Справа № 160/10246/23
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Лозицької І.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, в якому просить суд:
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач направив запит до Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області на отримання публічної інформації, у якому просив, відповідь надати у письмовому вигляді та направити на поштову адресу: АДРЕСА_1 , у строк передбачений Законом України «Про доступ до публічної інформації». Однак, відповідь Ради на запит у письмовому вигляді на ім`я позивача не надходила. Водночас, 20.12.2022 року, у себе на електронній пошті позивач виявив відповідь від виконавчого комітету Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області на Запит (лист від 19.12.2022 року, № 03-09/11/3720). Позивач вважає, що відповідь (лист) на запит і була надана позивачу, однак несвоєчасно та не у письмовому вигляді, як просив позивач, а також не отримав запитуваної публічної інформації. Вважає, що право особи на доступ до публічної інформації включає в себе не тільки право на отримання відповідної інформації, а й право на своєчасність її отримання, у зв`язку з чим звернувся до суду з позовм.
Ухвалою суду від 17.05.2023 року було відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, а також встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позов та докази на його обґрунтування.
Заперечуючи проти позову, відповідач - Слобожанська селищна рада Дніпровського району Дніпропетровської області надіслала свій відзив на позов, який долучений до матеріалів справи. В обґрунтування своїх заперечень проти позову відповідач - Слобожанська селищна рада Дніпровського району Дніпропетровської області зазначає, що Слобожанська селищна рада позов не визнає в повному обсязі, вважає позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Так, від позивача надійшов запит на інформацію від 07.12.2022 року на який відповідачем листом від 19.12.2022 року №03-09/11/683, тобто на 5 робочий день після отримання запиту, надано позивачу відповідь на запит. Зазначену відповідь відповідачем надіслано засобами електронного зв`язку на електронну адресу, яка була вказана позивачем у запиті, 07.12.2022 року з офіційної електронної пошти виконавчого комітету Слобожанської селищної ради. Відповідач спростовує доводи позивача стосовно того, що запит на інформацію від 07.12.2022 р. отримано 10.12.2022 р., оскільки 10.12.2022 р., це є суббота, який не є робочим днем. Працівники виконавчого комітету Слобожанської селищної ради відповідно до розпорядження селищного голови 12.11.2021 р. №360-р отримують поштову кореспонденцію щопонеділка та реєструють її протягом доби. Отже, запит на інформацію позивача не міг бути отриманий в суботу 10.12.2022 р. Також відповідач вказує, що в умовах систематичної загрози ракетних обстрілів та під час тривог усі відділення Укрпошти не працюють. Разом з тим, через зазначені обстріли були запроваджені аварійні екстрені та стабілізаційні відключення світла по всій території України, в тому числі в смт.Слобожанське Дніпровського району. Відповідь на запит позивача була сформована та з метою забезпечення гарантованого права на отримання інформації та документів, розпорядником яких є Слобожанська селищна рада в умовах тривог та систематичних відключень світла, відповідачем було вжито всіх можливих заходів щодо надання відповіді на запит позивача, шляхом направлення листа засобами електронного зв`язку на електронну адресу, яку позивач вказав у своєму запиті.
При цьому, відповідачем - Слобожанською селищною радою Дніпровського району Дніпропетровської області заявлено клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду через зловживання позивачем процесуальними правами. В обґрунтування заявленого клопотання відповідач вказує, що позивач зловживає своїм процесуальним правом шляхом подання позовів у спорі, які мають очевидно штучний характер. У зв`язку з великою кількістю запитів від позивача та з метою недопущення обмеження права громадянина ОСОБА_1 на доступ до публічної інформації, Слобожанською селищною радою було численну кількість разів запрошено його до приміщення ради для надання доступу для ознайомлення з документами та інформацією та можливість зробити необхідні фотокопії. Проте, таке запрошення було проігнороване. Надіславши 114 запитів на доступ до публічної інформації позивач, не маючи на меті наміру фактичного отримання запитуваних документів та інформації, здійснює судове оскарження кожного надісланого запиту, що призводить до значного фінансового тягару на місцевий бюджет (сплата судового збору, судових витрат на професійну правничу допомогу), навантаження на роботу відповідача (написання значної кількості відзивів, клопотань) та роботу Дніпропетровського окружного адміністративного суду (розгляд справ). Таке зловживання є неприпустимим та не відповідає завданням адміністративного судочинства, визначеного ст. 2 КАС України.
