Справа № 751/1764/23
Суддя: Овсієнко Ю. К.
Дата ухвалення: 2023-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№751/1764/23
Провадження №2-а/751/50/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2023 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Овсієнко Ю.К.,

за участю секретаря Бєлоусова Т.С.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернігівській області, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Чернігівській області ДПП, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 6603900 від 27.02.2023 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Позов мотивовано тим, що постановою інспектора роти №2 1-го батальйону Управління патрульної поліції в м. Чернігові Євстратенко Олексія Миколайовича серія ЕАС №6603900 від 27.02.2023 року його, ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. за ч.1 ст. 122 КУпАП за те, що 27.02.2023 року о 09:50:59 годині в м. Чернігові по вул. Магістратська, 1, керуючи транспортним засобом AUDI 07, номерний знак НОМЕР_1 , здійснив рух по тротуару, чим порушив вимоги п. 11.13 ПДР України.

Вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною з наступних підстав.

27.02.2023 року о 09:50 год. він, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом AUDI Q7, номерний знак НОМЕР_2 , здійснив зупинку для подальшої стоянки на краю тротуару в м. Чернігові по вул. Магістратська, 1. Він це зробив свідомо, адже відповідно до п. 15.10 «в» ПДР стоянка забороняється на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2м. Керував він саме легковим автомобілем AUDI Q7.

Пояснює, що відразу після зупинки до нього підійшов інспектор ОСОБА_2 , котрий спитав у нього, чому він здійснив рух тротуаром. У відповідь він йому повідомив, що він здійснив рух тротуаром виключно для того, щоб поставити авто на стоянку, переконавшись в тому, що він залишає більше 2-ох метрів для проходу пішоходам, у відповідності до п. 15.10 «В» ПДР.

Також він довів до відома інспектора ОСОБА_2 судову практику стосовно аналогічної ситуації, коли інспектори патрульної поліції притягували водія до відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАПІ за порушення п.11.13 ПДР (Постанова Верховного Суду України від 07 листопада 2019 року №524/9162/16-а). Він процитував, що в п.32 вищезазначеної Постанови зазначено, що очевидним і зрозумілим є те, що здійсненню стоянки легкового автомобіля у межах вимог п. 15.10 «в» ПДР, тобто на краю тротуару, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2м, передує рух, пов?язаний із заїздом на таке місце, а після закінчення - рух, пов?язаний із виїздом автомобіля з такого місця стоянки. Також він ознайомив інспектора Євстратенко О.М. з п.33 цієї ж Постанови, в якому зазначено, що рух автомобіля тротуаром, пов?язаний із заїздом/виїздом на місце стоянки у межах п. 15.10 «в» ПДР, не може містити склад порушення п. 11.13 вказаних правил. Але його законні доводи були відкинуті інспектором Євстратенко О.М., котрий не взяв їх до уваги під час розгляду справи та притягненню його до адміністративної відповідальності

Отже, ОСОБА_1 не погоджується із зазначеним рішенням інспектора, бо вважає себе невинним, постанову серія EAC №6603900 від 27.02.2023 року необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку невідповідністю висновків інспектора фактичним обставинам справи.

Ухвалою Новозаводського районного суду від 20 березня 2023 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

08.05.2023 від представника відповідача Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову. Вважає, що позивач здійснив рух по тротуару на транспортному засобі, який не застосовувався для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, з урахуванням наявності стоянки біля Центрального ринку, то за таких умов позивач порушив вимоги п. 11.13 ПДР. Також, вказує, що ОСОБА_2 є уповноваженим працівником підрозділу патрульної поліції Національної поліції, проходить службу на посаді інспектора взводу №1 роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції, має спеціальне звання старший лейтенант поліції, а отже, у відповідності до ст. 222 КУпАП має право розглядати справи про адміністративні правопорушення, зокрема, за ч. 1 ст. 122 КУПАП. Зазначає, що матеріалами справи, зокрема відеозаписом, підтверджено саме рух по тротуару, паркування автомобіля біля дорожнього знаку 5.38.1 «Пішохідний перехід», що зменшує оглядовість для інших учасників дорожнього руху, постанова містить всі складові, передбачені ст. 283 КУпАП, а також поліцейським не порушено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а, відтак, за таких обставин, вважають, що в даному випадку відсутні підстави для застосування як аналогії постанови Верховного Суду по справі № 524/9162/16-а від 07.11.2019.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що поліцейським взводу №1 роти №2 БУПП в Чернігівській області ДПП Євстратенко О.М. 27.02.2023 року було складено постанову серії ЕАС № 6603900 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340 грн. (а.с.6).

