Справа № 620/7287/23
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2023-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2023 року м. Чернігів Справа № 620/7287/23

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Бородавкіної С.В.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів, - військова частина НОМЕР_2 про визнання незаконними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 позивач) 30.05.2023 (відповідно до відбитку штампу на конверті) звернувся до суду з адміністративним позовом до Чернігівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі Чернігівський РТЦКтСП, відповідач 1), військової частини НОМЕР_1 (далі в/ч НОМЕР_1 , відповідач 2), у якому просить:

- визнати незаконними та скасувати накази командира в/ч НОМЕР_1 від 11.04.2023 №45-РС та від 12.04.2023 №46-РС, наказ начальника Чернігівського РТЦКтСП від 14.04.2023 №104, яким його було виключено зі списків особового складу Чернігівського РТЦКтСП та переведено в розпорядження командира в/ч НОМЕР_3 в/ч НОМЕР_2 ;

- визнати незаконним та скасувати наказ начальника Чернігівського РТЦКтСП від 27.04.2023 №117, яким його було виключено зі списків особового складу Чернігівського РТЦКтСП та переведено в розпорядження командира в/ч НОМЕР_4 в/ч НОМЕР_2 ;

- визнати незаконним та скасувати наказ начальника Чернігівського РТЦКтСП від 24.04.2023 №200, яким його було передано в розпорядження в/ч НОМЕР_2 ;

- зобов`язати в/ч НОМЕР_1 та Чернігівський РТЦКтСП поновити його на попередній або за його згодою на іншій, не нижчій, ніж попередня, посаді.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідачі в силу вимог чинного законодавства України зобов`язані провести його медичний огляд на стан придатності до військової служби, як із самого початку проходження служби так і за відповідним рапортом. Разом з тим, під час мобілізації позивач медичну комісію не проходив. Рішення ВЛК про придатність до військової служби в лавах Збройних Сил України не приймалось. З огляду на викладене, переведення позивача на службу до іншої частини є протиправним. Крім того, позивачу не повідомлено на яку саме посаду його переведено.

Ухвалою судді від 23.06.2023 поновлено позивачу строк на звернення до суду з позовом, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, витребувано у відповідача 2 додаткові докази по справі, встановлено відповідачам 15-денний строк з дня вручення вказаної ухвали для надання відзиву на позов, залучено до участі в справі як третю особу військову частину НОМЕР_2 (далі в/ч НОМЕР_2 ).

Відповідачем 1 у встановлений судом строк подано відзив на позов, у якому позовні вимоги не визнав, у їх задоволенні просив відмовити, оскільки наказ від 11.04.2023 №45-РС не містить посилань на прийняття кадрових рішень відносно позивача, тому його права, інтереси і свободи не порушує та не може бути визнаний незаконним за позовом ОСОБА_1 . Щодо наказів від 14.04.2023 №104 та від 27.04.2023 №117 Чернігівський РТЦКтСП повідомив, що вони були скасовані в частині, яка стосується позивача, до його звернення до суду, як нереалізовані. Зокрема, вказаними наказами передбачалось виключення позивача зі списків особового складу Чернігівського РТЦКтСП у зв`язку із вибуттям до нового місця служби (м. Слов`янськ). Будучи повідомленим про необхідність прибути в розпорядження командира в/ч НОМЕР_2 , ОСОБА_1 не з`явився на шикування для вибуття до зазначеної військової частини та самовільно залишив частину, про що було повідомлено територіальне управління ДБР України. Враховуючи наведене, відповідач 1 вважає, що позивачем подано даний позов для убезпечення від наслідків самовільного залишення ним військової частини та уникнення кримінальної відповідальності.

