Справа № 200/2912/23
Суддя: Бабаш Г.П.
Дата ухвалення: 2023-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2023 року Справа№200/2912/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабаш Г.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16), Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (, 08500, Київська область, місто Фастів, вул. Саєнка Андрія, 10), Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області (, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Генерала Батюка, 8) про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (відповідач 2), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (відповідач 3), в якій просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо не передання заяви ОСОБА_1 від 23.09.2021 року про переведення пенсійної справи з території Російської Федерації до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та щодо не вчинення дій, спрямованих на припинення виплати позивачу пенсії на території Російської Федерації;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 01.10.2021 №91 щодо відмови в призначенні пенсії за віком;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дня звернення за її призначенням, а саме з 23.09.2021 та передати його пенсійну справу для виплати до пенсійного органу за місцем його проживання, а саме до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з заявою встановленого зразка за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Того ж дня відповідачем у позивача відібрано заяву про переведення пенсійної справи з території Російської Федерації де позивач на момент подання заяви від 23.09.2021 року отримував пенсію як громадянин. Відповідач листом від 26.11.2021 повідомив про відмову в призначенні пенсії з тих підстав, що позивач отримує пенсію на території РФ. В той же час з листа від 03.11.2021 іншого пенсійного органу Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області позивачу стало відомо, що розгляд заяви про переведення пенсійної справи позивача з території Російської Федерації відповідачем делеговано саме цьому органу.

Згідно з листом Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 03.11.2021 Головним управлінням направлено запит до Пенсійного фонду Російської Федерації щодо витребування пенсійної справи та інформації, 11.01.2022 запит направлено повторно. Повідомлено, що станом на 01.02.2022 справа позивача не надходила та інформацією щодо припинення виплати позивачу пенсії управлінням Пенсійного фонду Російської Федерації Головне управління не володіє.

Тільки на адвокатський запит, представника позивача від 23.02.2022, який надіслано електронною поштою, надано довідку від 17.05.2022, з якої вбачається що станом на 17.05.2022 позивач отримувачем пенсії або інших соціальних виплат на території РФ не є.

Ця довідка була надана відповідачу 1 листом від 13.06.2022 з метою призначення пенсії, оскільки вона підтверджує не отримання позивачем пенсії на території рф, що було підставою для відмови в призначенні пенсії.

Проте, відповідач 1 повідомив, що надіслати запит щодо витребування пенсійної справи до Російської Федерації наразі немає можливості у зв`язку з відсутністю поштового з`єднання з країною-агресором.

В подальшому позивач з`ясував, що Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області рішенням від 01.10.2021 відмовило йому у призначенні пенсії.

Вважаючи бездіяльність відповідачів та вищенаведене рішення протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27.06.2023 позивачу поновлено строк звернення до суду з адміністративним позовом та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві подало відзив, в якому просило відмовити в задоволенні позовних вимог. Зокрема відповідач 1 зазначив, що отримав від позивача заяву про призначення пенсії від 23.09.2021, яка була передана до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, оскільки позивач проживає в Київській області. Разом з цим, дана заява розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду в Донецькій області, яким і вирішено відмовити позивачу у призначенні пенсії. Відповідач вказує, що позивач є громадянином РФ, управлінням ПФ двічі робились запити до РФ стосовно пенсійного забезпечення позивача, проте відповідь не отримана. Отже, зважаючи на відсутність відомостей, позивач набуте право на призначення пенсії після досягнення 63 років при наявності стажу не менше 21 року.

Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області також заперечило проти вимог позивача. У відзиві відповідач 2 вказав, що 23.09.2021 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку. За принципом екстериторіальності виконавцем визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та за розглядом заяви ОСОБА_1 прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії та передано на облік за місцем проживання позивача до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області.

Також вказано, що 23.09.2021 позивачем написано заяву про взяття на облік та запит пенсійної справи з РФ.

Дану заяву Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві було направлено до органу Пенсійного фонду України за місцем проживання позивача, тобто до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області. На виконання заяви позивача про взяття на облік та запит пенсійної справи з РФ, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області здійснено запити до органів Пенсійного фонду РФ 03.11.2021 та 11.01.2022, відповіді на запити до органів Пенсійного фонду України не надходили. Вимога повторного розгляду заяви від 23.09.2021 є безпідставною, оскільки на запити органів Пенсійного фонду України органи Пенсійного фонду РФ не відповіли. Оскільки позивач являється особою з громадянством РФ та на момент звернення отримував пенсію в РФ, призначити пенсію в Україні на момент винесення рішення не можливо.

