Справа № 686/8499/23
Суддя: Козак О. В.
Дата ухвалення: 2023-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 686/8499/23
Провадження № 2-а/686/164/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2023 року Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді - Козак О.В.,

при секретарі - Кошельник Ю.С.,

за участю: представника позивача Потравного І.С.,

представника відповідача Линюка В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Хмельницького справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Хмельницькій області ДПП про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до УПП в Хмельницькій області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серія ЕАС №6743229 від 27.03.2023 року. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказала, що постановою інспектора старшого лейтенанта поліції УПП в Хмельницькій області від 27.03.2023 року її визнано винною у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 20400 грн.

З даною постановою вона не погоджується, оскільки вона винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В постанові в справі про адміністративне правопорушення вказано, що вона 27.03.2023 року о 20 год. 56 хв. по просп. Миру, 67 в м. Хмельницькому керувала автомобілем марки «Мазда» д/н НОМЕР_1 , при цьому будучи позбавленою права керування транспортними засобами терміном на 1 рік рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 01.09.2022, чим порушила п. 2.1 «а» ПДР.

Обставини нею було пояснено на місці зупинки працівнику поліції, а саме, те що її відомо про те, що вона рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 01.09.2022 позбавлена права керування транспортними засобами терміном на 1 рік. Однак 27.03.2023 року близько 18 год. 00 хв. вона перебувала на передньому пасажирському сидінні в автомобілі марки «Мазда» д/н НОМЕР_1 , яким керував її цивільний чоловік ОСОБА_2 автомобілі на задньому сидінні знаходився ще її знайомий ОСОБА_3 .. Коли вони перебували в автомобілі, до автомобіля підійшли двоє незнайомих їм осіб, які силою витягнули з водійського сидіння її чоловіка ОСОБА_4 та почали наносити йому тілесні ушкодження. Оскільки вона злякалась за своє здоров`я та життя, а також за здоров`я знайомого ОСОБА_5 , перестрибнула з пасажирського сидіння на водійське, що б втекти на автомобілі та убезпечити своє життя та здоров`я. Після пред`явлення їм посвідчення невідомими особами, останні наказали їй перепаркувати автомобіль і оскільки вона перебувала вже на водійському сидінні, перебуваючи в шоці, це зробила. Після того, як вона переставила авто з дороги, його зупинили працівники поліції і склали протокол про адміністративне правопорушення, з яким вона не згідна.

Інспектором після зупинки автомобіля не було надано жодних доказів правопорушення, зупинено її було безпідставно, крім того, в постанові не міститься посилання на будь-який технічний засіб, яким би здійснювався відеозапис чи фіксація даного правопорушення.

Працівниками поліції не було зафіксовано руху транспортного засобу марки «Мазда» д/н НОМЕР_1 та факту керування нею у зазначений у протоколі час.

Дана подія мала місце не о 20 год. 56 хв. як зазначено в постанові по справі про адміністративне правопорушення, а близько 18 год. 00 хв., що не відповідає даним у постанові.

Крім наведеного позивач зазначила, що розглянути подібну справу можна за місцем здійснення правопорушення, тобто, з урахуванням роз`яснення КСУ, за місцем знаходження органу, уповноваженого на розгляд подібної справи. З чого випливає, що справа мала би розглядатись не на дорозі, а за адресою знаходження Управління поліції.

Однак особою, що винесла постанову в справі про адміністративне правопорушення, при накладенні стягнення (штрафу в сумі 20400 грн.) дані обставини не було взято до уваги.

Також при винесенні постанови було грубо порушені її права, передбачені ст. 268 КУпАП, а саме: особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, оскаржити постанову по справі.

Крім того, працівником поліції не було враховано вимоги ст. 33 КУпАП.