Відповідачем 2 подано відзив на позов, у якому підтримано позицію Чернігівського РТЦКтСП щодо відсутності підстав для задоволення позову. Крім того, зазначено, що переміщення рядового складу між з`єднаннями, військовими частинами, які знаходяться у підпорядкуванні оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 », є компетенцією відповідача 2. При цьому, в період воєнного стану призначення військовослужбовців на рівнозначні та нижчі посади здійснюється без їх згоди. На момент прийняття оскаржуваних наказів в/ч НОМЕР_2 , до складу якої входить підпорядкована відповідачу 2 в/ч НОМЕР_4 , виконувала завдання в районах ведення воєнних (бойових) дій у м. Слов`янськ, Донецької області. Відповідно до підпункту 2 пункту 82 Указу №1153 призначення військовослужбовців на рівнозначні посади здійснюється у разі проведення заміни у військових частинах (підрозділах), які виконують завдання в районах ведення воєнних (бойових) дій, у тому числі в районах проведення антитерористичної операції. Щодо поновлення позивача на займаній ним посаді в/ч НОМЕР_1 повідомлено, що з 27.04.2023 солдат ОСОБА_1 вважається таким, що знятий з усіх видів забезпечення у зв`язку з фактом самовільного залишення ним частини на підставі наказу від 12.05.2023 №225 «Про результати службового розслідування щодо факту неприбуття до нової в/ч НОМЕР_4 солдатом ОСОБА_1 ». Крім того, зазначено про недотримання ОСОБА_1 строків звернення до суду.

Від третьої особи надійшли пояснення, у яких в/ч НОМЕР_2 повідомила, що на сьогоднішній день ОСОБА_1 в розпорядження командира частини для подальшого проходження військової служби не прибув, чим порушив вимоги чинного законодавства. При цьому, в/ч НОМЕР_2 зазначено, що на спірні правовідносини норми КЗпП України не поширюються. У зв`язку з наведеним, в/ч НОМЕР_2 зазначено про безпідставність позовних вимог.

Представником позивача подано відповідь на відзив, у якій позовні вимоги підтримав та зазначив, що направлення ОСОБА_1 до зони бойових дій за відсутності рішення ВЛК про його придатність до військової служби є протиправним, оскільки саме в залежності від встановленого позивачу ступеня придатності можна визначити чи підлягає він службі загалом та в зоні бойових дій зокрема.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд враховує такі обставини.

Відповідно до записів у військовому квитку серії НОМЕР_5 ОСОБА_1 призваний на військову службу під час мобілізації та з 09.03.2022 зарахований до списків особового складу в/ч НОМЕР_6 (а.с. 14-16). Позивач проходив службу на посаді стрільця-помічника гранатометника відділення охорони взводу охорони роти охорони третього відділу Чернігівського РТЦКтСП.

11.04.2023 в/ч НОМЕР_1 видано наказ №45-РС.

Наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 12.04.2023 №46-РС позивача звільнено із займаної посади і зараховано в розпорядження командира 15 окремого мотопіхотного батальйону 58 окремої мотопіхотної бригади (а.с. 59).

Наказом начальника Чернігівського РТЦКтСП від 14.04.2023 №104 позивача із 14.04.2023 виключено зі списків особового складу центру як такого, що вибув в розпорядження до командира в/ч НОМЕР_4 в/ч НОМЕР_2 до нового місця служби ( АДРЕСА_1 ) (а.с. 97).

У зв`язку із неприбуттям ОСОБА_1 14.04.2023 на шикування для убуття в іншу військову частину Чернігівським РТЦКтСП проведено службове розслідування щодо факту самовільного залишення ним частини.

Наказом начальника Чернігівського РТЦКтСП від 15.04.2023 №105 внесено зміни до наказу від 14.04.2023 №104 та скасовано як нереалізовані підпункти 2.4, 2.5 і 2.10 про виключення, зокрема позивача, зі списків особового складу центру. З 14.04.2023 ОСОБА_1 знято з фінансового та речового забезпечення, а з 15.04.2023 продовольчого забезпечення (а.с. 98).

Позивач повернувся на службу 22.04.2023 та наказом начальника Чернігівського РТЦКтСП від 24.04.2023 №114 з вказаної дати зарахований на речове та фінансове забезпечення (а.с. 99).

