Справа № 580/145/20
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2023-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2023 року

м. Київ

справа №580/145/20

адміністративне провадження № К/9901/29572/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Жука А.В.,

суддів: Мартинюк Н.М., Мельник-Томенко Ж.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу №580/145/20 за позовом Приватного акціонерного товариства «Первомайський кар`єр «Граніт» до Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління Пенсійного фонду України в м.Черкасах Черкаської області про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, провадження у якій відкрито

за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Первомайський кар`єр «Граніт» на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2020 року (головуючий суддя Лісовська Н.В.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2020 року (колегія суддів у складі судді-доповідача Костюк Л.О., суддів - Бужак Н.П., Кобаля М.І.),

УСТАНОВИВ:

І. Історія справи

1. У січні 2020 року Приватне акціонерне товариство «Первомайський кар`єр «Граніт» звернулось до суду з позовною заявою до Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області, у якій, з урахуванням заяви №1 про зменшення позовних вимог від 01 лютого 2020 року, просило скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 22 грудня 2014 року ВП НОМЕР_1 з примусового виконання вимоги Управління Пенсійного фонду в м. Черкасах від 05 грудня 2014 року №Ю-186У про сплату недоїмки.

2. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначав, що Управлінням Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області було винесено вимогу №Ю-186У від 05 грудня 2014 року про сплату позивачем недоїмки з єдиного внеску на загальну суму 324 245 грн 85 коп. Пізніше, 22 грудня 2014 року, указана вимога була пред`явлена до виконання до Центрального відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області.

3. 22 грудня 2014 року постановою державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Балаки О.Г. ВП НОМЕР_1 було відкрито виконавче провадження з виконання вимоги №Ю-186У від 05 грудня 2014 року про стягнення єдиного внеску на загальну суму 324 245 грн 85 коп.

4. Указував, що станом на 05 грудня 2014 року та 22 грудня 2014 року забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску було покладено на Міністерство доходів і зборів України та його територіальні органи, а не на органи Пенсійного фонду України. Оскаржувана вимога №Ю-186У від 05 грудня 2014 року була складена відповідно до Інструкції №21-5 від 27 вересня 2010 року про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, яка втратила чинність на підставі постанови правління Пенсійного фонду України №1-1 від 21 січня 2014 року.

5. З огляду на викладене переконував, що органи Пенсійного фонду України не мали права на формування вимоги про сплату боргу.

6. Зазначав, що вимога №Ю-186У від 05 грудня 2014 року про стягнення єдиного внеску станом на дату її прийняття та пред`явлення її Центральному відділу державної виконавчої служби м. Черкаси до виконання не була виконавчим документом, оскільки складена органами Пенсійного фонду України, а не органами доходів і зборів. Звертав увагу на те, що законодавство не містить імперативної норми, згідно якої сформована органами Пенсійного фонду України вимога про стягнення єдиного внеску є виконавчим документом та підлягає виконанню органами державної виконавчої служби.

7. З указаних підстав позивач вважав оскаржувану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Короткий зміст судових рішень першої та апеляційної інстанцій

8. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2020 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2020 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

9. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суди зазначили, що як вимога про сплату недоїмки з єдиного внеску, винесена органом Пенсійного фонду України, так і вимога про сплату єдиного внеску, винесена органом доходів і зборів, є виконавчим документом та підлягає виконанню державною виконавчою службою у разі, коли вона не скасована у адміністративному порядку Пенсійним фондом України чи відповідно органом доходів і зборів вищого рівня або у судовому порядку.

10. Звертали увагу на те, що позивач не звертався до Пенсійного фонду України та до адміністративного суду з позовом про скасування вимоги про сплату недоїмки від 05 грудня 2014 року №Ю-186У у сумі 324 245 грн 85 коп., винесеної Управлінням Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області, тому указана вимога не скасована, є виконавчим документом у розумінні статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» і підлягає виконанню відповідачем.

11. Зазначали, що Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено права державного виконавця перевіряти законність наданого до виконання виконавчого документа.

12. За указаних обставин вважали, що постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 22 грудня 2014 року ВП НОМЕР_1 з примусового виконання вимоги управління Пенсійного фонду в м. Черкасах від 05 грудня 2014 року №Ю-186У про сплату недоїмки прийнята на законних підставах і скасуванню не підлягає.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

13. Не погоджуючись із прийнятими рішеннями судів попередніх інстанцій у листопаді 2020 року Приватне акціонерне товариства «Первомайський кар`єр «Граніт» звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2020 року у справі №580/145/20 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

14. Касаційна скарга мотивована відсутністю висновку Верховного Суду щодо того чи має вимога, винесена органом Пенсійного фонду України після 11 серпня 2013 року, статус виконавчого документа.

15. Позивач зазначає, що підставою для відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1 стала вимога Управління ПФУ в м. Черкасах від 05 грудня 2014 року №Ю-l86У, однак станом на дату її прийняття i пред`явлення на виконання до органів ДВС ця вимога не мала статусу виконавчого документа, а відтак вважає, що відкриття виконавчого провадження було неправомірним.