Ухвалою суду від 22.09.2023 року у задоволенні клопотання Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про залишення адміністративного позову без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.
Відповідачем подано клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, обґрунтовуючи тим, що сума компенсації витрат на правову допомогу має бути співмірною зі складністю справи, витраченого адвокатом часу та реальності дій, що вчинені ним на підготовку судового процесу.
Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, прийшов до таких висновків.
Судом встановлено, що 07.12.2022 року позивач звернувся до Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області із запитом на інформацію згідно зі ст.19 Закону України «Про доступ до публічної інформації», в якому просив надати наступну публічну інформацію:
1. Прошу надати повний перелік комунальних підприємств Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, з зазниченням ПІБ керівників, графіку прийому ними громадян та відповідних адрес.
2. ??Прошу падати повний перелік звітів про виконання фінансових планів комунальних підприємств Слобожанської селищної ради, із зазначенням назв, дат та номерів, за період з 01.01.2020 по 07.12.2022 року.
Відповідь на цей запит у письмовому вигляді прошу направити на поштову адресу: АДРЕСА_1 , у строк, передбачений Законом України «Про доступ до публічної інформації».
Листом від 19.12.2022 за № 03-09/11/3720 Слобожанською селищною радою Дніпровського району Дніпропетровської області на запити позивача № б/н від 07.12.2022 р., № б/н від 05.12.2022 р., № б/н від 08.12.2022 р , повідомлено позивачу про розгляд вказаних запитів та зазначено інформацію наступного змісту:
«Щодо переліку комунальних підприємств Слобожанської селищної ради надаємо наступну інформацію:
1. КП «Керуюча компанія «Перспектива» Слобожанської селищної ради» - керівник підприємства Ніколенко Алла Павлівна ;
2. КП «Керуюча компанія «Господар» Слобожанської селищної ради» - керівник підприємства Коновал Олег Володимирович ;
3. КП «Керуюча компанія «Житловик» Слобожанської селищної ради» - керівник підприємства Шевченко Геннадій Анатолійович ;
4. КП «Слобожанська селищна спеціалізована ритуальна служба» - керівник компанії - Шикула Гліб Михайлович;
5. КП «Бюро технічної інвентаризації» Слобожанської селищної ради - керівник компанії Кондрашина Ольга Володимирівна.
Графік прийому громадян визначається комунальними підприємствами, тому для отримання такої інформації Ви можете звернутись до останніх безпосередньо.
Щодо надання повного переліку звітів про виконання фінансових планів коунальних підприємств Слобожанської селищної ради визначаємо наступне.
Відповідно до ст. 78 Господарського кодексу Украхни (далі - Кодекс) обов`язковому оприлюдненню комунальними унітарними підприємствами підлягає квартальна, річна, фінансова звітність комунального унітарного підприємства за останні три роки, включаючи (за наявності) видатки на виконання некомерційних цілей державної політики та джерела їх фінансування.
Комунальні підприємства на виконання ст.78 Кодексу надають органу, до сфери управління якого належать підприємства фінансові звіти. Дані фінансові звіти, після отримання уповноваженим органом, передаються на розгляд засіданням ради та виконавчого комітету.
Надати номери та дати відповідних звітів про виконання фінансових планів підприємств не с можливим, адже основним критерієм останнього є не номер та дата звіту, а період його виконання».