24.04.2023 Чернігівським РТЦКтСП винесено наказ №200, пунктом 1 якого передбачено вибуття позивача 27.04.2023 в розпорядження командира в/ч НОМЕР_2 на підставі наказів командира в/ч НОМЕР_1 від 11.04.2023 №45-РС та від 12.04.2023 №46-РС (а.с. 101).

Наказом Чернігівського РТЦКтСП від 27.04.2023 №117 ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу центру, знято з фінансового і речового забезпечення як такого, що вибув в розпорядження командира в/ч НОМЕР_4 в/ч НОМЕР_2 до нового місця служби ( АДРЕСА_1 ) (а.с. 100).

У зв`язку з фактом невибуття позивача до нового місця служби 12.05.2023 начальником Чернігівського РТЦКтСП за наслідками службового розслідування винесено наказ №132, яким внесено зміни до наказу від 27.04.2023 №117, а саме: скасовано як нереалізований підпункт 2.2 про виключення зі списків особового складу Чернігівського РТЦКтСП ОСОБА_1 . З 27.04.2023 позивача знято з усіх видів забезпечення (а.с. 63-68, 69).

Вважаючи накази відповідачів від 11.04.2023 №45-РС, від 12.04.2023 №46-РС, від 14.04.2023 №104, від 24.04.2023 №200 та від 27.04.2023 №117 протиправними, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд враховує таке.

Щодо наказів від 12.04.2023 №46-РС та від 11.04.2023 №45-РС, суд зазначає таке.

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадянина України. Громадяни відбувають на військову службу відповідно до закону.

Аналогічні положення містяться у частині першій статті 1 Закону України від 25.03.1992 №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон №2232-ХІІ).

Суд зазначає, що правовою основою зазначеного обов`язку є Конституція України, Закони України «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про оборону України», «Про збройні сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», інші закони України, а також прийняті відповідно до них Укази Президента України та нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки та оборони України, відповідно до пункту 21 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», згідно із Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні введено воєнний стан. Даний Указ затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, та передбачає надання відповідним органам влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відведення загрози, відсічі збройній агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Пунктом 1 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 воєнний стан в Україні вводився на строк 30 днів з 05:30 24.02.2022.

При цьому, у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти суверенної України, на підставі частини 2 статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 в Україні оголошено загальну мобілізацію. Пунктом 2 цього Указу постановлено мобілізацію провести на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 введено на території України воєнний стан (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року №133/2022, від 18 квітня 2022 року №259/2022, від 17 травня 2022 року №341/2022, від 12 серпня 2022 року №573/2022, від 7 листопада 2022 року №757/2022, від 06 лютого 2023 року №58/2023, від 01 травня 2023 року №254/2023, від 26 липня 2023 року №451/2023).

Відповідно до статті 24 Закону №2232-ХІІ початком проходження військової служби вважається день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) - для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації.

Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію". На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації. Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації здійснюється для доукомплектування військових посад, передбачених штатами воєнного часу, у терміни, визначені мобілізаційними планами Збройних Сил України та інших військових формувань (стаття 39 Закону №2232-ХІІ).

Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі Положення) пунктом 81 якого установлено, що призначення на посади здійснюється: військовослужбовців, які проходять військову службу (крім військовослужбовців строкової військової служби) - Міністром оборони України та посадовими особами відповідно до номенклатури посад для призначення військовослужбовців (далі - номенклатура посад), яка затверджується Міністром оборони України.

Пунктом 82 Положення визначено види посад та вимоги при призначенні на посаду. Зокрема, призначення військовослужбовців на рівнозначні посади здійснюється у разі проведення заміни у військових частинах (підрозділах), які виконують завдання в районах ведення воєнних (бойових) дій, у тому числі в районах проведення антитерористичних операцій.

