Справа № 752/10910/23
Суддя: Баранов О. І.
Дата ухвалення: 2023-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/698/6/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2023 р. Катеринопільський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Баранова О.І.,

секретаря Пугачовської Т.І.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції УПП в Кіровоградській області, інспектора взводу №1 роти №3 батальйону УПП в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Наконечного В`ячеслава Віталійовича, про скасування постанови серія ЕАС №6900234 від 27.04.2023 року у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції УПП в Кіровоградській області, інспектора взводу №1 роти №3 батальйону УПП в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Наконечного В`ячеслава Віталійовича про скасування постанови серія ЕАС №6900234 від 27.04.2023 року у справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 122 КУпАП, за вчинення якого на позивача було накладено штраф в розмірі 510 грн.

Обґрунтовуючи вимоги позову позивач зазначив, що відповідачем щодо нього 27.04.2023 року винесено постанову серії ЕАС №6900234 про притягнення до адміністративної відповідальності згідно ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. за порушення позивачем п. 11.4 ПДР України, а саме за те, що 27.04.2023 року позивач ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки "TOYOTA PROACE CITI VERSO" д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по автодорозі М12 в напрямку м. Кропивницький в Кіровоградській області. На певному відрізку автодороги, в дзеркало заднього виду помітив, що автомобіль із ввімкненими проблисковими маячками синього та червоного кольору сигналізує йому про зупинку. Після зупинки автомобіля, яким керував позивач, до нього підійшли дві особи в формі працівників поліції та один з них представився інспектором поліції Наконечним В.В. і повідомив, що причина зупинки даного автомобіля є порушення правил дорожнього руху, а саме, що позивач на автомобілі "TOYOTA PROACE CITI VERSO" д.н.з. НОМЕР_1 за декілька кілометрів потому перетнув подвійну суцільну лінію розмітки та виїхав на смугу для зустрічного руху, чим порушив п.11.4 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Позивач категорично заперечував допущення ним такого порушення, оскільки висновок поліцейського ґрунтується на відео доказах, а саме відеозапис із реєстратора, на якому не видно номерного знаку автомобіля, що здійснював маневр, не видно особу, яка на той час керувала даним автомобілем (а на момент зупинки автомобіля, яким керував ОСОБА_1 на певному відрізку дороги, в автомобілі знаходилась ще одна особа, яка також могла керувати даним автомобілем і так як на відеозаписі автомобіль, який здійснив маневр, зник з поля бачення камери на певний час, то за кермо могла сісти інша особа), а також не відомо, на який прилад здійснювався відеозапис і чи захищена в ньому інформація від втручання сторонніх осіб та чи не монтаж то взагалі. Також, на пред`явленому позивачу відеозаписі з власного телефону поліцейського відсутній час, дата та прив`язка до місця події.

А тому, ОСОБА_1 вважає даний відеозапис не допустимим доказом в даній справі та, відповідно, через відсутність інших матеріалів та доказів його вини, вважає рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП неправомірним, а дії інспектора Наконечного В.В. некомпетентними та упередженими.

Позивач просить суд скасувати постанову серія ЕАС №6900234 від 27.04.2023 року про адміністративне правопорушення, а провадження по справі закрити та скасувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

Крім того, позивач ОСОБА_1 просить поновити йому строк на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, зазначивши, що не подав до суду в десятиденний термін позовну заяву, оскільки ним було написано скаргу до УПП в Кіровоградській області на неправомірні дії старшого лейтенанта поліції Наконечного В.В. із проханням про скасування винесеної щодо нього постанови, на що позивач 18.05.2023 року отримав відповідь, в якій постанову ЕАС №6900234 було залишено без змін, а в діях інспектора Наконечного В.В. керівництвом УПП порушень не виявлено.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 05.06.2023 року вказаний адміністративний позов передано на розгляд до Катеринопільського районного суду Черкаської області.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.08.2023 року для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Баранова О.І.

Ухвалою Катеринопільського районного суду Черкаської області від 28.08.2023 року вказаний адміністративний позов прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні).

15.09.2023 року до суду від представника відповідачів за дорученням №18312/41/3/01-2022 від 19.12.2022 року - Негря О.В. надійшов відзив на позов, в якому останній позовні вимоги не визнає та просить у задоволенні позову відмовити, з огляду на те, що твердження позивача, викладені у позові, є безпідставними та необгрунтованими, а вимоги такими, що не підлягають задоволенню судом, виходячи з наступного.