Головним управлінням Пенсійного фонду в Донецькій області до суду подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує проти позовних вимог та вважає їх такими, що задоволенню не підлягають. По суті спірних правовідносин відповідачем надані пояснення, що за наслідком розгляду поданої позивачем заяви про призначення пенсії та індивідуальних відомостей про застраховану особу було встановлено, що позивач мав громадянство Російської Федерації, на обліку в органах Пенсійного фонду України не перебував, натомість, на час звернення Позивач вже отримував пенсію на території іншої держави (РФ). Тобто, для призначення пенсії (поновлення виплати) при переїзді пенсіонера до іншої адміністративно-територіальної одиниці, основними документами є пенсійна справа, яка підтверджує отримання пенсійної виплати пенсіонером та документ про дату припинення виплати пенсії на попередньому місці проживання. Оскільки вказані відомості було відсутні, Управлінням було прийнято рішення щодо відмови позивачу в призначені пенсії, тобто, Управління діяло відповідно до норм законодавства та в межах своїх повноважень.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Дію воєнного стану продовжено Указами Президента України від 14.03.2022 №133/2022, від 18.04.2022 №259/2022, від 17.05.2022 №341/2022, від 12.08.2022 №573/2022, від 07.11.2022 №757/2022, від 06.02.2023 №58/2023.

02.03.2022 Рада суддів України опублікувала Рекомендаціями щодо роботи судів в умовах воєнного стану року. Судам України рекомендовано за можливості відкладати розгляд справ (за винятком невідкладних судових розглядів) та знімати їх з розгляду, зважати на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи через залучення до функціонування критичної інфраструктури, вступ до лав Збройних сил України, територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань та інших форм протидії збройної агресії проти України, або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя.

Відповідно до наказу голови Донецького окружного адміністративного суду від 26.02.2022 №14/І-г «Про запровадження особливого режиму роботи Донецького окружного адміністративного суду у вигляді дистанційної роботи» запроваджено особливий режим роботи для суддів Донецького окружного адміністративного суду у вигляді дистанційної роботи з 26.02.2022 до закінчення воєнного стану, і до дня відновлення роботи суду у звичайному режимі.

Донецький окружний адміністративний суд продовжує свою роботу у дистанційному режимі.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до статті 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином РФ, має право постійного проживання на території України, що підтверджено відповідною посвідкою серії НОМЕР_2 , яка видана 10.07.2012.

23.09.2021 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з заявою встановленого зразка про призначення пенсії. В заяві зокрема вказано, що позивач є громадянином РФ та отримує пенсію за віком.

Цієї ж дати позивач подав до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві заяву про взяття на облік і запит його пенсійної справи з Управління Пенсійного фонду РФ. В заяві зазначено, що заявник отримує пенсію за віком, виплата пенсії проводилась по 23.09.2021 (не припинена).

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області № 91 від 01.10.2021 позивачу відмовлено в призначені пенсії, оскільки він є громадянином РФ та отримує пенсію в РФ.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не був своєчасно обізнаний про наявність рішення про відмову йому в призначені пенсії, у зв`язку з чим звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві, у якому просив суд визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо не призначення та не виплати йому пенсії за віком відповідно на підставі заяви від 23.09.2021 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити та виплачувати пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на підставі його заяви з 23.09.2021 з врахуванням проведених пенсійним органом російської федерації виплат.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 16.01.2023 у справі № 320/5079/22 позов ОСОБА_1 був задоволений.

Разом з цим, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.05.2023 рішення суду було скасовано, а в задоволенні позову відмовлено. Перевіряючи рішення суду першої інстанції колегія суддів установила, що із заявою від 23.09.2021 про призначення пенсії позивач звернувся до ГУ ПФУ в м. Києві. Втім, відповідно до принципу екстериторіальності вказана заява була розглянута ГУ ПФУ в Донецькій області та саме цим органом було ухвалено рішення від 01.10.2021 про відмову у призначенні пенсії, а листом ГУ ПФУ в м. Києві від 26.11.2021, який позивач помилково ототожнює з рішенням пенсійного органу про відмову в призначенні пенсі, йому було лише повідомлено про результати розгляду його заяви та мотиви відмови в її задоволенні. Отже суд дійшов висновку, що до участі в справі не залучено належного відповідача. А у Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві відсутня протиправна бездіяльність з огляду на наявність рішення ГУ ПФУ в Донецькій області.

