Справа № 160/17643/23
Суддя: Калугіна Наталія Євгенівна
Дата ухвалення: 2023-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Калугіної Н.Є., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (відповідач-2) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу на підземних роботах за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та стажу, що дає право на обчислення пенсії у розмірі, визначеному ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» періоди роботи:
- з 18.05.1991 по 30.05.1991 учнем гірника 1 розряду з повним робочим днем на підземних роботах на період проходження виробничої практики в управлінні по монтажу, демонтажу та ремонту гірничо-шахтного обладнання в/о «Краснодонвугілля»;
- з 31.05.1991 по 27.06.1991 навчання на курсах гірників підземних з відривом від виробництва;
- з 28.06.1991 по 03.07.1991 та з 09.01.1992 по 27.04.1992 гірником підземним 3 розряду з повним робочим днем на підземних роботах на період проходження виробничої практики в управлінні по монтажу, демонтажу та ремонту гірничо шахтного обладнання в/о «Краснодонвугілля»;
- з 17.08.1992 по 13.05.1994 гірничим майстром з повним робочим днем на підземних роботах в управлінні по монтажу, демонтажу та ремонту гірничо-шахтного обладнання в/о «Краснодонвугілля»;
- з 25.05.1994 по 06.10.1999 пробовідбирачем оперативного взводу 7-ого воєнізованого гірничорятувального загону;
- з 07.10.1999 по 28.09.2001 помічником командира взводу 7-ого воєнізованого гірничорятувального загону;
- з 04.10.2001 по 23.01.2003 гірником очисного забою з повним робочим днем на підземних роботах в ДВАТ шахта ім. М.П.Баракова ДХК «Краснодонвугілля»;
- період перебування на інвалідності по трудовому каліцтву з 24.01.2003 по 28.02.2018;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.05.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 на підставі пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції рішення Конституційного Суду України № 1 -р/2020 від 23.01.2020) та прийняти рішення про призначення та виплату пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції Рішення Конституційного Суду № 1-р/2020 від 23.01.2020) з 26.05.2023.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що протиправні дії пенсійного органу порушують право позивача на пенсійне забезпечення.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.07.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за правилами ст. 263 КАС України.
Роз`яснено відповідачу про необхідність подати до суду відзив на позов, а також всі письмові та електронні докази - у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали, дотримуючись, вимог ст. 162 КАС України.
Витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, у термін, що встановлений для подачі відзиву на позовну заяву, засвідчені належним чином копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 .
Відповідач-1 ухвалу від 24.07.2023 та позовну заяву з додатками отримав засобами підсистеми «Електронний суд» 25.07.2023 та 19.07.2023 (з урахуванням ч. 5 ст. 251 КАС України), проте, правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався.
Крім того, 15.09.2023 відповідачем-2 надано до суду копію пенсійної справи позивача.
Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно ч. 3, 4 ст. 263 КАС України, справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
У справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Суд, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Позивачу з 21.01.2003 управлінням Пенсійного фонду України в місті Краснодоні Луганської області призначено пенсію по інвалідності III група (трудове каліцтво).
Позивач перебував на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в місті Краснодоні Луганської області до 31.01.2014, що підтверджується копією посвідчення серія НОМЕР_1 , виданого 24.02.2003.
Указом Президента України № 405/2014 від 14.04.2014 введено в дію рішення РНБО України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької і Луганської областей.
Так, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» м. Луганськ, м. Краснодон Луганської області, входять до переліку населених пунктів, де проводилась антитерористична операція.
З 01.07.2017 позивача взято на облік Правобережним об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Дніпрі, що підтверджується копією розпорядження №226 від 14.07.2017.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 07.06.2023 № 60 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, згідно статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» через відсутність необхідного пільгового та страхового стажу.

Рішенням зазначено, що, відповідно до пункту 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік.

Відповідно Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з пунктом 20 цього Порядку, якщо в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Форма довідки затверджена додатком 5 до вказаного Порядку.

У довідці має бути зазначено: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професію або посаду; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування Списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видано таку довідку.

Згідно наданих до заяви документів про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637 (довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру, трудова книжка, диплом про навчання), страховий стаж складає 18 років 02 місяці 25 днів.

До страхового стажу зараховано всі періоди роботи, згідно поданих документів.