Військовослужбовці призначаються на посади і переміщуються по службі за основною або спорідненою спеціальністю з урахуванням досвіду служби, рівня їх професійної компетентності, особистих якостей і досягнень та відповідності характеристикам посад, визначених Міністерством оборони України. У разі коли є потреба призначення військовослужбовців на посади за новою спеціальністю, їх призначенню на ці посади має передувати відповідна підготовка (перепідготовка). Для доукомплектування Збройних Сил України в умовах особливого періоду військовослужбовці можуть призначатися на посади, передбачені штатами воєнного часу, за новою спеціальністю з урахуванням набутого досвіду (пункт 83 Положення).

Відповідно до пункту 109 Положення вибуття до нового місця служби військовослужбовця здійснюється після надходження витягу з наказу відповідного командира (начальника) військової частини про призначення, в тому числі доведеного технічними засобами передачі документованої інформації. Виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини має відбутися після здавання посади, але не пізніше ніж через місяць від дня одержання військовою частиною зазначеного витягу з наказу або іншого письмового повідомлення про переміщення по службі військовослужбовця.

Згідно із пунктом 110 Положення переміщення військовослужбовців здійснюється в разі, коли звільнення їх з посад або призначення на інші посади належить до номенклатури призначення різних посадових осіб.

Переміщення осіб рядового складу, сержантського та старшинського складу за наявності обґрунтованих підстав з урахуванням висновків атестування, рекомендацій їх безпосередніх і прямих начальників на підставі клопотань командирів (начальників), які порушили питання про переміщення, здійснюється між з`єднаннями, військовими частинами, оперативними командуваннями - наказами посадової особи, якій підпорядковані відповідні з`єднання, військові частини та оперативні командування.

Пунктом 112 Положення передбачено, що військовослужбовець може бути переміщений на нове місце військової служби з однієї військової частини до іншої у випадках, визначених пунктом 82 цього Положення, а також якщо з урахуванням вчиненого правопорушення військовослужбовець, якому призначено покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців, не може бути залишений на посаді, пов`язаній із керівництвом підлеглими особами.

Зазначене переміщення здійснюється без згоди військовослужбовця, крім чітко визначених Положенням випадків.

Враховуючи наведені положення чинного законодавства України, суд зазначає, що до компетенції оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » належить переміщення рядового складу між з`єднаннями, військовими частинами, які знаходяться в його підпорядкуванні. При цьому, в силу вимог пункту 257 Положення для доукомплектування Збройних Сил України в особливий період просування військовослужбовців по службі здійснюється без дотримання вимог пунктів 85, 87 цього Положення, а призначення військовослужбовців на рівнозначні та нижчі посади здійснюється без згоди військовослужбовців, за винятком випадків, визначених пунктом 112 цього Положення.

Відповідно до матеріалів справи Чернігівський ОТЦКтСП, відокремленим підрозділом якого є Чернігівський РТЦКтСП, підпорядкований Оперативному командуванню «Північ» (в/ч НОМЕР_1 ). У свою чергу, в підпорядкуванні в/ч НОМЕР_1 перебуває в/ч НОМЕР_2 , до складу якої входить НОМЕР_7 окремий мотопіхотний батальйон (в/ч НОМЕР_4 ), яка на момент прийняття оскаржуваних наказів виконувала завдання у м. Слов`янськ Донецької області.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» територію Слов`янської міської територіальної громади віднесено до території, на якій з 24.02.2022 по теперішній час ведуться бойові дії.

Як зазначають відповідачі, переведення позивача для подальшого проходження служби до в/ч НОМЕР_2 (в/ч НОМЕР_4 ) здійснено у відповідності до пунктів 82, 116 та 257 Положення та обумовлено необхідністю доукомплектування особовим складом військової частини, яка дислокувалась в місцях ведення бойових дій.

Доказів наявності випадків, передбачених пунктом 112 Положення, які виключають можливість переміщення по службі до іншої військової частини, позивачем ні відповідачам, ні суду не надано.

