Справа № 160/12413/23
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2023-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.06.2023 року ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить визнати дії Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради щодо відмови ОСОБА_1 у наданні статусу члена сім`ї загиблого та виданні відповідного посвідчення неправомірними; зобов`язати Центральне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради надати ОСОБА_1 статус члена сім`ї загиблого Захисника України відповідно до п.6, абз.1, ст. 10-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та видати відповідне посвідчення.
В обґрунтування позову зазначено, що через прогалини у чинному законодавстві вона, як дружина загиблого службовця ДСНС, не має законних прав і можливості отримати для себе та дитини статус члена сім`ї загиблого і отримати відповідні посвідчення.
05.07.2023 року Центральним управлінням соціального захисту населення Дніпровської міської ради до суду було подано відзив, в якому відповідач зазначає, що в чинній редакції Положення № 591 не враховано вимоги сьогодення, зокрема збройна агресія російської федерації проти України та, як наслідок, участь осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив та зазначає наступне.
Відповідно витягу із протоколу № 6 засідання комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній службі України з надзвичайних ситуацій від 16 червня 2020 року, відповідно до пункту 19 статті 6 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту визнано учасниками бойових дій і видано відповідні посвідчення особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, зокрема ОСОБА_2 .
09.09.2021 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 в шлюбі народилась ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .
Відповідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , яке видане 19.12.2022 Олександрійським виділом державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 за місцем смерті Донецька область, Краматорський район, м. Костянтинівка.
Відповідно лікарського свідоцтва про смерть № 232 від 13.12.2022 року, причина смерті ОСОБА_2 мінно-вибухова травма з ушкодженням кровоносних судин шиї.
26.12.2022 року було затверджено акт № 1 про нещасний випадок, пов`язаний з виконанням службових обов`язків, яким підтверджено настання нещасного випадку 12 грудня 2022 року. В якості причини нещасного випадку зазначено несанкціоноване спрацювання пускового пристрою однієї з ракети НАП, а причини смерті ОСОБА_2 «мінно-вибухова травма з ушкодженням кровоносних судин шиї».
Також 26.12.2022 року начальником Головного управління ДСНС України у Донецькій області було затверджено акт спеціального розслідування нещасного випадку (аварії), що стався (сталась) 12 грудня 2022 року о 10 год. 30 хв., яким зроблено висновок нещасний випадок вважати таким, що пов`язаний з виконанням службових обов`язків, та таким, що стався у період дії воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.
З метою отримання статусу члена сім`ї загиблого, як дружині чоловіка, який був старшим лейтенантом служби цивільного захисту ДСНС України позивач звернулася з заявою до Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради.
03.02.2023 року Центральним управлінням соціального захисту населення Дніпровської міської ради надано відповідь на заяву ОСОБА_1 стосовно встановлення статусу члена сім`ї загиблого, в якій відповідач зазначив, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.09.2015 року № 740 (зі змінами щодо встановлення, зокрема, і статусу членам сімей загиблих службовці» ДСНС України) зазначено, що постанова ВЛК має містити такі зазначення: (поранення, контузія, травма каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини; (поранення, контузія, травма. каліцтво) ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби; (поранення, контузія, травма каліцтво), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби. Управління наприкінці 2022 року направляло до відділу Міністерства у справах ветеранів війни у Дніпропетровській області запити з проханням надання роз`яснень щодо можливості встановлення статусу члена сім`ї загиблого службовця ДСНС, але відповіді, станом на 02.02.2023 року, не отримано.