Пільговий стаж не встановлено, у зв`язку з відсутністю підтверджуючих документів, а саме довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, відповідно додатку 5, затвердженої Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 № 637, наказів про проведення атестації робочого місця з додатками, інформації з особової картки, особових рахунків, табеля спуску і виїзду з шахти.

Також, пенсійний орган звернув увагу, що перебування на інвалідності по трудовому каліцтві підтверджується медичними висновками МСЕК. Згідно наданих документів, така інформація відсутня за період з 21.03.2003 по 31.01.2016.

Заявнику рекомендовано подати підтверджуючі документи.

Відповідно до долученої до позову форми РС-право (розрахунку стажу станом на 30.05.2023), загальний страховий стаж складає 18 років 02 місяці 25 днів, пільговий стаж відсутній.

Не погоджуючись з вказаним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно частини 1 статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина, без будь-яких винятків, держава реалізує положення статті 24 Конституції України, відповідно до якої громадяни мають рівні конституційні права і не може бути обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003.

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058-ІV, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Пунктом 1 частини 1статті 9 Закону № 1058-ІV визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються у т. ч. пенсія за віком.

Частиною 1 статті 24 Закону № 1058-ІV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

За правилами статті 44 Закону № 1058-IV, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії (частина 5статті 45 Закону № 1058-IV).

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій урегульовано «Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України № 13-1 від 07.07.2014) (далі - Порядок № 22-1).

Пунктом 4.1. Порядку № 22-1 встановлено, що орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).

Частиною 4 статті 24 Закону № 1058-ІV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

За приписами статті 62 Закону України Про пенсійне забезпечення №1788-XII від 05.11.1991 (зі змінами) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі Порядок №637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Суд зазначає, що згідно копій трудових книжок позивача серії НОМЕР_2 , серії НОМЕР_3 позивач працював у наступних спірних періодах:

- з 18.05.1991 по 30.05.1991 учнем гірника 1 розряду з повним робочим днем на підземних роботах на період проходження виробничої практики в управлінні по монтажу, демонтажу та ремонту гірничо-шахтного обладнання в/о «Краснодонвугілля»;

- з 31.05.1991 по 27.06.1991 навчання на курсах гірників підземних з відривом від виробництва (свідоцтво № 1067 від 27.06.1991);

. - з 28.06.1991 по 03.07.1991 гірником підземним 3 розряду з повним робочим днем під землею на період проходження виробничої практики в управлінні по монтажу, демонтажу та ремонту гірничо-шахтного обладнання в/о «Краснодонвугілля»;

- з 09.01.1992 по 27.04.1992 гірником підземним 3 розряду з повним робочим днем під землею на період проходження виробничої практики в управлінні по монтажу, демонтажу та ремонту гірничо-шахтного обладнання в/о «Краснодонвугілля»;

- з 17.08.1992 по 13.05.1994 гірничим майстром з повним робочим днем на підземних роботах в управлінні по монтажу, демонтажу та ремонту гірничо-шахтного обладнання в/о «Краснодонвугілля»;

- з 25.05.1994 по 06.10.1999 пробовідбирачем оперативного взводу 7-ого воєнізованого гірничорятувального загону (робоче місце атестоване за умовами праці наказ №49 від 06.05.1995р.);

- з 07.10.1999 по 28.09.2001 помічником командира взводу 7-ого воєнізованого гірничорятувального загону (робоче місце атестоване за умовами праці наказ №69 від 15.06.2000);

- з 04.10.2001 по 23.01.2003 гірником очисного забою з повним робочим днем на підземних роботах ДВАТ шахта ім. М.П. Баракова ДХК «Краснодонвугілля».

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 (далі - Порядок № 383), встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

В період роботи на посадах, зайнятість на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, застосовувались Списки № 1 затверджені:

- постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10 затверджено Список №1 виробництв, робіт, професій, посад та показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці, зайнятість у яких дає право на пенсію за віком (за старістю) на пільгових умовах, де згідно розділу І. ГІРНИЧІ РОБОТИ 10100000, підрозділі 1. Підземні роботи в шахтах, рудниках та на копальнях з видобутку корисних копалин; у геологорозвідці; на дренажних шахтах; на будівництві шахт, копалень передбачені: а) Усі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах; б) Керівники та фахівці підземних ділянок;

- постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162 затверджено Список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах у розділі І. ГІРНИЧІ РОБОТИ, 1. Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень 1010100а, а) Всі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах та у підрозділі 5. Гірничорятувальні частини (станції) передбачені: а) Робітники, зокрема, (1010600а-14812) Набирачі проб у штатах (рудниках), пробовідбирачі, зайняті набиранням проб у шахтах; б) Керівники і спеціалісти (командний склад), зокрема, 988) Командири взводів, їх заступники (помічники).