При цьому, посилання представника позивача на норми КЗпП України суд вважає необґрунтованими, оскільки спірні правовідносини врегульовані вищенаведеними положеннями спеціального законодавства, які є пріоритетними.

Щодо доводів позивача, що відповідачі не проводили його огляд на стан придатності до військової служби, суд зазначає таке.

Відповідно до частини десятої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи, наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402, затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі Положення №402, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно із пунктом 1.1 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Військово-лікарська експертиза - це: медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I - II груп патогенності; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України); визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів (пункт 1.2 розділу І Положення №402)

Пунктом 2.1 розділу І Положення №402 передбачено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Відповідно до пункту 1.1 розділу ІІ Положення №402 медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.

Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема, до військової служби допризовників, призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти).

Згідно із пунктом 20.3 розділу ІІ Положення №402 при медичному огляді військовослужбовців та інших контингентів ВЛК приймаються, зокрема, постанови про: а) "Придатний"; б) "Непридатний"; в) "Потребує"; г) "Обмежено придатний до військової служби" (Військовослужбовці, визнані обмежено придатними до військової служби, придатні до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах); ґ) "Тимчасово непридатний".

Відповідно до пункту 6.1 розділу ІІ Положення №402 направлення на медичний огляд військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) проводиться: прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, органами управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, прокуратурою, судом, начальниками гарнізонів, штатних ВЛК, військових лікувальних закладів за місцем лікування, військовими комендантами гарнізонів та військовими комісарами.

При цьому, пунктом 6.1 розділу ІІ Положення №402 (у чинній редакції) передбачено, що направлення на медичний огляд військовослужбовців проводиться: прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, штатних ВЛК, керівниками ТЦК та СП, начальниками (керівниками) закладів охорони здоров`я за місцем лікування, органів військового управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, органами прокуратури, судом у порядку та з метою, визначеними цим Положенням.

Прямі начальники від командира окремої частини, йому рівних та вище мають право направляти підпорядкованих військовослужбовців на медичний огляд ВЛК з метою визначення ступеня придатності до військової служби за рекомендацією лікаря, у разі виявлення у військовослужбовця під час обстеження або лікування захворювань, наслідків травми (поранення, контузії, каліцтва), що можуть обмежувати придатність або зумовлювати непридатність до військової служби.

Також направлення військовослужбовців на медичний огляд ВЛК прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище проводиться у випадках, визначених Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10 грудня 2008 року N1153, та Інструкцією про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністра оборони України від 10 квітня 2009 року N170, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 травня 2009 року за N 438/16454.

Суд звертає увагу, що позивач проходив військову службу за призовом під час мобілізації з 09.03.2022. При цьому, матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів погіршення стану здоров`я позивача під час служби, які виключають можливість його переведення для подальшого проходження служби до в/ч НОМЕР_2 .

Разом з тим, у разі погіршення стану здоров`я позивач має право звернутись встановленим порядком до командування військової частини, у якій він проходить військову службу, з метою направлення на медичний огляд для визначення придатності до військової служби, однак докази подання ним відповідного рапорту за весь період служби також відсутні.

Враховуючи наведене, суд зазначає про відсутність підстав для визнання незаконним та скасування наказу в/ч НОМЕР_1 від 12.04.2023 №46-РС.

Щодо наказу в/ч НОМЕР_1 від 11.04.2023 №45-РС суд зазначає, що відповідно до довідки Чернігівського РТЦКтСП від 03.07.2023 №3312 вказаний наказ не містить посилань та кадрових рішень відносно позивача. Підставою для переміщення позивача по службі став наказ в/ч НОМЕР_1 від 12.04.2023 №46-РС (а.с. 60).

Обов`язковою умовою судового захисту є наявність порушених прав та охоронюваних законом інтересів безпосередньо позивача з боку відповідача, зокрема, наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

Оскільки наказ від 11.04.2023 №45-РС не стосується позивача та, відповідно, не порушує його прав та інтересів, у задоволенні позовних вимог про визнання його незаконним та скасування необхідно відмовити.

