Справа № 387/1062/23
Суддя: Майстер І. П.
Дата ухвалення: 2023-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 387/1062/23
Номер провадження по справі 2-а/387/16/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2023 року смт Добровеличківка

Добровеличківський районний суд, Кіровоградської області, в складі:

головуючого судді Майстера І. П.

за участю секретаря судового засідання Косюг І.В.

розглянувши в письмовому провадженні в залі судових засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області адміністративну справу за позовом представника позивача Щедрова Володимира Володимировича в інтересах ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Представник позивач звернувся до суду з позовом в інтересах позивача ОСОБА_1 до відповідачів про скасування постанов про визнання протиправними та скасування постанов у справі про адміністративне правопорушення, в якій зазначив, що постановою Державної служби України з безпеки на транспорті серії АА № 00009379 від 08.06.2023 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі 17000,00 гривень. Зі змісту постанови 03.05.2023 о 15 годині 43 хвилини по автомобільній дорозі Н-01 Київ-Знам`янка, км 198+300, він допустив рух транспортного засобу VOLVO FH 460, реєстраційний знак НОМЕР_1 із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п.22.5 ПДР, зокрема перевищення загальної маси транспортного засобу на 10,171% (1,17 тон), при дозволеному максимальному навантаженні на вісь 11,5 тон. Крім того постановою Державної служби України з безпеки на транспорті серії АА № 00009391 від 08.06.2023 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 гривень. Згідно з постановою 03.05.2023 о 19 годині 43 хвилини по автомобільній дорозі Н-01 Київ-Знам`янка, км 206+200, позивач допустив рух транспортного засобу VOLVO FH 460, реєстраційний знак НОМЕР_1 , із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п.22.5 ПДР, зокрема перевищення загальної маси транспортного засобу на 11,757% (1,352 тон), при дозволеному максимальному навантаженні на вісь 11,5 тон. З вказаними постановами він не погоджується, вважає їх незаконними, необґрунтованими та просить її скасувати, а провадження у справі закрити оскільки того дня його транспортний засіб рухався з напівпричепом BENALU TF 34C-13RA , державний номер НОМЕР_2 . З фото транспортного засобу, що є в електронній формі оскаржуваних постанов за QR посиланням зазначених на них з`ясовано, що транспортний засіб рухається у складі з напівпричепом, а отже усупереч норм чинного законодавства в оскаржуваній постанові не зафіксовано у якому складі здійснював рух відповідний тягач. Вказані правопорушення зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою комплексних технічних засобів марки WIM 9,9 та WIM 10,10, строк повірки яких закінчився у червні 2022 року. Постановою КМУ від 05.04.2022 №412 "Деякі питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного стану" скасовано постанову від 07.04.2023 №440 "Деякі питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного стану", тому результати зважування цими засобами не можуть бути належним і допустимим доказом вчинення правопорушення. Крім того, притягнення позивача до адміністративної відповідальності за одне і те саме адміністративне правопорушення двічі позивача ( за постановою серії АА №00009379 від 08.06.2023 та АА №00009391 від 08.06.2023) є порушення принципу юридичної відповідальності. Також у оскаржуваних постановах не зафіксовано необхідних даних, які мають бути зафіксовані відповідно до норм чинного законодавства. Тому сторона позивача, вважає, що матеріали справи не містять достатніх доказів і допустимих доказів вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення. Вказані постанови є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, а тому позивач звернувся до суду з цим позовом. Крім того того позивач просив стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати на оплату правничої допомоги у розмірі 6000,00 грн та судового збору, в розмірі 536,80 гривень.

Відповідач Державної служби України з безпеки на транспортіналежним чином повідомлявся та від представника до суду 17.07.2023 надійшов відзив згідно з яким, відповідач просить відмовити у задоволенні позову, оскільки позивач допустив перевищенням навантаження на одну вісь транспортного засобу за постановою АА№00009379 від 08.06203 становить 10,171% та за постановою АА№00009391 від 08.06203 становить 11,757% , чим порушив ч.2 ст. 132 КпАП України. Вказані правопорушення зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою комплексних технічних засобів марки WIM 9,9 та WIM 10,10 та відповідають вимогам встановленим чинним законодавством України. Позивач звертає увагу, що постанова КМУ від 05.04.2022 №412 "Деякі питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного стану" скасована постановою від 07.04.2023 №440 "Деякі питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного стану", а тому результати зважування не можуть бути належними та допустимими. Одна п. 5 Постанови №440 передбачено, що ця постанова набирає чинності через 30 календарних днів з дня її опублікування, а тому останнім днем строку її дії є 04.05.2023. Правопорушення за вказаними постановами відбулось 03.05.2023, а тому станом на момент виникнення спірних правовідносин Постанова №412 від 05.04.2022 діяла, а тому результати зважування транспортного засобу є належними та допустимими. Також представник відповідача зазначив, що адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 132-1 КпАП України не мають ознак триваючого правопорушення. Також у відповідності до ч.2 ст. 258 КпАП України, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.132-1 КпАП України та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі забезпечує автоматизоване формування проєкту постанови про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою автоматичних пунктів, відповідно до законодавства, що унеможливлює втручання уповноважених посадових осіб Державної служби України з безпеки на транспорті. Крім того, представник відповідача зазначив, що до позовної заяви не було подано доказів, котрі б підтверджували сам факт витрат на право допомогу, тому задоволення вказаних вимог є неможливим.