Таким чином, обіймані позивачем посади у вищенаведені періоди належать до посад на підземних роботах та робіт з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці, зайнятість у яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1.

Суд також звертає увагу, що у розпорядженнях пенсійних органів №№ 75744 та 226 під час попередніх перерахунків пенсії позивача по інвалідності, наявна інформація про зарахований пільговий стаж за Списком №1 - ШАХТАРІ, який складає 10 років 7 місяців 26 днів.

З копії розпорядження управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва № 75744 від 08.09.2014 вбачається, зокрема, наступне: вид пенсії - по інвалідності; дата перерахунку 22.08.2014, попереднього - 21.01.2003; вид перерахунку облік справи, призначеної в минулих роках; зарахований стаж Список 1 - ШАХТАРІ: 10 років 7 місяців 26 днів.

Копією розрахунку стажу підтверджується, що до Списку 1 - ШАХТАРІ зараховані наступні періоди: 14.06.1991 - 03.07.1991, 09.01.1992 - 22.03.1992, 17.08.1992 - 13.05.1994, 25.05.1994 - 30.06.2000, 01.07.2000 - 28.09.2001, 04.10.2001 - 24.01.2003, які за загальним обрахунком складають 10 років 7 місяців 26 днів.

Аналогічні відомості містяться у розпорядженні Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі № 226 від 14.07.2017.

Таким чином, з огляду на наявні в матеріалах справи розрахунки пенсійних органів станом на 2014 та 2018 роки позивач мав пільговий стаж - 10 років 07 місяців 26 днів.

Щодо зарахування до пільгового стажу визначених позивачем спірних періодів, а також доводів про незарахування періодів роботи до пільгового стажу, у зв`язку з відсутністю підтверджуючих документів, а саме довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 №637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Згідно з п.п. 1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 3 Порядку визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно п. 17-1 Порядок №637 у разі коли в трудовій книжці є записи з виправленнями або недостовірні чи неточні записи про періоди роботи на підприємствах, в установах, організаціях або їх правонаступниках, розташованих на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, стаж роботи, який дає право на пенсію, зараховується у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики.

Згідно зі ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Надання інших додаткових документів, у тому числі уточнюючої довідки підприємства, установи або організації, необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення, зокрема відомостей про умови праці, характер виконуваної роботи.

Такі висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 07 березня 2018 року у справі № 233/2084/17, від 31 березня 2020 року у справі № 678/65/17, від 02 грудня 2021 року у справі № 263/9464/16-а.

Суд наголошує, що з огляду на підтвердження обіймання позивачем у спірні періоди відповідних посад, які передбачені Списком № 1, записами трудової книжки та Індивідуальними відомостями з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5), підстави для вимоги у позивача відповідних довідок відсутні.

Разом з тим, суд також враховує доводи позивача щодо перебування на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в місті Краснодоні Луганської області до 31.01.2014, а також проведення згідно Указу Президента України №405/2014 від 14.04.2014 антитерористичної операції на території Донецької і Луганської областей та зазнає, що відсутність можливості отримання таких довідок не може бути підставою для позбавлення позивача права на зарахування такого періоду у стаж роботи.

Так, судом встановлено, що листом ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 11.07.2018 за № 194/03-07/26 позивача повідомлено, що згідно наданої заяви від 05.04.2018 та копії документів, а саме: трудової книжки, акту №50 ф.Н-І, паспорту та ідентифікаційного номеру, довідки № від 07.06.2017 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, зарахувати до пільгового стажу можливо наступні періоди: за Списком № 1 шахтарі 10 років 7 місяців 26 днів, знаходження на інвалідності по трудовому каліцтву 15 років 1 місяць 12 днів (за умови надання виписок МСЕК за період з 21.03.2003 по 31.01.2016 рік). Загальний страховий стаж становить 25 років 9 місяців 7 днів. Враховуючи вищевикладене, право на пенсію відповідно до ст. 14 Закону України Про пенсійне забезпечення згідно наданих документів у позивача відсутнє. В разі надання пільгової довідки про період роботи, відповідно до ст. 14 Закону можливо буде повернутися до розгляду права на пенсію. Право на пенсію за віком (Список №1), відповідно до ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення позивач набуде в 50 років за умови надання виписок МСЕК за період з 21.03.2003 по 31.01.2016 рік.

