травня 2022 року розпочав виплату йому перерахованої (збільшеної) пенсії. Щодо виплати заборгованості з перерахованої пенсії за період з грудня 2019 року по квітень 2022 року в сумі 188 660,13 грн., повідомив державного виконавця, що рішення у цій частині буде виконане при надходженні відповідного фінансування з Державного бюджету України, в порядку черговості.

Тож фактичне невиконання рішення суду у цій частині зумовлене дефіцитом коштів Пенсійного фонду України та недостатністю фінансування бюджету Пенсійного фонду України на 2023 рік, а саме видатків, пов`язаних з погашенням заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, що здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України, а тому не може вважатися невиконанням боржником судового рішення без поважних причин.

Однак, державний виконавець, перевіряючи виконання рішення суду та накладаючи на позивача штраф за його невиконання, не врахував цих обставин.

У ході судового розгляду суд установив, що оскаржувана постанова державного виконавця як рішення суб`єкта владних повноважень не відповідає вимогам та принципам, передбаченим у частині 2 статті 2 КАС України, оскільки прийнята необґрунтовано та без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. Тому позов про визнання її протиправною та скасування слід задовольнити.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідачем у цій справі є відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), який згідно з пунктом 3 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 року за №489/20802, є органом державної виконавчої служби.

Однак цей суб`єкт владних повноважень не є розпорядником бюджетних коштів, оскільки не є самостійною бюджетною установою, а є структурним підрозділом Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Тому здійснені позивачем витрати на оплату судового збору у сумі 2684 грн. слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Керуючись статтями 9, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 268, 269, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Улюшева Богдана Валерійовича від 16.08.2023 року про накладення штрафу у виконавчому провадженні ВП №72381714.

Стягнути на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області судові витрати на сплату судового збору в сумі 2684 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ().

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги у 10-денний строк, установлений статтею 287 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду О.А. ЧЕРНИШ