Відповідно до листа медичного центру Державної служби України з надзвичайних ситуації від 08.05.2023 року, медичний центр Державної служби України з надзвичайних ситуації зазначив, що на сьогодні, у Положенні не враховано вимоги сьогодення, зокрема збройна агресія Російської Федерації проти України та як наслідок участь осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії. Підготовлено зміни до Положення, які знаходяться на погодженні у Міністерстві внутрішніх справ. Встановлення у висновках (постановах) військово-лікарських (лікарсько-експертних, медичних) комісій причинного зв`язку поранень (контузій, травм, каліцтв), загибелі «із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії» регламентоване абзацом шостим пункту 1 та пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». Формулювання постанов військово-лікарських (лікарсько-експертних, медичних) комісій щодо причинного зв`язку: поранень (контузій, травм, каліцтв), загибелі, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини; (поранення, контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби; (поранення, контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби - стосується осіб, які проходять військову службу або виконання службових обов`язків здійснюється в порядку офіційного залучення до виконання завдань в секторі оборони. Відповідно статті 17 Конституції України Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України. Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом. Згідно частини першої статті 99 Кодексу цивільного захисту України до персоналу (кадрів) органів та підрозділів цивільного захисту належать особи рядового і начальницького складу, які проходять службу цивільного захисту за контрактом, державні службовці та інші працівники, а відповідно до Закону України Про національну безпеку України служба цивільного захисту є службою в секторі безпеки.
Позивач, вважаючи неправомірними дії Центрального управління праці та соціального захисту населення Дніпровської міської ради щодо відмови у встановленні їй статусу члена сім`ї загиблого Захисника України, звернулась до суду з даним позовом.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Правовідносини, що виникли між сторонами врегульовано нормами Закону України «Про статус ветеранів війти, гарантії їх соціального захисту», який визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.
Відповідно частин 1 - 3 статті 2 Закону України «Про статус ветеранів війти, гарантії їх соціального захисту», законодавство України про статус ветеранів війни та їх соціальні гарантії складається з цього Закону та інших актів законодавства України. Права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені раніше законодавством України і законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни. Нормативні акти органів державної влади та органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим Законом, є недійсними.
Відповідно частин 1 та 2 статті 4 Закону України «Про статус ветеранів війти, гарантії їх соціального захисту», ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.
Відповідно до пункту 5 абзацу 1 статті 10-1 Закону України «Про статус ветеранів війти, гарантії їх соціального захисту», до сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України належать сім`ї військовослужбовців (резервістів, військовозобов`язаних, добровольців Сил територіальної оборони) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовців військових прокуратур, осіб рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейських, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, особи, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, у забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а також сім`ї працівників підприємств, установ, організацій, які залучалися до забезпечення проведення антитерористичної операції, забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, до здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, та загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час забезпечення проведення антитерористичної операції безпосередньо в районах та у період її проведення, забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
Відповідно до пункту 6 абзацу 1 статті 10-1 Закону України «Про статус ветеранів війти, гарантії їх соціального захисту» до сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України належать сім`ї осіб, які загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
Порядок надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України визначається Кабінетом Міністрів України.
Підставою для надання особам, зазначеним в абзаці п`ятому цієї статті, статусу сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України є (але не виключно):
а) клопотання про надання статусу сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України керівника добровольчого формування, до складу якого входила особа, яка загинула (пропала безвісти) чи померла. До клопотання додаються документи або письмові свідчення не менш як двох свідків з числа осіб, які спільно з такою особою брали участь в антитерористичній операції та отримали статус учасника бойових дій, або особи з інвалідністю внаслідок війни, або учасника війни відповідно до цього Закону, що підтверджують участь загиблої (пропалої безвісти), померлої особи в антитерористичній операції;
б) витяг з наказу керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України, Генерального штабу Збройних Сил України про виконання добровольчими формуваннями завдань антитерористичної операції у взаємодії із Збройними Силами України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною гвардією України та іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення;
в) висновок судово-медичної експертизи.
До членів сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України, зазначених у цій статті, належать: батьки; один із подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні; діти, які не мають (і не мали) своїх сімей; діти, які мають свої сім`ї, але стали особами з інвалідністю до досягнення повноліття; діти, обоє з батьків яких загинули або пропали безвісти; утриманці загиблого (померлого), яким у зв`язку з цим виплачується пенсія.
Аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави стверджувати, що до членів сім`ї загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України належить, зокрема дружина загиблої особи з числа осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців Державної служби України з надзвичайних ситуацій.
Механізм надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України встановлено Порядком надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2015 року № 740 «Про затвердження Порядку надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України» (далі - Порядок №740).
Відповідно до абзацу п`ятого пункту 2 Порядку № 740, статус члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, згідно з цим Порядком надається, зокрема, сім`ям військовослужбовців ДСНС, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, і загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
Пунктом 4 Порядку № 740 встановлено, що підставами для надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, для осіб, зазначених в абзаці п`ятому пункту 2 цього Порядку: свідоцтво про смерть (копія) або повідомлення про загибель особи; документи про безпосередню участь особи, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брала безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, і загинула (пропала безвісти), померла внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській властях, у забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України; постанова штатної військово-лікарської комісії відповідного військового формування.
Позивачем разом з заявою про надання статусу члена сім`ї загиблого було надано свідоцтво про одруження, свідоцтво про смерть чоловіка, витяг з протоколу засідань Центральної лікарсько-експертної комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв Медичного центру державної служби України з надзвичайних ситуацій №4/81 від 05.01.2023 року.
Відповідно до витягу з протоколу № 4/81 від 05.01.2023 року постанови Центральної лікарсько-експертної комісії (ЦЛЕК ДСНС України) Державної служби України з надзвичайних ситуацій, ТРАВМА старшого лейтенанта служби цивільного захисту ОСОБА_2 , 1998 року народження «мінно-вибухова травма з ушкодженням кровоносних судин шиї», згідно лікарського свідоцтва про смерть № 232, виданого 13.12.2022 Костянтинівським відділенням судово-медичної експертизи КЗ «Донецьке обласне бюро судово-медичної експертизи» стала причиною смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_4 , свідоцтво про смерть, серія НОМЕР_4 , видане 19.12.2022 Олександрійським виділом державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східною міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м Харків), відповідно Акту №1 за Формою Нцз-1 про нещасний випадок, пов`язаний з виконанням службових обов`язків, що затверджений начальником ГУ ДСНС України у Донецькій області 26 грудня 2022 року, Акту спеціального розслідування нещасною випадку (аварії) за формою Нцз-5, що затверджений начальником ГУ ДСНС України у Донецькій області. 26 грудня 2022 рою ТАК, пов`язана з виконанням службових обов`язків, із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з Національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.
09.01.2023 року Головним управлінням ДСНС України у Донецькій області надано довідку №4 ОСОБА_1 , дружині старшого лейтенанта служби цивільного захисту ОСОБА_2 , заступника начальника групи начальника відділення піротехнічних робіт групи піротехнічних робіт частини піротехнічних робіт та гуманітарного розмінування Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління ДСНС у Донецькій області, який загинув від час виконання службових обов`язків 12 грудня 2022 року із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.
Зазначено, що довідка є документом для розгляду та визначення підстав щодо оформлення посвідчення з написом «Посвідчення члена сім`ї загиблого» органами праці та соціального захисту населення.
Відмова відповідача у надання позивачеві статусу члена сім`ї загиблого учасника зумовлена тим, що позивачем було надано витяг з протоколу Центральної лікарсько-експертної комісії Державної служби України з надзвичайних ситуацій, яка не наділена повноваженнями на встановлення причинного зв`язку смерті з виконанням службових обов`язків, із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.
Пунктом 1.1 Положення про діяльність органів військово-лікарської експертизи в системі МНС визначено, що це Положення визначає організацію діяльності органів військово-лікарської експертизи в органах та підрозділах системи Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи у мирний та воєнний час.
Згідно з пунктом 1.3.6 Положення № 591 органи військово-лікарської експертизи в системі МНС уповноважені встановлювати причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій і каліцтв, що спричинили смерть осіб рядового і начальницького складу органів та підрозділів МНС, з проходженням служби або виконання службових обов`язків.