Згідно наявного в матеріалах справи розпорядження (Правобережне ОУПФУ) №832549 від 20.12.2017 та розрахунку стажу до нього, позивачу до пільгового стажу за Списком № 1 станом на 2018 рік зараховано періоди з 14.06.1991 по 03.07.1991, 09.01.1992 - 22.03.1992, з 17.08.1992 по 13.05.1994, з 25.05.1994 по 30.06.2000, з 01.07.2000 по 28.09.2001 та з 04.10.2001 по 24.01.2003.

Суд звертає увагу, що Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, не передбачено обов`язку пенсійного органу перевіряти правильність та достовірність документів у пенсійній справі пенсіонера, яка сформована іншим територіальним пенсійним органом, яким прийнято документи пенсіонера як належні, у зв`язку із переїздом пенсіонера на постійне або тимчасове проживання до іншої адміністративно-територіальної одиниці.

Разом з цим, згідно спірного рішення пенсійного фонду про відмову у призначенні пенсії, станом на 07.06.2023 пільговий стаж не встановлено з огляду на відсутність підтверджуючих документів.

Суд наголошує на невідповідності стажу позивача (як загального так і спеціального) встановленого управлінням Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва та Правобережним об`єднанням управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі та рішенням ГУ ПФУ у Волинській області, що є порушенням принципу правової визначеності, який є одним з елементів верховенства права.

Таким чином, з урахуванням встановлених вище обставин обіймання позивачем у спірні періоди з 18.05.1991 по 30.05.1991, з 28.06.1991 по 03.07.1991, з 09.01.1992 по 27.04.1992, 17.08.1992 по 13.05.1994, з 25.05.1994 по 06.10.1999, з 07.10.1999 по 28.09.2001, з 04.10.2001 по 23.01.2003 посад, які дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, підтвердження характеру та особливостей умов праці записами трудової книжки, а також зазначення даних посад у Списках № 1, затверджених уповноваженими органами, позивач має право на їх зарахування до пільгового стажу за Списком № 1

Щодо зарахування до пільгового стажу періоду навчання на курсах гірників підземних при УКК «Краснодонвугілля» з відривом від виробництва з 31.05.1991 по 27.06.1991, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту «д» частини 3 статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Відповідно до ст. 38 Закону України від 10.02.1998 №103/98-ВР «Про професійно-технічну освіту», час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Аналізуючи наведені норми, суд вважає, що для зарахування даного періоду навчання до пільгового стажу, встановлено, що особа після завершення навчання має працевлаштуватись за професією, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

З матеріалів справи встановлено, що позивач з 1988 по 1992 рік навчався в Луганському промислово-економічному технікумі за спеціальністю підземна розробка вугільних родовищ, що підтверджується дипломом НОМЕР_4 .

Відповідно до записів трудових книжок, 18.05.1991 позивача прийнято учнем гірника по 1 розряду з повним робочим днем на підземних роботах на час проходження виробничої практики до Управління з монтажу, демонтажу та ремонту гірничошахтного устаткування п/о «Краснодонвугілля», з 31.05.1991 по 27.06.1991 навчався на курсах гірничих підземних при УКК «Краснодонвугілля» з відривом від виробництва та у подальшому з 28.06.1991 переведений гірником підземним по 3 розряду з повним робочим днем на підземних роботах там же.

Слід зазначити, що в спірному рішенні відповідачем-1 взагалі не зазначено підстав незарахування періоду навчання позивача на курсах при УКК «Краснодонвугілля» до пільгового стажу.

Отже, враховуючи те, що матеріалами справи підтверджується, що позивач у період навчання працював на посаді, яка дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, та у подальшому після навчання з відривом від виробництва був переведений на наступний день після закінчення навчання на аналогічну посаду, період навчання на курсах з 31.05.1991 по 27.06.1991 підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивача.