Щодо наказу Чернігівського РТЦКтСП від 24.04.2023 №200 суд зазначає, що він прийнятий на виконання наказу від 12.04.2023 №46-РС, який судом залишено в силі. За наведених обставин, підстави для визнання його незаконним та скасування також відсутні.

Щодо позовних вимог про визнання незаконними та скасування наказів від 14.04.2023 №104 та від 27.04.2023 №117, суд зазначає таке.

По-перше, вказані накази прийняті на виконання чинного наказу в/ч НОМЕР_1 від 12.04.2023 №46-РС.

По-друге, у зв`язку з неприбуттям ОСОБА_1 на шикування для убуття в іншу військову частину Чернігівським РТЦКтСП проведено службове розслідування щодо факту самовільного залишення ним частини.

Наказом начальника Чернігівського РТЦКтСП від 15.04.2023 №105 внесено зміни до наказу від 14.04.2023 №104 та скасовано як нереалізовані підпункти 2.4, 2.5 і 2.10 про виключення, зокрема позивача, зі списків особового складу центру. З 14.04.2023 ОСОБА_1 знято з фінансового та речового забезпечення, а з 15.04.2023 продовольчого забезпечення (а.с. 98).

Надалі, у зв`язку з фактом невибуття позивача до нового місця служби 12.05.2023 начальником Чернігівського РТЦКтСП за наслідками службового розслідування винесено наказ №132, яким внесено зміни до наказу від 27.04.2023 №117, а саме: скасовано як нереалізований підпункт 2.2 про виключення зі списків особового складу Чернігівського РТЦКтСП ОСОБА_1 . З 27.04.2023 позивача знято з усіх видів забезпечення (а.с. 63-68, 69).

Суд звертає увагу, що гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у наявності у особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу, встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Тобто, обов`язковою умовою судового захисту є наявність порушених прав та охоронюваних законом інтересів безпосередньо позивача з боку відповідача, зокрема, наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Враховуючи наведене та те, що станом на день вирішення справи по суті накази Чернігівського РТЦКтСП від 14.04.2023 №104 та від 27.04.2023 скасовані відповідачем 1 як нереалізовані, підстави для задоволення позову в цій частині відсутні.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідачів поновити позивача на попередній або за його згодою на іншій, не нижчій, ніж попередня, посаді, суд зазначає таке.

Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 звільнено з займаної посади на підставі чинного наказу в/ч НОМЕР_1 від 12.04.2023 №46-РС та з 27.04.2023 знято з усіх видів забезпечення у зв`язку з фактом самовільного залишення військової частини наказом начальника Чернігівського РТЦКтСП від 12.05.2023 №132 (а.с. 69), який позивачем не оскаржується.

За наведених обставин, підстави для задоволення вказаної позовної вимоги відсутні.

З огляду на наведене, суд вважає, що доводи позивача, якими він обґрунтовував свої позовні вимоги, не знайшли підтвердження під час судового розгляду справи та спростовуються матеріалами справи.

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, враховуючи вищевикладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити.

Щодо доводів відповідачів про недотримання позивачем строків звернення, суд зазначає, що вказане питання досліджувалось при вирішенні питання про відкриття провадження у справі і ухвалою суду від 23.06.2023 відповідний процесуальний строк ОСОБА_1 був поновлений. Підстави для відступу від вказаної позиції відсутні.

Керуючись статтями 227, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Чернігівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів, - військова частина НОМЕР_2 про визнання незаконними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 22 вересня 2023 року.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_8 , АДРЕСА_2 ).

Відповідач 1: Чернігівський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (, просп. Перемоги, буд. 141, м. Чернігів, 14013).

Відповідач 2: Військова частина НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_9 , АДРЕСА_3 ).

Третя особа: Військова частина НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_10 , АДРЕСА_4 ).

Суддя С.В. Бородавкіна