Справа № 120/18290/21-а
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2023-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

22 вересня 2023 р. Справа № 120/18290/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Слободонюка М.В., розглянувши заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 09.05.2022 у справі № 120/18290/21-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа № 120/18290/21-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням суду від 09.05.2022 вказаний позов задоволено частково. Зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити ОСОБА_1 з 01.04.2019 по 10.09.2021 перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 24.11.2021 № ХЛ64224, виданої Вінницьким обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, з урахуванням зазначених у цій довідці відомостей про розміри основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, з урахуванням уже виплачених сум пенсії; зобов`язано ГУ ПФУ у Вінницькій області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 з 11.09.2021 пенсію без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум.

28.03.2023 на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням вищевказаного рішення суду згідно ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) шляхом зобов`язання відповідача подати у двадцятиденний строк звіт про виконання судового рішення. Заява мотивована тим, що рішення суду в частині виплати перерахованої пенсії з 01.04.2019 по 10.09.2021 з урахуванням раніше виплачених сум залишається не виконаним, оскільки нараховані боржником кошти в сумі 206376,50 грн. по даний час не виплачені. У зв`язку з цим позивач вважає, що невиконання судового рішення відповідачем в повному обсязі порушує його законні права та інтереси.

Також, 28.03.2023 від ОСОБА_1 надійшли письмові доповнення до поданої заяви про встановлення судового контролю, у яких заявник просить суд також зобов`язати суб`єкта владних повноважень подати звіт в частині покладеного на нього обов`язку за судовим рішенням перераховувати та виплачувати з 11.09.2021 пенсію без обмеження її максимальним розміром.

Ухвалою від 14.04.2023 вказану заяву від 28.03.2023 (з доповненнями) про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення від 09.05.2022 у справі № 120/18290/21-а залишено без задоволення.

Надалі, 19.04.2023 на адресу суду поштою від ОСОБА_1 надійшла повторна заява (вх. № 18387) про встановлення судового контролю в порядку ст. 382 КАС України. Дана заява знову ж таки мотивована ідентичними попередній заяві обставинами про те, що на виконання рішення суду від 09.05.2022 пенсійним органом з 11.09.2021 проведено перерахунок його пенсії без обмеження максимальним розміром. Проте вже з 01.12.2021 відповідач знову застосував обмеження пенсійної виплати максимальним розміром. У зв`язку з цим позивач вважає, що рішення суду не виконується, а тому просить суд зобов`язати суб`єкта владних повноважень - ГУ ПФУ у Вінницькій області надати протягом тридцяти календарних днів звіт про виконання судового рішення в частині, що стосується перерахунку його пенсії без обмеження її максимальним розміром.

Окрім того, 19.04.2023 разом із заявою про встановлення судового контролю від ОСОБА_1 надійшли письмові доповнення до поданої заяви, у яких заявник просить суд звернути увагу на те, що державна виконавча служба приймає всі заходи щодо виконання рішення суду в адміністративній справі №120/18290/21-а, однак незважаючи на це судове рішення боржником не виконується належним чином.

Ухвалою від 28.04.2023 дану заяву позивача від 19.04.2023 про встановлення судового контролю за виконанням рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 09.05.2022 у справі № 120/18290/21-а також залишено без задоволення.

Не погоджуючись із постановленими судом ухвалами від 14.04.2023 та від 28.04.2023 про відмову в задоволенні його заяв про встановлення судового контролю, позивач оскаржив їх в апеляційному порядку.

Так, за результатами розгляду апеляційних скарг ОСОБА_1 , постановами Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25.07.2023 ухвали Вінницького окружного адміністративного суду від 14.04.2023 та від 28.04.2023 були скасовані, а справу 120/18290/21-а направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду заяв про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення від 09.05.2021.

Після надходження матеріалів справи до Вінницького окружного адміністративного суду, ухвалою від 04.09.2023 заяви позивача про встановлення судового контролю призначено до розгляду в письмовому провадженні та встановлено ГУ ПФУ у Вінницькій області 5-денний строк для подання письмових пояснень по суті ініційованого позивачем питання, а також усіх доказів які підтверджують виконання станом на даний час рішення суду в адміністративній справі 120/18290/21-а.