Копія відповіді від 19.12.2022 за № 03-09/11/3720 на запит була направлена відповідачем засобами електронного зв`язку на електронну пошту позивача «ІНФОРМАЦІЯ_2» ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначену у запиті.
Вважаючи бездіяльність відповідача щодо ненадання відповіді на запитувану інформацію та з порушенням встановленого законом строку, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Надаючи правову оцінку викладеному вище, суд виходить з наступного.
У відповідності до частини 2 статті 6 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.
Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк (стаття 40 Конституції України).
Відповідно до статей 1, 4 цього Закону інформація - будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді; документ - матеріальний носій, що містить інформацію, основними функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі.
Суб`єктами інформаційних відносин є: фізичні особи; юридичні особи; об`єднання громадян; суб`єкти владних повноважень.
Об`єктом інформаційних відносин є інформація.
Кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб (стаття 5 Закону № 2657-XII).
За змістом частини першої статті 6 Закону № 2657-XII право на інформацію забезпечується, зокрема, обов`язком суб`єктів владних повноважень інформувати громадськість та медіа про свою діяльність і прийняті рішення; обов`язком суб`єктів владних повноважень визначити спеціальні підрозділи або відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації.
Відповідно до статті 7 цього Закону право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб`єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб`єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.
Спеціальним законом, який визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес, є Закон України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 р. №2939-VI (далі - Закон №2939-VI).
Метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб`єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації.
Згідно преамбулою Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 р. № 2657-XII (далі - Закон №2657-XII) цей Закон регулює відносини щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації.
Відповідно до ч.1 ст.1 Закону №2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.
Отже, визначальним для публічної інформації є те, що вона заздалегідь зафіксована будь-якими засобами та на будь-яких носіях та знаходилась у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації.
Відповідно до частини другої ст.1 Закону №2939-VI публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.
Такі випадки встановлені частиною першою ст.6 Закону №2939-VI, згідно з якою публічною інформацією з обмеженим доступом, є: 1) конфіденційна інформація; 2)таємна інформація; 3) службова інформація.
Згідно з ч.2 ст.6 Закону №2939-VI обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи кримінальним правопорушенням, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.
Статтею 12 Закону №2939-VI передбачено, що суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3)структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.
При цьому, пунктом 1 частини першої статті 13 Закону №2939-VI визначено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема, суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.
Згідно з п.6 ч.1 ст.14 Закону №2939-VI розпорядники інформації зобов`язані, зокрема, надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.
Відповідно до частини 1 статті 19 Закону №2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.
Частинами 2-5 статті 19 Закону №2939-VI передбачено, що запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Письмовий запит подається в довільній формі. Запит на інформацію має містити: 1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; 2)загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.
Згідно із статтею 20 Закону №2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
У разі якщо запит на інформацію стосується інформації, необхідної для захисту життя чи свободи особи, щодо стану довкілля, якості харчових продуктів і предметів побуту, аварій, катастроф, небезпечних природних явищ та інших надзвичайних подій, що сталися або можуть статись і загрожують безпеці громадян, відповідь має бути надана не пізніше 48 годин з дня отримання запиту.
Клопотання про термінове опрацювання запиту має бути обґрунтованим.
У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
Згідно з ч.1 ст.22 Закону №2939-VI розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.
З аналізу наведеного слідує, що розпорядник публічної інформації може (і має своїм обов`язком) надати тільки ту публічну інформацію, яку він, з огляду на свій правовий статус, створив та яка певним чином задокументував/відобразив на матеріальних носіях інформації і якою він (розпорядник) володіє.
Тобто, розпорядник може надати ту інформацію, яка вже існує і заздалегідь зафіксована на будь-яких носіях. Вжиття заходів для того, щоб створити інформацію, якої у володінні розпорядника немає, але щодо якої подано інформаційний запит, не охоплюється поняттям доступу до публічної інформації, а тому не покладає на розпорядника (додаткових) зобов`язань та/або відповідальності за надання/ненадання запитувачу такої інформації.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі №9901/925/18.