З огляду на встановлені обставини суд дійшов наступних висновків.

За правилами частини 1статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обов`язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов`язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень.

Стаття 26 Конституції України визначає, що іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Згідно до частини 4 цієї ж статті іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, мають право на отримання пенсійних виплат і соціальних послуг із системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування нарівні з громадянами України на умовах та в порядку, передбачених цим Законом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною першою ст. 24 Закону № 1058-IV встановлено, що страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до частини 4 статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з частиною 1 статті 26 Закону №1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Згідно з статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, згідно із статтею 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідні положення містить і Постанова Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року, якою затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).

Так, пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Угодою про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 (Україна вийшла із Угоди відповідно до Постанови КМУ від 29.11.2022 № 1328) передбачено, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання пенсіонера.

Статтею 7 Угоди визначено, що при переселенні пенсіонера у межах держав-учасниць Угоди виплата пенсії за місцем проживання припиняється, якщо пенсія того ж виду передбачена законодавством держави за новим місцем проживання пенсіонера.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасників угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР до набрання сили вказаної угоди.

Відповідно до абз. 2, 3 ст. 6 Угоди між Урядом України і Урядом РФ про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн, від 14.01.1993 (припинила дію 04.07.2023) трудовий стаж, включаючи стаж який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв?язку з трудовою діяльністю на територіях обох сторін, взаємно визначається сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Частиною 2 ст. 4 Угоди про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудівників - мігрантів від 15.04.1994 (Дію Угоди зупинено у відносинах України з Російською Федерацією та Республікою Білорусь на підставі Закону № 3192-IX від 29.06.2023), підписаної Урядами Азербайджанської Республіки, Республіки Вірменія, республіки Білорусь, Республіки Грузія, Республіки Казахстан, Киргизької Республіки, Республіки Молдова, РФ, Республіки Таджикистан, Туркменістану, Республіки Узбекистан, України, передбачено, що трудовий стаж, зокрема стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається сторонами.

Отже, системний аналіз зазначених норм дає змогу дійти висновку, що на час звернення позивача за призначенням пенсії обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої відбувалась трудова діяльність; пільговий стаж, набутий на території однієї з цих двох держав, визнається іншою державою.

Постановою Правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно до пункту 1.1. Порядку (в редакції чинній на час звернення позивача з заявою) заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

16.03.2021 до вказаного Порядку були внесені зміни, які серед іншого запровадили екстериторіальний принцип розгляду заяв про призначення пенсії.

В пункті 4.2 Порядку визначено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Тобто прийом заяви на призначення пенсії та її розгляд і прийняття відповідного рішення здійснюють різні територіальні органи пенсійного фонду.

В даному випадку, зважаючи, що позивач отримував пенсію на території РФ, він звернувся одночасно з двома заявами: встановленого зразка про призначення пенсії та про взяття на облік і запит його пенсійної справи з Управління Пенсійного фонду РФ. В заяві зазначено, що заявник отримує пенсію за віком, виплата пенсії проводилась по 23.09.2021 (не припинена). В заяві зокрема вказано, що позивач є громадянином РФ та отримує пенсію за віком.

Суд зазначає, що за своєю сутністю ці заяви не є взаємопов`язаними. Заява про призначення пенсії подається у випадку, коли особа набула право на пенсійне забезпечення та звертається з приводу його призначення до пенсійного органу. Заява про взяття на облік і запит пенсійної справи подається у випадку, коли особа вже перебуває на пенсійному обліку та просить перевести її пенсійну справу на облік до іншого територіального органу пенсійного фонду за місцем проживання.

Стосовно заяви ОСОБА_1 від 23.09.2021 про призначення пенсії суд зазначає наступне. Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з заявою встановленого зразка, в якій власноручно вказав, що він є громадянином РФ та отримує пенсію за віком.

Іноземці, зокрема і громадяни РФ, мають право на пенсійне забезпечення в України відповідно до чинних норм законодавства.