27.04.2023 року о 18 год. 03 хв. 34 с. під час здійсненні патрулю екіпажем, в складі інспектора взводу №1 роти №3 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП старшим лейтенантом поліції Наконечним В.В. спільно з напарником було зафіксовано факт адміністративного правопорушення, а саме: водій ОСОБА_1 , на автомобільній дорозі М-30, 692 км, керував транспортним засобом "TOYOTA PROACE CITI VERSO" д.н.з. НОМЕР_1 , та на дорозі з двосторонім рухом, яка має дві смуги для руху в одному напрямку здійснив виїзд на призначений для зустрічного руху бік дороги, при цьому перетнувши подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки 1.3, чим порушив п.п. 11.4 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

На підтвердження вищевказаних обставин, до матеріалів адміністративної справи додано відеофіксацію безпосереднього факту вчинення правопорушення від 27.04.2023 року, що здійснювались на відеореєстратор службового транспортного засобу, а також розкадровку відеоряду вищезазначеного відеозапису у вигляді графічних зображень. Також зазначено, що відразу після фіксації адміністративного правопорушення поліцейські переслідували вказаний транспортний засіб аж до його повної зупинки. Представник відповідача наголошує, що відповідно до відеофіксації від моменту вчинення адміністративного правопорушення до зупинки транспортного засобу поліцейськими під керуванням позивача, авто не зупинялося, що виключає можливість заміни водія, як стверджує ОСОБА_1 .

Щодо пред`явлення відео з власного телефону інспектора у відзиві зазначено, що автореєстратор, який встановлений в службовому транспортному засобі працівників поліції, не має функції відтворення запису, а завантажується на інший електронний пристрій для відтворення запису.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно ст. 288 КУпАП, постанову посадової особи органу внутрішніх справ у справах про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено, зокрема, в районний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, визначеними КУпАП.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за ст. 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з п.2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (ч.2 ст. 33 КУпАП).

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 283 КУпАП, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Судом встановлено, що постановою серія ЕАС №6900234 від 27.04.2023 року позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. за порушення позивачем п. 11.4 ПДР України, а саме за те, що 27.04.2023 року о 18 год. 03 хв. по автомобільній дорозі М-30, 692 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "TOYOTA PROACE CITI VERSO" д.н.з. НОМЕР_1 , та на дорозі з двосторонім рухом, яка має дві смуги для руху в одному напрямку здійснив виїзд на призначений для зустрічного руху бік дороги, при цьому перетнувши подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки 1.3, чим порушив п.п. 11.4 Правил дорожнього руху України та таким чином вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Аналізуючи обґрунтованість позовних вимог суд приходить до такого.

Позивач наголошував, що правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП не здійснював, п.11.4 ПДР України не порушував та матеріали справи не містять доказів порушення ним правил дорожнього руху. В свою чергу позивач вважає, що відеозапис від 27.04.2023 року щодо факту вчинення ним правопорушення є не допустимим доказом в даній справі, оскільки на відео не видно номерного знаку автомобіля, що здійснював маневр, не видно особу, яка на той час керувала даним автомобілем (а на момент зупинки автомобіля, яким керував ОСОБА_1 на певному відрізку дороги, в автомобілі знаходилась ще одна особа, яка також могла керувати даним автомобілем і так як на відеозаписі автомобіль, який здійснив маневр, зник з поля бачення камери на певний час, то за кермо могла сісти інша особа).

Згідно з п.11.4 Правил дорожнього руху України на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги.

Вказаною нормою Правил дорожнього руху України врегульовано правило, згідно якого дозволяється рух транспортних засобів на дорогах із двостороннім рухом лише у попутному напрямку та заборона виїзду на призначений для зустрічного руху бік дороги, тобто рух в протилежному напрямку.

Частиною 2 ст.122 КУпАП, за якою було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідності, передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

При перегляді відеозапису з реєстратора службового автомобіля поліцейських, беззаперечно вбачається, що автомобіль позивача можливо ідентифікувати за реєстраційним номером. При цьому, запис відео є безперервним, що виключає можливість керування іншою особою та в повному обсязі спростовує твердження позивача про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, суд приходить до висновку, що інспектор взводу №1 роти №3 батальйону УПП в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Наконечний В.В. діяв у межах та у спосіб, передбачений чинним законодавством України, отже постанова про адміністративне правопорушення серія ЕАС №6900234 від 27.04.2023 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, є законною.

В частині вимог про закриття справи про адміністративне правопорушення суд зазначає наступне.

Повноваження вирішувати питання про закриття справи належать виключно органу (посадовій особі), що уповноважені розглядати такі справи. Адміністративний суд не може підміняти такий орган (посадову особу), та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу (посадової особи).

Вищевказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08.04.2020 року у справі № 337/346/17.

У зв`язку із викладеним, вимоги в частині закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення задоволенню не підлягають, оскільки не грунтуються на положеннях закону.

Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.2, 8, 9, 73-76, 242-246, 250, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови про адміністративне правопорушення серія ЕАС №6900234 від 27.04.2023 року.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції УПП в Кіровоградській області, інспектора взводу №1 роти №3 батальйону УПП в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Наконечного В`ячеслава Віталійовича, про скасування постанови серія ЕАС №6900234 від 27.04.2023 року у справі про адміністративне правопорушення- відмовити.

На підставі ч. 2 ст. 271 КАС України копії рішення невідкладно видати учасникам справи або надіслати їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 2 ст. 299 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий Баранов О.І.