Відповідно до статті 23 цього Закону рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.
Запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.
Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку про те, що визначальною ознакою публічної інформації є те, що вона по своїй суті є заздалегідь готовим зафіксованим на певному носії продуктом. Отримувати або створювати такий продукт може виключно суб`єкт владних повноважень у процесі виконання своїх обов`язків. Запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.
При цьому, законодавець зобов`язує розпорядника інформації надати відповідь на письмовий запит запитувача інформації не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту, яка має бути повною, достовірною та точною або мотивовану відмову у наданні запитуваної інформації, у разі наявності підстав, визначених статтею 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації».
Велика Палата Верховного Суду неодноразово зауважувала (постанови від 27 лютого 2020 року в справі № 800/304/17, від 01 квітня 2021 року в справі № 9901/183/20, від 10 лютого 2022 року в справі №9901/369/21), що протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень необхідно розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, що полягає (проявляється) в неприйнятті рішення чи в нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.
В ході судового розгляду встановлено та матеріалами справи підтверджено, що запит на публічну інформацію від 07.12.2022 р. було надіслано позивачем засобами поштового зв`язку та отримано Слобожанською селищною радою Дніпровського району Дніпропетровської області 10.12.2022 р. та зареєстровано за 12.12.2022 р. вх. № ПІ-53 (оскільки 10.12.2022 р. був вихідним днем), про що свідчить штамп вхідної кореспонденції на запиті.
Листом від 19.12.2022 за № 03-09/11/3720 Слобожанською селищною радою Дніпровського району Дніпропетровської області на запити позивача №б/н від 07.12.2022 р., повідомлено позивачу про розгляд вказаного запиту.
Копія відповіді від № 03-09/11/3720 від 19.12.2022 р. була направлена відповідачем засобами електронного зв`язку на електронну пошту позивача, зазначену ним у запиті від 07.12.2022 р.: «ІНФОРМАЦІЯ_2» 20.12.2022 р. о 11:15 год.
З огляду на викладене, суд не вбачає протиправної бездіяльності з боку відповідача щодо несвоєчасного розгляду його запиту №б/н від 07.12.2022 р.
Разом з тим, доказів надіслання вказаної відповіді на поштову адресу позивача, вказану ним у запиті, відповідачем не надано, а матеріали справи не містять.
Суд звертає увагу, що запитувач у запиті від 07.12.2022 виклав прохання відповідь на цей запит направити на поштову адресу: АДРЕСА_1 , саме письмовому вигляді.
Проте, з наданих суду доказів вказана відповідь відповідачем направлена лише на електронну пошту, чим на переконання суду, допущено порушення прав позивача на отримання інформації саме у письмовій формі на вказану ним поштову адресу.
З огляду на викладене, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії відповідача щодо не направлення відповіді № 03-09/11/3720 від 19.12.2022 р. на поштову адресу: АДРЕСА_1 , зазначену у запиті на інформацію від 07.12.2022 р.
Щодо змісту наданої відповіді на запит, суд зазначає наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач у своєму запиті від 07.12.2022 р. просив відповідача надати наступну публічну інформацію:
1. Прошу надати повний перелік комунальних підприємств Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, з зазниченням ПІБ керівників, графіку прийому ними громадян та відповідних адрес.
2. Прошу падати повний перелік звітів про виконання фінансових планів комунальних підприємств Слобожанської селищної ради, із зазначенням назв, дат та номерів, за період з 01.01.2020 по 07.12.2022 року.
Як вбачається зі змісту відповіді № 03-09/11/3720 від 19.12.2022 р., відповідачем надано відповідь по суті запиту.
Приписи статті 3 Закону №2939-VI встановлюють гарантії права на доступ до публічної інформації, серед яких це право гарантується зокрема максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації (пункт 3 вказаної статті).