На підставі ч. 5 ст. 262 КАС України, розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі здійснення розгляду справи за відсутності учасників, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 27.06.2023 відкрито спрощене провадження без виклику (повідомлення) сторін.

На підставі ст. 262 КАС України, розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі здійснення розгляду справи за відсутності учасників, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши наявні докази, перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив такі обставини справи.

Судом з`ясовано, що постановою у справі про накладення адміністративного стягнення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі серії АА № 00009379 від 08.06.2023 старший державний інспектор відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті ОСОБА_3 притягнув до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 132-1 КпАП України та наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000,00 гривень. Зі змісту постанови 03.05.2023 о 15 годині 43 хвилини по автомобільній дорозі Н-01 Київ-Знам`янка, км 198+300, він допустив рух транспортного засобу VOLVO FH 460, реєстраційний знак НОМЕР_1 із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п.22.5 ПДР, зокрема перевищення загальної маси транспортного засобу на 10,171% (1,17 тон), при дозволеному максимальному навантаженні на вісь 11,5 тон. Технічний засіб, яким в автоматичному режимі зафіксовані правопорушення, є WIM 10, 10 , серія, номер свідоцтва про повірку технічного засобу та строк його дії - UA.TR.001 35 211-21, 213-21 до 16.06.2022 ( а.с. 14-15).

Постановою у справі про накладення адміністративного стягнення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі серії АА № 00009391 від 08.06.2023 старший державний інспектор відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Дорошенко О.В. притягнув до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 132-1 КпАП України та наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000,00 гривень. Зі змісту постанови 03.05.2023 о 19 годині 43 хвилини по автомобільній дорозі Н-01 Київ-Знам`янка, км 206+200 він допустив рух транспортного засобу VOLVO FH 460, реєстраційний знак НОМЕР_1 , із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п.22.5 ПДР, зокрема перевищення загальної маси транспортного засобу на 11,757% (1,352 тон) при дозволеному максимальному навантаженні на вісь 11,5 тон. Технічний засіб, яким в автоматичному режимі зафіксовані правопорушення, є WIM 10, 10 , серія, номер свідоцтва про повірку технічного засобу та строк його дії - UA.TR.001 35 209-21, 210-21 до 16.06.2022 ( а.с. 11-12).

Згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , транспортний засіб марки - VOLVO, комерційний опис - FH 460, особливі відмітки - спеціалізований вантажний сідловий тягач, повна маса - 19000 кг, маса без навантаження 7926 кг, державний номерний знак НОМЕР_1 належить на праві власності ОСОБА_1 ( а.с. 22).

Крім того, згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , транспортний засіб марки BENALU, модель - TF34C-13RA, тип загальний напівпричіп н/пр- самоскид-Е, повна маса - 34000 кг, маса без навантаження 7760 кг, державний номерний знак НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_1 (а.с.23).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам. При цьому, водій має право відступати від вимог Закону та відповідно правил дорожнього руху лише в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян.

Відповідно до Закону України "Про автомобільний транспорт", постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 року №442 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади", положення про Державну службу України з безпеки на транспорті саме на Державну службу України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеку) покладені повноваження щодо реалізації державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, зокрема з метою забезпечення виконання покладених на неї законодавством завдань щодо здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів.

Тобто, саме на Укртрансбезпеку покладено здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів для збереження доріг від руйнування вантажним транспортом з перевищенням габаритно-вагових параметрів.

Укртрансбезпека виконує функції габаритно-вагового контролю транспортних засобів та нараховує відповідну плату за перевищення нормативів допустимої ваги транспортного засобу

Відповідно до ч. 2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст.211 КАС України суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд зазначає, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України покладено на Укртрансбезпеку.