Відповідно до пункту 2.2 Положення органи військово-лікарської експертизи у своїй роботі керуються чинним законодавством України, цим Положенням, іншими нормативно-правовими актами України з питань військово-лікарської експертизи.
Положення №591 не встановлює формулювань постанов лікарсько-експертних комісій, виданих за результатами лікарської експертизи.
В свою чергу, у відношенні загиблих осіб рядового і начальницького складу органів та підрозділів МНС саме органи військово-лікарської експертизи в системі МНС уповноважені встановлювати причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій і каліцтв, що спричинили смерть осіб рядового і начальницького складу органів та підрозділів МНС, які в даному випадку являються тими органами, які приймають постанови, обовязкові для надання при встановленні статусу члена сім`ї загиблого (постанови штатної військово-лікарської комісії відповідного військового формування), передбачені Порядком №740.
В свою чергу, Порядок проведення військово-лікарської експертизи медичними (військово-лікарськими) комісіями, утвореними в закладах охорони здоров`я, що належать до сфери управління Міністерства внутрішніх справ України, регламентується Положенням про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС, затвердженим Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 03.04.2017 №285 (далі - Порядок № 285).
Підпунктом 1 пункту 9 розділу VIII Порядку № 285 встановлено, що рішення М(ВЛ)К про причинний зв`язок захворювань, поранень (контузій, травм або каліцтв) поліцейських, колишніх осіб рядового і начальницького складу приймаються з таким формулюванням: «Поранення (контузія, травма або каліцтво), ТАК, отримане під час виконання службових обов`язків у період дії воєнного стану під час безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів» - якщо поранення (контузія, травма або каліцтво) отримане в період дії воєнного стану під час безпосередньої участі в заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, під час виконання службових обов`язків за зазначених обставин.
Однак, в даному випадку чоловік позивача старший лейтенант служби цивільного захисту ОСОБА_2 , обіймав посаду заступника начальника групи начальника відділення піротехнічних робіт групи піротехнічних робіт частини піротехнічних робіт та гуманітарного розмінування Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління ДСНС у Донецькій області, питання щодо встановлення причинного зв`язку його смерті якого мала встановлювати виключно лікарська комісія, підпорядкована ДСНС України.
Суд зазначає, що питання того, чи наділена повноваженнями щодо встановлення причинного зв`язку смерті з виконанням службових обов`язків, із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів Центральна лікарсько-експертна комісія по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв Медичного центру державної служби України з надзвичайних ситуацій, згідно норм чинного законодавства, не належить до компетенції відповідача, який має приймати до уваги про розгляді заяви всі надані позивачем документи відповідно до їх змісту та органу що їх видав.
В даному випадку, судом встановлено, що для отримання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника позивач надала до Управління всі необхідні документи, зокрема і постанову витягу з протоколу засідання Центральної лікарсько-експертної комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв Медичного центру державної служби України з надзвичайних ситуацій № 4/81 від 05.01.2023, в якій зазначено, що травма ОСОБА_2 : ТАК, пов`язана з виконанням службових обов`язків, із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.
Отже, Центральне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради не діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, відповідно дії Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради щодо відмови ОСОБА_1 у наданні статусу члена сім`ї загиблого та видачі відповідного посвідчення є протиправними.
Відповідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (стаття 90 Кодексу адміністративного судочинства України).
В даному випадку, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність дій щодо не встановлення ОСОБА_1 статусу члена сім`ї загиблого Захисника України. відповідно до пункту 6 абзацу 1, статті 10-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви.
Керуючись статтями 72-77, 242-246, 250, 255, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Визнати протиправною відмову Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради у встановленні ОСОБА_1 статусу члена сім`ї загиблого Захисника України та виданні відповідного посвідчення.
Зобов`язати Центральне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради встановити ОСОБА_1 статус члена сім`ї загиблого Захисника України відповідно до ст. 10-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та видати відповідне посвідчення.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради суму сплаченого судового збору у розмірі 858,88 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.І. Озерянська