Відповідно до Конвенції Ради Європи про доступ до офіційних документів, що її ратифіковано із заявами Законом України «Про ратифікацію Конвенції Ради Європи про доступ до офіційних документів» від 20 травня 2020 року №631-IX (далі - Конвенція РЄ), Україна взяла на себе відповідальність із виконання зобов`язань щодо забезпечення гарантій права кожному, без дискримінації за будь-якою ознакою, на доступ, зокрема до публічної інформації, за вимогою до офіційних документів, що знаходяться в розпорядженні державних органів (частина перша статті 2).
Приписи статті 5 Конвенції РЄ передбачають опрацювання запитів про доступ до офіційних документів. Зокрема згідно із частиною другою цієї статті запит про доступ до офіційного документу розглядається будь-яким державним органом, в розпорядженні якого знаходиться документ. Якщо державний орган не має у розпорядженні запитуваного офіційного документу або якщо він не уповноважений опрацьовувати цей запит, він повинен, коли це можливо, спрямувати запит чи заявника до компетентного державного органу.
Згідно з частиною першою статті 5 Конвенції РЄ державний орган сприяє заявнику, наскільки це практично можливо, ідентифікувати запитуваний офіційний документ.
Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції РЄ визначено форми доступу до офіційних документів: «У разі надання доступу до офіційного документу заявник має право обрати чи ознайомитися з оригіналом або копією, чи отримати копію цього документу в будь-якій доступній формі або форматі за своїм вибором, якщо тільки висловлене побажання не є невиправданим».
При цьому, розпорядник інформації повинен керуватися принципом добросовісності і розсудливості та не застосовувати формалістичний підхід до вирішення питання, а максимально сприяти (на вимогу) запитувачу, наскільки це практично можливо, у доступі до публічної інформації, гарантованої статтею 10-1 Закону №2939-VI.
Поряд з цим, суд звертає увагу, що позивач як запитувач інформації з отриманням від відповідача відповіді від 19.12.2022 р. № 03-09/11/3720 був обізнаний із його змістом.
-мета запитувача: необхідно встановити, чи справді отримання інформації є необхідним для реалізації запитувачем інформації його функції зі сприяння публічній дискусії з суспільно важливих питань, і чи справді ненадання інформації створить суттєву перешкоду свободі вираження поглядів;
-характер запитуваної інформації: інформація, дані або документи, щодо яких вимагається доступ, повинні відповідати вимогам трискладового тесту, тобто збиратися в цілях задоволення саме суспільного інтересу;
-особлива роль запитувача інформації в отриманні та поширенні її серед громадськості: розраховувати на захист свого права на доступ можуть, насамперед, журналісти, науковці, громадські активісти, зокрема блогери та популярні користувачі соцмереж, громадські організації, діяльність яких пов`язана з питаннями, що становлять суспільний інтерес, а також автори творів з означених питань;
-готовність і доступність запитуваної інформації: надання інформації не повинно накладати на державні органи надмірного тягаря зі збирання й обробки даних.
Тягар доведення дотримання вказаних критеріїв покладається на запитувача інформації, що у спірних правовідносинах не доведено позивачем.
Аналіз приписів Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.
З огляду на викладене, з урахуванням наведених законодавчих норм та встановлених обставин, суд вважає, що підстави для визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо надання неповної і несвоєчасної інформації за запитом від 07.12.2022 р. відсутні.
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Враховуючи викладене, на підставі наданих доказів у їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.
У відповідності до частини третьої статті 139 КАС України судові витрати у вигляді сплаченої суми судового збору підлягають стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 536,80 грн.
Зважаючи на викладене, судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем при зверненні до суду з цією позовною заявою у розмірі 536,80 грн., підлягають стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.
Керуючись статтями 9, 72-77, 139, 241-243, 245-246, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 22.09.2023 року.

Суддя І.О. Лозицька