Виходячи з аргументів позивача та заперечень відповідача при розгляді наданої справи слід встановити: чи дійсно мало місце перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху транспортного засобу; чи відповідає вимогам автоматичний прилад для зважування (вимірювання) дорожніх транспортних засобів; чи є достовірними в автоматичному режимі результати такого вимірювання; чи відповідає нормативно-правовим актам оскаржувана постанова; чи належний суб`єкт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п.1.3.ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з пунктом 1.1.ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пунктом 1.9. ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною другою статті 132-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Відповідно до визначення у постанові Кабінету Міністрів України від 27.06.2007року№879 "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування" великовагові та великогабаритні транспортні засоби - це транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 ПДР України.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів 18,75 м), фактичну масу понад 40 т для двомісних автомобілів (тягачів) з трьохвісним напівпричепом, трьохвісних автомобілів (тягачів) з двовісним або трьохвісним напівпричепом, понад 42 т для двовісних автомобілів (тягачів) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра, понад 44 т для трьохвісних автомобілів (тягачів) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра, навантаження на одиночну вісь 11,5 т, на здвоєні осі, якщо відстань між осями: менш як 1 метр 11,5 т, від 1 до 1,3 метра 16 т, від 1,3 до 1,8 метра при неспарених колесах 18 т, від 1,3 до 1,8 метра при спарених колесах, за умови, що навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тонни 19 т, від 1,3 до 1,8 метра чотирьохвісних автомобілів, ведучі вісі яких оснащені спареними колесами, за умови, що навантаження на кожну ведучу вісь не перевищує 11,5 тонни 23 т, від 1,8 до 2,5 метра для причепів та напівпричепів 20 т, настроєні осі, в тому числі транспортних засобів спеціалізованого призначення (контейнеровозів), що здійснюють перевезення одного або більше контейнерів, якщо відстань між осями: 1,3 метра або менше 21 т, понад 1,3 до 1,4 метра 24 т.

Тобто, якщо вагові параметри транспортного засобу, перевищують хоча б один із зазначених у п.22.5 ПДР України, настає адміністративна відповідальність, яка залежить від відсоткового перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм.

Також, відповідно до частини першої статті 60 Закону України від 01 квітня 2001 року №2344-111 "Про автомобільний транспорт", за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи.

Згідно з п. 3 Порядку № 1567 органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Статтею 35 Закону України "Про автомобільні дороги" передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно- правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно із частиною четвертою статті 48 Закону України від 01 квітня 2001 року №2344- 111 "Про автомобільний транспорт у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень" обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Відповідно до пункту 3 Правил № 30 транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху України.

Згідно з пунктом 4 Правил № 30 рух великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5. Правил дорожнього руху України на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Постановою серії АА №00009379 від 08.06.2023 встановлено, що навантаження на одну вісь транспортного засобу на 10,171 % (1,17 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11.5 тон, та постановою серії АА №00009391 від 08.06.2023 встановлено, що навантаження на одну вісь транспортного засобу на 11,757 % (1,352 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11.5 тон.

Згідно з положеннями статті 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" причіп - транспортний засіб без власного джерела енергії, пристосований для буксирування автомобілем; напівпричіп - причіп, вісь (осі) якого розміщено позаду центра мас транспортного засобу (за умови рівномірного завантаження) і який обладнано зчіпним пристроєм, що забезпечує передачу горизонтальних і вертикальних зусиль на інший транспортний засіб, що виконує функції тягача.

Положеннями пункту 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року № 363 визначено, що сідельний тягач - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для буксирування напівпричепа.

Напівпричіп - це транспортний засіб без джерела енергії та самостійно пересуватись і перевозити вантажі по дорогах не може, отже рушійною силою для нього є саме тягач, який є основним транспортним засобом, котрий здійснює перевезення вантажів власник якого є суб`єктом адміністративної відповідальності за порушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, в тому числі за ст. 132-1 КУпАП. Отже максимально допустимі вагові параметри складають 40 тон (загальна маса) та 22 тони (навантаження на строєні осі).

Відповідно до наказу Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року №363 "Про затвердження правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні" дано визначення н/причеп-контейнеровоз - транспортний засіб спеціалізованого призначення, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів певних категорій-контейнерів.

Тому, доводи сторони позивача про не зазначення в оскаржуваній постанові даних про причіп, з яким рухався транспортних засіб позивача, як підстава для визнання її протиправною, судом до уваги не приймається, оскільки за вимогами ч.2 ст.283 КпАП України у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинно бути зазначено лише транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак), що відповідачем і було зроблено у оскаржуваній постанові, а не зазначення в ній причепу з яким рухався транспортний засіб, що не тягне за собою її протиправність.