Зі змісту постанови слідує, що ОСОБА_1 27.02.2023 року о 09:50:59 годині в м. Чернігові по вул. Магістратська, 1, керуючи транспортним засобом AUDI 07, номерний знак НОМЕР_1 , здійснив рух по тротуару, чим порушив вимоги п. 11.13 ПДР України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 9-10 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

У відповідності до ст. 251 КУпАП України доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

За вимогами ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання, зокрема, чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката (пункт 5).

З дослідженого відеозапису розгляду справи про адміністративне правопорушення, наданого відповідачем, вбачається, що екіпажем патрульної поліції під час несення служби був помічений транспортний засіб під керуванням позивача. Проте з вказаного відеозапису вбачається, що позивачем здійснено саме стоянку легкового автомобіля у межах вимог п. 15.10 «в» ПДР, а не рух по тротуару, як зазначено в оскаржуваній постанові.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п. 11.13 ПДР, забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших під`їздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1-26.3 цих Правил.

Згідно з п. 26.1 ПДР, пішоходам дозволяється рухатися у житловій та пішохідній зоні як по тротуарах, так і по проїзній частині. Пішоходи мають перевагу перед транспортними засобами, але не повинні створювати безпідставних перешкод для їхнього руху.

Відповідно до п. 26.3 ПДР, у пішохідну зону в`їзд дозволяється лише транспортним засобам, що обслуговують громадян і підприємства, які розташовані у зазначеній зоні, а також транспортним засобам, що належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, чи автомобілям (мотоколяскам), позначеним розпізнавальним знаком «Інвалід», якими керують водії-інваліди. Якщо до об`єктів, розташованих на цій території, є інші під`їзди, водії повинні користуватися лише ними.

Згідно з п. 15.10 «в» ПДР, стоянка забороняється на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 метри.

Відповідно до п. 1.10 ПДР, стоянка - припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу; тротуар - елемент дороги, призначений для руху пішоходів, який прилягає до проїзної частини або відокремлений від неї газоном.

Так, здійсненню стоянки легкового автомобіля у межах вимог п. 15.10 «в» ПДР, а саме на краю тротуару, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 метри, передує рух, пов`язаний із заїздом на таке місце, а після її закінчення - рух, пов`язаний із виїздом автомобіля з такого місця стоянки.

Враховуючи вказане вище, рух автомобіля тротуаром, під керуванням позивача пов`язаний із заїздом/виїздом на місце стоянки у межах вимог п. 15.10 «в» ПДР, не може містити склад порушення п. 11.13 ПДР.

В спірних правовідносинах, порушення правил стоянки автомобіля не може бути кваліфіковано за п. 11.13 ПДР.

Крім того, відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що відповідачем не дотримано вимог щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, що призвело до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статті 268 КУпАП, та є підставою скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАС № 6603900.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, судом встановлено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, відповідачем не доведено правомірності складання ним постанови, а тому суд вважає за доцільне надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу, для виконання вимог статті 245 КУпАП.

Враховуючи наведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд доходить переконання про наявність достатніх підстав для скасування постанови серії ЕАС № 6603900 від 27.02.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Виходячи з наведеної норми, суд вважає за необхідне стягнути з бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору.

На підставі викладеного, Конституції України, ст.ст. 7, 122, 245, 251, 268, 278, 280, 283, 287, 288, 293 КУпАП, та керуючись ст.ст. 72, 73, 76, 77, 90, 94, 139, 241-246, 250, 257, 262, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернігівській області ДПП, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 6603900. від 27.02.2023 року, винесену поліцейським взводу №1 роти №2 БУПП в Чернігівській області ДПП Євстратенком Олексієм Миколайовича про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн., і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (, адреса: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3) на користь ОСОБА_1 понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ю.К. Овсієнко