08.09.2023 до суду надійшли пояснення відповідача, у яких зазначається, що на виконання рішення суду, Головним управлінням здійснено розрахунок розміру пенсії ОСОБА_1 зокрема з 01.04.2019, який станом на цю дату склав 14970 грн., станом на 01.07.2019 15640 грн., 01.12.2019 - 16390 грн., 01.07.2020 - 17120 грн., 01.12.2020 17690 грн., з 01.07.2021 18437,50 грн. Крім того відповідач вказує, що на виконання рішенням суду від 09.05.2022 у справі №120/18290/21-а в частині зобов`язання здійснити виплату пенсії позивачу без обмеження її максимальним розміром з 11.09.2021, то позивачу проведено розрахунок пенсії, який станом на 11.09.2021 становить 19719,52 грн., тобто без застосуванні обмеження пенсії максимальним розміром. Водночас відповідач зазначає, що суд не вирішував питання щодо виплати пенсії без обмеження її максимальним розміром в подальшому так і не наділений процесуальним правом розглядати позовні вимоги на майбутнє, а тому в такому випадку після проведення наступних перерахунків пенсії позивача застосовуються норми законодавства, які були чинні на час з якого проводився минулий перерахунок.

Також відповідач вказує, що на виконання судового рішенні Головним управлінням проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 та нараховано кошти в сумі 206376,50 грн. за період з 05.03.2019 по 30.06.2022, які включено до Реєстру судових рішень, який ведеться органами Пенсійного фонду України. Таким чином дана заборгованість буде виплачена позивачу після виділення коштів на фінансування з Державного бюджету України, оскільки нормами статті 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ) встановлено, що виплата пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України. При цьому, відповідач зазначає, що власні кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України, що передбачено статтею 72 Закону України від 09 липня 2003 року "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058). Виплата пенсій колишнім військовослужбовцям здійснюється Головним управлінням за окремою бюджетною програмою, лише виключно за рахунок коштів Державного бюджету України, що обумовлюється положеннями статтею 23 та 116 Бюджетного кодексу України. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат Головне управління не має. Отже, відповідач вважає, що у нього відсутні будь-які правові підстави для зміни цільового призначення коштів, що виділяються з Державного бюджету, на виплату нарахованої суми різниці пенсії позивачу. А оскільки такі кошти для забезпечення погашення заборгованості за судовими рішеннями наразі з Державного бюджету в повному обсязі не надходили, тому об`єктивних передумов погасити існуючу за позивачем заборгованість в цей час не можливо.

Додатково відповідач суду повідомив, що у Головному управлінні станом на 15.08.2023 обліковується 16021 судових рішень на суму 2 094 885 323, 81 грн., що підлягають виплаті окремою бюджетною програмою, і така виплата відбувається в порядку надходження коштів для цих цілей.

За таких обставин відповідач вважає, що він вжив усіх залежних від нього заходів спрямованих на виконання судового рішення, у зв`язку з чим заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю просить залишити без задоволення.

Розглядаючи заяви ОСОБА_1 від 28.03.2023 та від 19.04.2023 про встановлення судового контролю за виконанням рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 09.05.2022, суд зважає на таке, що такі заяви є однопредметними, а тому підлягають спільному розгляду в межах одного провадження.

Так, за наслідками розгляду відповідного процесуального питання суд враховує наступне.

Приписами ст. 129 Конституції України встановлено, що однією з основних засад здійснення судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Вимогами ст. 14 КАС України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться в ст. 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Обов`язковість судових рішень, що набрали законної сили, для їх виконання на всій території України передбачена також приписами Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Отже, аналізуючи наведені норми, суд зауважує, що судове рішення, що набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок, тобто особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

В абзаці третьому пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року №5-рп/2013 Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення. Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Також, Конституційний Суд України у рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі Шмалько проти України, заява № 60750/00, від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Крім того, у Рішенні від 15 травня 2019 року №2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику Європейського суду з прав людини підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі Валерій Фуклєв проти України від 7 червня 2005 року, заява № 6318/03; пункт 43 рішення у справі Шмалько проти України від 20 липня 2004 року, заява № 60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі ОСОБА_2 проти України від 15 жовтня 2009 року, заява № 40450/04; пункт 64 рішення у справі Apostol v. Georgia від 28 листопада 2006 року, заява № 30779/04).

Метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, а тому виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2, п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України у від 30 червня 2009 року №16-рп/2009).

На підставі аналізу ст.ст.3, 8, ч.ч.1, 2 ст.55, ч.ч.1 та 2 ст.129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених ст. 129-1 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст.ст. 14, 370 КАС України.

З метою забезпечення виконання судового рішення статтею 382 КАС України передбачено таку форму судового контролю як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду.