З врахуванням наведеного позивач просить: постанову інспектора старшого лейтенанта поліції УПП в Хмельницькій області Мурави Р.В. від 27.03.2023 року про визнання її винною у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП і накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 20400 грн. скасувати, а провадження по справі закрити.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задоволити з підстав зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив, оскільки було виявлено факт керування транспортним засобом особою, яка позбавлена права керування, тому було винесено оскаржувану постанову. Пояснення позивача необґрунтовані, про інші обставини позивач не повідомляла, тому постанова правомірна і в позові просить відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно постанови серії ЕАС № 6743229 від 27.03.2023 року ОСОБА_1 27.03.2023 року о 20 год. 56 хв. по просп. Миру, 67 в м. Хмельницькому керувала автомобілем марки «Мазда» д/н НОМЕР_1 , при цьому будучи позбавленою права керування транспортними засобами терміном на 1 рік рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 01.09.2022, чим порушила п. 2.1 «а» ПДР та вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч.4 ст.126 КУпАП. Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу 20400 грн. за ч.4 ст.126 КУпАП.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01.09.2022 року в справі №686/14849/22 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортним засобами на строк 1 рік. Постанова набрала законної сили.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 2.1 а ПДР України - водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України.

Згідно ч.4 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктами 3, 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015року «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань: вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з положеннями ст.31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи, опитування особи, зупинення транспортного засобу, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ст.40 Закону України "Про Національну поліцію", поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень.

Поліція може використовувати інформацію, отриману за допомогою фото- і відеотехніки, технічних приладів та технічних засобів, що перебувають у чужому володінні.

Відповідно до положень статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

З наданих суду представником відповідача відеозаписів вбачається, що позивач здійснювала керування транспортним засобом, при цьому на місці розгляду справи про адміністративне правопорушення їй було роз`яснено її права, будь-якими з роз`яснених прав вона бажання скористатись не виявила, також не заперечувала, що здійснювала керування транспортним засобом, пояснивши, що лише припаркувала транспортний засіб.

Отже, надані відповідачем суду відеозаписи підтверджують правомірність оскаржуваної постанови та вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, є належними та допустимими доказами, так як виготовлені відповідно до вищевикладених положень ст. 40 Закону України «Про національну поліцію».

Позивачем та його представником суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених позовних вимог та спростування доказів наданих відповідачем.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що вони їхали додому, коли двоє чоловіків підійшли до автомобіля і почали шарпати ОСОБА_7 перескочила за кермо і далі ніхто не рухався. Коли показали посвідчення вона не рухалась.

Проте, вказані свідчення не спростовують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, будучи позбавленою права керування транспортними засобами, та доказів наданих відповідачем. Не підтверджують пояснення свідка і перебування ОСОБА_1 в стані крайньої необхідності під час вчинення адміністративного правопорушення.

Вказані твердження позивача свідчать про обраний нею спосіб захисту для уникнення відповідальності у вчинення адміністративного правопорушення за порушення ч. 4 ст. 126 КУпАП, оскільки відповідачем доведено правомірність винесення постанови, про що надано відповідні докази, які не спростовані позивачем.

Щодо тверджень позивача про розгляд справи на місці вчинення адміністративного правопорушення, слід зазначити наступне.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Так, органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема частини перша, друга і четверта статті 126).

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення (п.1 р. III Інструкції № 1395).

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення (п.2 р. III Інструкції №1395), що відповідає положенням ст.276 КУпАП, за правилами частини 1 якої справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до пункту 1 розділу IV Інструкції № 1395 розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Так, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.05.2015 № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення у пункті 2.4 мотивувальної частини цього рішення зазначив, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення "на місці вчинення правопорушення" і "за місцем його вчинення", які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення "за місцем його вчинення", застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України. Таким чином, Конституційний Суд України дійшов висновку, що словосполучення "за місцем його вчинення", яке міститься в положенні частини першої статті 276 Кодексу, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, аналіз законодавчих норм, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, та рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 № 5-рп/2015, дає підстави для висновку, що працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення за порушення Правил дорожнього руху, зокрема передбачених ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на місці вчинення таких правопорушень.

Безпідставні посилання позивача і на не врахування працівником поліції вимог ст. 33 КУпАП, оскільки відповідно до ч.2 вказаної статті, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до УПП в Хмельницькій області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серія ЕАС №6743229 від 27.03.2023 року, слід відмовити.

Керуючись, ст.ст. 7, 9, 126, 242, 251, 265-2, 278-280, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 6, 19-20, 77, 286 КАС України, Законом України «Про Національну поліцію», суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Хмельницькій області ДПП про скасування постанови, відмовити.

Рішення підлягає оскарженню в апеляційному порядку шляхом подання протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного тексту рішення суду 25.09.2023 р.

Суддя