Справа № 755/13621/23
Суддя: Слободянюк А. В.
Дата ухвалення: 2023-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №: 2-а/755/260/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" вересня 2023 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Слободянюк А.В., перевіривши адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови, -

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява.

Вивчивши подані матеріали, вважаю за необхідне подану заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, відповідно до ст. 169 КАС України, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів даної позовної заяви, позивач звернувся до суду із вимогами про скасування постанови щодо притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 286 ч. 2 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Так, як вбачається з матеріалів справи, оспорювана позивачем постанова - була постановлена 07 червня 2023 року. Дана постанова була ухвалена відносно адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого в автоматичному режимі. Як зазначає позивач, наведена постанова не направлялась відповідачем на його адресу, а тому він отримав її 23 серпня 2023 року на електронну пошту, як відповідь на його скаргу, адресовану відповідачу.

Як встановлено судом з наданого позивачем скрін-шоту, позивач дійсно отримав вказану постанову засобами електронного зв`язку 23 серпня 2023 року.

Тобто, з урахуванням вищенаведених положень закону, десятиденний строк оскарження зазначеної постанови, відраховується з моменту її отримання (вручення) позивачем.

Так, за змістом ч. 1 ст. 120 КАС України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ч. 5 ст. 120 КАС України, останнім днем строку, який закінчується вказівкою на певний день, вважається цей день.

Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день (ч. 6 ст. 120 КАС України).

Тобто, з огляду на вказані положення закону, враховуючи норму ч. 2 ст. 286 КАС України, вбачається, що позивач пропустив строк для пред`явлення даного позову до суду, адже граничний строк для його подання, був - 04 вересня 2023 року, а позивач звернувся до суду із наведеною позовною засобами поштового зв`язку - 07 вересня 2023 року, про що свідчать відомості на конверті, в якому була направлена дана позовна заява.

Згідно ч. 1 ст. 121 КАС, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Крім того, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку (ч. 1 ст. 123 КАС України).

Так, з урахуванням того, що позивачем було подано дану позовну заяву після закінчення строку, встановленого ч. 2 ст. 286 КАС України для її подання, в порушення вищенаведених норм статей, заявником не надано до суду відповідної заяви про поновлення пропущеного строку для звернення до адміністративного суду з даним позовом, із зазначенням у ній поважних причин пропуску такого строку та наданням відповідних доказів, які підтверджують поважність наведених причин.

Крім того, суд зазначає, що згідно ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як вбачається з матеріалів позову, позивачем не було сплачено судовий збір за його подання. При цьому, ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 18 вересня 2023 року було відхилено клопотання позивача про відстрочку йому сплати судового збору у даній справі, до ухвалення рішення суду по суті заявлених позовних вимог.

Тобто в даному випадку позивачу необхідно сплатити судовий збір за пред`явлення наведеної позовної заяви на загальних підставах, визначених законом.

Так, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який пред`явлено фізичною особою, сплачується судовий збір в сумі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом з тим, згідно правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року в справі № 543/775/17, за системного, цільового та граматичного тлумачення до наведеного законодавчого регулювання відносин, пов`язаних зі сплатою судового збору, Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначає, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КпАП України, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону України «Про судовий збір».

При цьому, як наголошено у вказаній постанові, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Отже, враховуючи наведені норми закону, а також те, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2023 року становить 2684 грн., з огляду на наведену позицію Великої Палати Верховного Суду, за заявлену у адміністративній позовній заяві вимогу немайнового характеру, позивачу необхідно сплатити судовий збір у сумі 536,80 грн.

Зазначений судовий збір необхідно сплатити за наступними реквізитами Дніпровського районного суду м. Києва:

Отримувач коштів ГУК у м.Києві/Дніпров.р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783

Банк отримувача Казначейство України(ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA0026005

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Разом з тим, як визначено ч. 4 ст. 160 КАС України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 94 КАС України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до вимог ч. 2,4 ст. 94 КАС України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Зазначаючи про належність засвідчення копії суд вказує, що копія має бути належної якості, щоб на ній можна було прочитати весь текст документа, чітко було видно всі реквізити, поля документа не було порушено, з відміткою про засвідчення копії документа, особою, яка його посвідчує, яка складається: зі слів "Згідно з оригіналом", назви та особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису, та печатки (для нотаріального завірених копій, копій, що подаються адвокатом як представником (за наявності такої печаті), чи які подаються юридичними особами публічного та приватного права).

Згідно абз. 2 ч. 5 ст. 94 КАС України, учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Разом з тим, додані до позовної заяви документи, всупереч вимогам абз. 2 ч.5 ст. 94 КАС України, не завірені позивачем належним чином.

У відповідності до ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, оскільки позивачем не дотримані вищенаведені положення КАС України, позовна заява має бути залишена без руху відповідно з наданням заявникові строку для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 25, 123, 160, 161, 169 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали та попередити що у разі невиконання ухвали у визначений термін, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: А.В. Слободянюк