Згідно з п. 2 "Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі," затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 №1174, автоматичний пункт фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті - комплекс технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу в русі, визначених пунктом 12 цього Порядку, з одночасною його фотозйомкою, відеозаписом (за наявністю) та ідентифікацією за державним реєстраційним номером.

Відповідно до п. 12 цього Порядку автоматичний пункт може забезпечувати, зокрема: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей).

Згідно з п. 17 Порядку № 1174 у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Інформаційні файли з винесеними постановами передаються до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху.

Також частинами 2, 3, 4 ст.283 КпАП України встановлено, що постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Оскаржувана постанова складена відповідно до Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті затверджена Наказом Мініфраструктури №512 від 27.09.2021, зі змінами від 14 травня 2022 року. Тому суд не приймає посилання представника позивача Щедрова О.Р. про її невідповідність нормам закону.

Як вбачається з матеріалів справи, ДП "Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів", видано сертифікат UA.TR.001 35 209-21 відповідності щодо приладу автоматичного для зважування дорожніх транспортних засобів у русі інформаційно-телекомунікаційнї системи "Автоматизована система зважування ТЗ в русі (WIM), підсистема вагового контролю транспортних засобів . Даний сертифікат виданий до 17.06.2022.

Також ДП "Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів", видано сертифікат UA.TR.001 35 210-21 відповідності щодо приладу автоматичного для зважування дорожніх транспортних засобів у русі інформаційно-телекомунікаційнї системи "Автоматизована система зважування ТЗ в русі (WIM), підсистема вагового контролю транспортних засобів. Даний сертифікат виданий до 17.06.2022.

Сертифікатом відповідності UA.TR.001 76-20, виданого 17.06.2021 ДП "Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів", щодо приладу автоматичного для зважування дорожніх транспортних засобів у русі, інформаційно-телекомунікаційнї системи "Автоматизована система зважування ТЗ в русі (WIM), підсистема вагового контролю транспортних засобів , встановлена відповідність засобів вимірювальної техніки. Даний сертифікат чинний до 16.06.2030.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного стану» від 05.04.2022 року № 412 встановлено, що позитивні результати періодичної, позачергової повірки та повірки після ремонту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, засвідчені відбитком повірочного тавра на таких засобах чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/або оформлені свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного і надзвичайного стану та протягом місяця після його припинення чи скасування, чинні на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або в окремих її місцевостях.

Постановою КМУ від 07.04.2023 №440 "Деякі питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного стану" ) набрала чинності 04.06.203) визнано такою, що втратила чинність постанова КМУ «Деякі питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного стану» від 05.04.2022 року № 412.

А тому посилання сторони позивача на втрату чинності та недійсність сертифікату відповідності щодо приладу автоматичного для зважування дорожніх транспортних засобів у русі, яким здійснено заміри керованого позивачем транспортного засобу не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи. Отже суд доходить до висновку, що посилання позивача на несправність вагового комплексу є безпідставним.

Посилання позивача на те, що спірними постановами його двічі притягнуто до відповідальності за одне й теж порушення є помилковими, оскільки фіксування порушень та винесення оскаржуваних постанов було здійснено на двох різних ділянках дороги, у різний часовий проміжок, позивачем завдано шкоду дорожньому покриттю за різними адресами та внаслідок дій позивача у різних місцях вчинення, а відтак зафіксовані порушення не можуть вважатися одним порушенням. що стосується обов`язку відповідача щодо об`єднання в одне провадження двох адміністративних правопорушень на підставі ст.36 КпАП України, то це стосується випадків, коли одночасно розглядаються справи про вчинення кількох проступків однією і тією самою особою, водночас в даному випадку дві постанови про адміністративні правопорушення винесені різними посадовими особами, що унеможливлює застосування ст. 36 КпАП України.

Відповідно до ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Між тим, суд зазначає, що наведений в Конституції України принцип не звільняє особу від відповідальності при повторному вчиненні аналогічних за своїм змістом правопорушень.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КпАП України.

Згідно з ст. 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. ст. 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За вимогами ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, суд доходить висновку про доведеність відповідачем правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КпАП України, тому позовні вимоги позивача про визнання протиправними та скасування постанов у справі про адміністративне правопорушення серії АА № 00009379 від 08.06.2023 та серії АА №00009391 від 08.06 2023, задоволенню не підлягають.

В зв`язку з відмовою позивачу в задоволенні позовних вимог, його вимоги про стягнення з відповідача витрат на оплату судового збору, у відповідності до ст.139 КАС України, також не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.241-246, 255, 286, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення- відмовити.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ;

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті, пр-т Перемоги, 14 місто Київ, 01135, .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення .

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя

Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області Майстер І. П.