Щодо зарахування до пільгового стажу періоду перебування позивача на інвалідності по трудовому каліцтву з 24.01.2003 по 28.02.2018.

Судом встановлено, що позивачу з 21.01.2003 призначено пенсію по інвалідності III група (трудове каліцтво).

Відповідно до Актів № 50 форми Н-5 від 14.06.2002 та № 50 форми Н-1 від 15.06.2002, 12.06.2002 в період роботи на ДВАТ шахта ім. М.П. Баракова на посаді гірника очисного забою стався нещасний випадок.

Відповідно до Постанови Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (відділення виконавчої дирекції у м. Краснодоні та Краснодонському районі) від 13.03.2003 № 7766, позивач ушкодив здоров`я внаслідок нещасного випадку на виробництві, що стався 12.06.2002. За висновком МСЕК від 28.01.2003 № 133635 встановлена стійка втрата професійної працездатності 50% з повторним оглядом 01.01.2004. Призначено пенсію по інвалідності з 21.01.2003 до 01.02.2004.

Позивачу видано посвідчення серії НОМЕР_1 , згідно якого з 21.01.2003 по 31.01.2014 йому виплачувалась пенсія по інвалідності.

Крім того, згідно розпорядження № 832549, позивачу до стажу зараховано стаж по інвалідності (нещасний випадок шах.), який склав 11 років 3 місяці 11 днів. При цьому стаж враховано по 28.02.2018.

Так, згідно копії розпорядження управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва № 75744 від 08.09.2014 на підтвердження інвалідності позивача зазначено документ довідка (серія та номер 10 ААв № 391229), дата огляду 06.02.2014, дата встановлення інвалідності 21.01.2003, період встановлення з 21.01.2003 по 31.01.2016.

Згідно копії розпорядження Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі № 226 від 14.07.2017, серія та номер документу МСЕК 12 ААА № 181879, дата огляду 21.02.2017, дата встановлення інвалідності 21.01.2003, період встановлення з 01.02.2016 по 28.02.2018.

В матеріалах пенсійної справи наявні довідки та виписки огляду позивача МСЕК, а саме виписка серії 12 ААА № 169458 (дата огляду 03.02.2016) - період підтвердження інвалідності з 01.02.2016 по 01.03.2017, виписка серії 12 ААА № 181879 (дата огляду 21.02.2017) - період підтвердження інвалідності з 01.03.2017 по 01.03.2018.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону №1058-ІV, час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Пунктом 4 частини 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до страхового стажу для призначення пенсії за віком, а також до страхового стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Відповідна гарантія встановлена і положеннями частини 4 статті 9 Закону України «Про охорону праці», якою передбачено, що час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи зі шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і в пільгових розмірах у порядку, встановленому законом.

Отже, законодавством передбачено зарахування часу перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи зі шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах відповідно до статей 13, 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до абзацу 10 частини 3 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Таким чином, час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням як до, так і після 1 січня 2004 року зараховується до страхового стажу для призначення пенсії за віком, а також до страхового стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

З огляду на викладене, з урахуванням підтвердження матеріалами справи та зокрема розпорядженнями пенсійних органів перебування позивача на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком під час роботи на ДВАТ шахта ім. М.П. Баракова на посаді гірника очисного забою з 21.01.2023 по 28.02.2018, суд дійшов висновку про наявність підстав для зарахування до пільгового стажу за Списком № 1 період перебування на інвалідності по трудовому каліцтву з 24.01.2003 по 28.02.2018.

Щодо призначення пенсії позивачу.

У відповідності до пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-ІV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-ІV, працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

При вирішені спору суд виходить із того, що 03 жовтня 2017 року Верховною Радою України ухвалено Закон № 2148-VIII, що доповнив Закон № 1058-ІV розділом XIV-1, який містить пункт 1 частини другої статті 114 такого змісту:

«На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах».

За приписами статті 12 Закону № 1788-XII право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Натомість згідно з пунктом «а» статті 13 Закону № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом № 213-VІІІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що затверджений Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Законом № 213-VІІІ, який набрав чинності з 1 квітня 2015 року, збільшено раніше передбачений пунктом «а» статті 13 Закону №1788-ХІІ загальний стаж роботи для набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, чоловікам з 20 років до 25 років.

Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення № 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону №1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII (пункт 1 рішення).

Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного Рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Таким чином, Рішенням №1-р/2020 КСУ визнав неконституційними окремі положення Закону № 1788-ХІІ, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно КСУ встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII.

У зв`язку із цим на час виникнення спірних правовідносин Закон № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для чоловіків після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в рішенні КСУ).

Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-ІV - з іншого в частині стажу роботи, що визначав право на пенсію на пільгових умовах за Списком № 1 для чоловіків. Перший із цих законів визначав такий вік у 20 років загальний стаж та 10 років пільговий стаж, тоді як другий - у 25 років загальний стаж та 10 років пільговий стаж

Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, суд доходить висновку, що вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України»).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі №520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону №1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 як найбільш сприятливий для позивача, а не Закону №1058-ІV.

Такий висновок суду відповідає правовим висновкам, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 листопада 2021 року у справі №360/3611/20.

Відносно абзацу другого пункту 16 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV, відповідно до якого положення Закону №1788-ХІІ застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом № 2148-VІІІ мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії. Це положення свідчить про обмеження сфери застосування Закону №1788-ХІІ відносинами, про які йдеться в цьому пункті. Суд вважає, що якби таким був намір законодавця, то він мав би виключити із Закону № 1788-ХІІ всі інші положення, чого зроблено не було.

Відповідно до встановлених судом обставин, станом на 30.05.2023 (дата звернення до пенсійного органу) позивач досяг 50 років ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), мав необхідний страховий стаж роботи (понад 20 років), у тому числі пільговий стаж за Списком № 1 - (понад 10 років).

З огляду на викладене, відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ, пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 справа № 1-5/2018(746/15) від 23 січня 2020 року, суд дійшов висновку, що позивач має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, згідно п. «а» ст. 13 Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII.

Щодо дати з якої призначається пенсія за віком, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону № 1058-ІV, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків:

1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

З урахуванням звернення позивача із заявою до пенсійного органу 30.05.2023 в межах 3 місяців з дня досягнення пенсійного віку (50 років), пенсія має бути призначена з 26.05.2023.

Встановлені судом під час розгляду справи обставини, дають підстави для висновку про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 07.06.2023 №60 щодо відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах.

Щодо зарахування спірних періодів до стажу, що дає право на обчислення пенсії у розмірі визначеному ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Визначення престижності шахтарської праці, надання додаткових гарантій у виплаті та підвищенні заробітної плати і розв`язанні соціально-побутових проблем шахтарів визначає Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці» №345-VI, прийнятий 2 вересня 2008 року.

Відповідно до статті 1 Закону №345-VI, дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Згідно абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003, мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Статтею 8 Закону №345-VI визначено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Тобто, мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є додатковою гарантією для шахтарів, які працювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків за списком № 1, яка встановлена на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії за віком (в тому числі, з урахуванням понаднормового стажу, встановленого статтею 8 Закону №345-VI) така пенсія буде менша ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

З огляду на викладене, до кола працівників, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та встановлені пільги, належать лише працівники, зазначені у списку № 1, які були зайняті на підземних роботах повний робочий день.

Аналізуючи зазначені положення законодавства, суд дійшов висновку, що основною умовою для виплати мінімального розміру пенсії працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням осіб, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків за Списком №1, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80% середньої заробітної плати шахтаря, але не менш, як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

З огляду на викладене, з урахуванням встановлення судом протиправності дій відповідача-1 щодо незарахування пільгового стажу, суд дійшов висновку про необхідність застосування при призначенні та обчисленні позивачу пенсії порядку, встановленого ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 21 січня 2020 року у справі № 640/4469/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Щодо вимог зобов`язального характеру, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 58 Закону №1058 визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Згідно з п.п.3 п. 4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, яке затверджене постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 та зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за №40/26485, Управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Крім того, щодо дискреційних повноважень, Верховний Суд зазначав, що такими є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом подібних повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».

Водночас повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний і законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Наведені висновки викладені у постанові Верховного Суду, зокрема, від 11.04.2018 у справі № 806/2208/17.

Згідно ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області як структурний підрозділ органу, що розглянув заяву позивача про призначення пенсії за віком, визначено засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності відповідно до п. 4.2. Порядку №22-1, рішення якого про відмову в призначенні пенсії оскаржив позивач.

Викладене свідчить, що у Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідно до приписів Порядку №22-1, відсутні повноваження щодо вирішення питання стосовно призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, а відтак вимоги до нього не підлягають задоволенню.