Так, згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати в установлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту, суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення, а підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача.

Як слідує із поданих заяв ОСОБА_1 про встановлення судового контролю, останній вказує на неналежне виконання Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 09.05.2022 в частині: виплати перерахованої пенсії з 01.04.2019 по 10.09.2021 з урахуванням раніше виплачених сум, а також в частині покладеного на відповідача обов`язку перераховувати та виплачувати позивачу з 11.09.2021 пенсію без обмеження її максимальним розміром.

При наданні оцінки підстав щодо повного виконання відповідачем судового рішення у відповідних частинах суд першочергово враховує висновки Сьомого апеляційного адміністративного суду, що викладені у його постановах від 25.07.2023 за наслідками перегляду попередніх ухвал з цього питання та їх скасування.

Так, вважаючи передчасним попередній висновок суду першої інстанції про наявність поважних причин невиконання відповідачем судового рішення, колегія суддів апеляційного суду зазначила, що таке рішення в частині виплати позивачу розрахованої суми заборгованості наразі фактично залишається бездієвим для позивача. При цьому, як зазначено судом апеляційної інстанції, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження вжиття відповідачем заходів з метою виконання судового рішення в частині виплати позивачу перерахованої пенсії, а також докази, які свідчать про відсутність відповідного фінансування щодо виплати на користь позивача існуючої заборгованості по перерахованій пенсії (тобто докази про поважність причин неможливості виконання в повному обсязі судового рішення через відсутність бюджетного фінансування).

Щодо інших доводів заяви про встановлення судового контролю, яка стосується виконання судового рішення в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 з 11.09.2021 пенсію без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум, то суд апеляційної інстанції зазначив, що з відповіді ГУ ПФУ у Вінницькій області вбачається, що з 01.07.2022 розмір нарахованої пенсії позивача склав 21 900,58 грн., втім з урахуванням максимального розміру останньому нараховано до виплати - 20 270 грн., з 01.12.2022 року нараховано пенсії 21 942,26 грн., з урахуванням максимального розміру - 20 930 грн., тобто з 01.07.2022 виплату пенсії позивача знову обмежено максимальним розміром.

Суд погодився із тим, що виплата пенсії позивачу без обмеження її максимальним розміром може бути припинена у зв`язку зі зміною правового регулювання такої виплати.

У той же час, як зазначив апеляційний суд, відповідно до наданих відповідачем розрахункових листів підставою для здійсненого перерахунку є рішення суду. Натомість відповідачем не надано, а матеріали справи не містять іншого рішення суду на підставі якого могло б бути зроблено відповідний перерахунок та, відповідно, обмежено пенсію її максимальним розміром. Відповідно, за цих обставин колегія суддів Сьомого апеляційного адміністративного суду вважала, що у даній справі відповідачем не виконано рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 09.05.2022 в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 з 11.09.2021 пенсію без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум.

З метою перевірки таких обставин уже безпосередньо при розгляді даного процесуального питання та на виконання тих пропозицій, що були висвітлені в ухвалах апеляційного адміністративного суду від 25.07.2023, судом при призначенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю до судового розгляду, ухвалою від 04.09.2023 витребувано у відповідача (боржника) усі докази, які підтверджували виконання станом на даний час судового рішення від 09.05.2022.

Проте, надані відповідачем докази не являлися новими у даній справі та ніяким чином не спростували тих попередніх правових позицій, що викладені судом апеляційної інстанції в межах цієї справи в частині повного виконання боржником судового рішення. Тобто, наразі суд вважає, що відповідач не надав суду вмотивованих пояснень щодо того, чи дійсно зазначене судове рішення на сьогодні залишається невиконаним.

Таким чином враховуючи вищевикладені обставини, з метою отримання повної інформації про виконання/невиконання в повному обсязі рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 09.05.2022 та вжиття визначених процесуальних заходів контролю за виконанням судового рішення, передбачених статтею 382 КАС України, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення заяв позивача про встановлення судового контролю та, як наслідок, встановлення 30-ти денного строку для подання Головним управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області звіту про виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 09.05.2022.

Керуючись статтями 248, 256, 294, 370, 382 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 09.05.2022 у справі № 120/18290/21-а задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області протягом 30 днів з дня постановлення цієї ухвали подати до Вінницького окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 09.05.2022 у справі № 120/18290/21-а.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання судом.

Суддя Слободонюк Михайло Васильович