Разом з цим, ні національним законодавством України, ані міжнародними або двосторонніми угодами не передбачена можливість отримання пенсійного забезпечення одночасно в двох країнах.

Отже, за наявності у Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області відомостей про отримання ОСОБА_1 на час звернення з заявою пенсії в РФ, відповідач обґрунтовано прийняв рішення про відмову в призначені пенсії, оскільки пенсія за віком позивачу вже була призначена. За таких обставин у суду відсутні підстави визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ПФУ в Донецькій області від 01.10.2021 №91 щодо відмови в призначенні пенсії за віком, а відтак і зобов`язати призначити пенсію за віком з дня звернення за її призначенням, а саме з 23.09.2021.

Позивач вказує, що ним самостійно отримано відомості про припинення виплати йому пенсії на території РФ. Дійсно ним до матеріалів справи долучена довідка відділу Пенсійного фонду РФ по Ямало-Ненецькому автономному округу від 17.05.2022, що ОСОБА_1 станом на дату видачі довідки не є отримувачем пенсії та інших соціальних виплат. Проте, по-перше, ця довідка не підтверджує, що пенсія не отримувалась позивачем станом на дату звернення з заявою про призначення пенсії 23.09.2021. По-друге, неможливо обґрунтувати протиправність рішення обставинами, які мали місце через тривалий час після прийняття такого рішення.

Стосовно вимоги про зобов`язання Головного управління ПФУ в Донецькій області передати пенсійну справу позивача для виплати до пенсійного органу за місцем його проживання, а саме до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, суд вважає, що ця вимога також не підлягає задоволенню, оскільки відповідач не призначав пенсію, не формував пенсійну справу та не отримував її від органів пенсійного фонду РФ.

Що стосується визнання протиправною бездіяльності відповідача 1 та відповідача 2 щодо не передання заяви ОСОБА_1 від 23.09.2021 року про переведення пенсійної справи з території Російської Федерації до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та щодо не вчинення дій, спрямованих на припинення виплати позивачу пенсії на території Російської Федерації, суд зазначає наступне.

За приписами статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це зовнішня форма поведінки (діяння) органу, яка полягає у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Значення мають юридичний зміст, значимість, тривалість та межі бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

З матеріалів справи вбачається, що заява ОСОБА_1 від 23.09.2021 року про взяття на облік та переведення пенсійної справи з території Російської Федерації була отримана Головним управлінням ПФУ в м. Києві та передана для опрацювання Головному управлінню ПФУ у Київській області згідно визначеного місця проживання позивача у Київській області (с. Шкарівка).

Головне управління ПФУ у Київській області для реалізації поданої заяви звернулось до Пенсійного фонд Російської Федерації в м. Ноябрськ Ямало-Ненецького Автономного округа з запитом від 03.11.2021 № 1000-0205-10/111117 про вислання паперової пенсійної справи та додаткового атестату з інформацією, по який місяць пенсіонер задоволений пенсією.

11.01.2022 відповідач 2 повторно звернувся до пенсійного фонду РФ з запитом № 1000-0205-10/4348 про надіслання паперової пенсійної справи та відомостей про забезпечення ОСОБА_1 пенсією.

Згідно до наданої відповідачами інформації органи пенсійного фонду РФ відповіді на запити не надали, пенсійну справу та іншу інформацію не надіслали.

В подальшому відповідно до Закону України Про затвердження Указу Президента України Про затвердження воєнного стану в Україні з 24.02.2022 в зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено воєнний стан.

Поштове з`єднання з РФ відсутнє.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 № 1328 Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення Україна вийшла з відповідною угоди.

01.12.2022 прийнято Закон України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року», що має наслідком зупинення правовідносин та неможливість звернення з запитами на отримання правової допомоги.

Отже суд вважає, що на момент звернення позивача з заявою відповідачі 1 та 2 вжили передбачених законодавством заходів для отримання пенсійної справи позивача та переведення його на пенсійний облік до України. Проте реалізація права позивача на пенсію в такому порядку залежала не лише від органів влади України, а і від пенсійних органів РФ, що знаходиться поза межами юрисдикції національних органів влади. Відтак суд не вбачає протиправної бездіяльності даних відповідачів.

З огляду на встановлені судом обставини, розглядаючи позов ОСОБА_1 в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 243 КАС України зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.П. Бабаш