Крім того, з урахуванням встановлення судом наявності права позивача на призначення пенсії, а також положень ст. 245 КАС України, суд дійшов висновку, що належним захистом прав позивача є зобов`язання призначити пенсію, а вимога щодо повторного розгляду заяви про призначення пенсії поглинається зобов`язанням щодо її призначення.

Таким чином, з урахуванням вищенаведених висновків та ефективності захисту прав позивача, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача частково шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 07.06.2023 № 60 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, на підставі заяви від 30.05.2023 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу на підземних роботах за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та стажу, що дає право на обчислення пенсії у розмірі, визначеному ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» періоди роботи:

- з 18.05.1991 по 30.05.1991 учнем гірника 1 розряду з повним робочим днем на підземних роботах на період проходження виробничої практики в управлінні по монтажу, демонтажу та ремонту гірничо-шахтного обладнання в/о «Краснодонвугілля»;

- з 31.05.1991 по 27.06.1991 навчання на курсах гірників підземних з відривом від виробництва;

- з 28.06.1991 по 03.07.1991 та з 09.01.1992 по 27.04.1992 гірником підземним 3 розряду з повним робочим днем на підземних роботах на період проходження виробничої практики в управлінні по монтажу, демонтажу та ремонту гірничо шахтного обладнання в/о «Краснодонвугілля»;

- з 17.08.1992 по 13.05.1994 гірничим майстром з повним робочим днем на підземних роботах в управлінні по монтажу, демонтажу та ремонту гірничо-шахтного обладнання в/о «Краснодонвугілля»;

- з 25.05.1994 по 06.10.1999 пробовідбирачем оперативного взводу 7-ого воєнізованого гірничорятувального загону;

- з 07.10.1999 по 28.09.2001 помічником командира взводу 7-ого воєнізованого гірничорятувального загону;

- з 04.10.2001 по 23.01.2003 гірником очисного забою з повним робочим днем на підземних роботах в ДВАТ шахта ім. М.П.Баракова ДХК «Краснодонвугілля»;

- період перебування на інвалідності по трудовому каліцтву з 24.01.2003 по 28.02.2018.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 на підставі пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020), з урахуванням ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», з 26.05.2023.

Частиною 2 ст. 2 КАС України, передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що наявні правові підстави для часткового задоволення позову.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. 2, 5, 14, 241-246, 255, 263, 295 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 07.06.2023 № 60 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах на підставі заяви від 30.05.2023.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу на підземних роботах за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та стажу, що дає право на обчислення пенсії у розмірі, визначеному ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» періоди роботи:

- з 18.05.1991 по 30.05.1991 учнем гірника 1 розряду з повним робочим днем на підземних роботах на період проходження виробничої практики в управлінні по монтажу, демонтажу та ремонту гірничо-шахтного обладнання в/о «Краснодонвугілля»;

- з 31.05.1991 по 27.06.1991 навчання на курсах гірників підземних з відривом від виробництва;

- з 28.06.1991 по 03.07.1991 та з 09.01.1992 по 27.04.1992 гірником підземним 3 розряду з повним робочим днем на підземних роботах на період проходження виробничої практики в управлінні по монтажу, демонтажу та ремонту гірничо шахтного обладнання в/о «Краснодонвугілля»;

- з 17.08.1992 по 13.05.1994 гірничим майстром з повним робочим днем на підземних роботах в управлінні по монтажу, демонтажу та ремонту гірничо-шахтного обладнання в/о «Краснодонвугілля»;

- з 25.05.1994 по 06.10.1999 пробовідбирачем оперативного взводу 7-ого воєнізованого гірничорятувального загону;

- з 07.10.1999 по 28.09.2001 помічником командира взводу 7-ого воєнізованого гірничорятувального загону;

- з 04.10.2001 по 23.01.2003 гірником очисного забою з повним робочим днем на підземних роботах в ДВАТ шахта ім. М.П.Баракова ДХК «Краснодонвугілля»;

- період перебування на інвалідності по трудовому каліцтву з 24.01.2003 по 28.02.2018.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області () призначити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 на підставі пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020), з урахуванням ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», з 26.05.2023.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області () на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) суму сплаченого судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 25 вересня 2023 року.

Суддя Н.Є. Калугіна