16. Указує, що Законом України «Про виконавче провадження» (у редакцїі від 26 жовтня 2014 року) імперативно не було закріплено, що вимога сформована органами Пенсійного фонду України про сплату недоїмки є виконавчим документом та підлягає виконанню органами державної виконавчої служби.

17. Переконує, що саме Міністерство доходів i зборів України та його територіальні органи в контексті положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» виступало органом доходів i зборів, мало право видавати вимогу яка мала статус виконавчого документу та направляти пп для примусового виконання до державної виконавчої служби.

18. Зазначає, що єдиною нормою законодавства, яка надавала вимозі Пенсійного фонду України статусу виконавчого документу була частина четверта статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» в редакції від 01 липня 2013 року, яка втратила чинність на момент виникнення спірних правовідносин.

Позиція інших учасників справи

19. 04 січня 2021 року у касаційному суді зареєстровано відзив третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, у якій сторона просить відмовити у задоволенні касаційної скарги та залишити без змін оскаржувані судові рішення.

20. Від Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відзиву на касаційну скаргу позивача не надійшло, що відповідно до частини четвертої статті 338 КАС України не перешкоджає перегляду постанови суду апеляційної інстанції у касаційному порядку.

Рух адміністративної справи в суді касаційної інстанції

21. 09 листопада 2020 року у Верховному Суді зареєстровано касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Первомайський кар`єр «Граніт».

22. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 листопада 2020 року для розгляду справи №580/145/20 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Жука А.В., суддів - Мартинюк Н.М., Мельник-Томенко Ж.М.

23. Ухвалою Верховного Суду від 25 листопада 2020 року касаційну скаргу залишено без руху з підстав несплати судового збору.

24. Ухвалою Верховного Суду від 17 грудня 2020 року поновлено строк на касаційне оскарження судових рішень, відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Первомайський кар`єр «Граніт» на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2020 року у справі №580/145/20 на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України, установлено строк для подання відзиву на касаційні скарги.

25. Ухвалою Верховного Суду від 26 липня 2023 року адміністративну справу №580/145/20 призначено до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи

26. 05 грудня 2014 року Управлінням Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області було винесено вимогу про сплату недоїмки №Ю-186У, згідно якої станом на 05 грудня 2014 року заборгованість позивача зі сплати єдиного внеску складає 324 245 грн 85 коп.

27. 22 грудня 2014 року Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області звернулось до Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції із заявою про відкриття виконавчого провадження №22905/11 від 12 грудня 2014 року з виконання вимоги №Ю-186У від 05 грудня 2014 року про стягнення з позивача заборгованості з єдиного внеску у сумі 324 245 грн 85 коп.

28. Постановою державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Балаки О.Г. від 22 грудня 2014 року ВП НОМЕР_1 відкрито виконавче провадження з примусового виконання вимоги Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області №Ю-186У від 05 грудня 2014 року про стягнення з позивача заборгованості з єдиного внеску у сумі 324 245 грн 85 коп.

29. 15 липня 2019 року державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області винесена постанова про закінчення виконавчого провадження ВП НОМЕР_1.

30. 15 липня 2019 року державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області винесена постанова ВП НОМЕР_1 про стягнення з позивача виконавчого збору у сумі 32424 грн 59 коп.

31. Не погоджуючись із постановою про відкриття виконавчого провадження від 22 грудня 2014 року ВП НОМЕР_1 позивач звернувся до суду із цим позовом.

ІІІ. Позиція Верховного Суду

32. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перегляд судових рішень здійснюється в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевірка правильності застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права - на підставі встановлених фактичних обставин справи (частина перша статті 341 КАС України).

33. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 341 КАС України).

34. Переглянувши оскаржувані судові рішення у межах доводів та вимог касаційної скарги, на підставі установлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд зазначає таке.

35. Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, у тому числі й рішення [постанови] державного виконавця, що є предметом цього спору.

36. Положеннями частини першої статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

37. Згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

38. Отже, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав, свобод чи інтересів особи, що звернулася до суду з позовом, у публічно-правових відносинах.

39. Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в своєму рішенні від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011 зазначив, що особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

40. Це означає, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

41. Колегія суддів зазначає, що таке порушення має бути реальним, обґрунтованим, стосуватися зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи [позивача з боку відповідача], яка стверджує про їх порушення.

42. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, установлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

43. Судами попередніх інстанцій установлено, що постановою державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Балаки О.Г. від 22 грудня 2014 року ВП НОМЕР_1 відкрито виконавче провадження з примусового виконання вимоги Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області №Ю-186У від 05 грудня 2014 року про стягнення з позивача заборгованості з єдиного внеску у сумі 324 245 грн 85 коп.

44. 15 липня 2019 року державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області винесена постанова про закінчення виконавчого провадження ВП НОМЕР_1. Указане виконавче провадження закінчено у зв`язку з визнанням судом мирової угоди згідно ухвали Господарського суду Черкаської області від 03 червня 2019 року у справі №10/5026/290/2011, якою припинено процедуру санації ПАТ «Первомайський кар`єр «Граніт»; затверджено мирову угоду від 25 квітня 2019 року у справі №10/5026/290/2011 про банкрутство ПАТ «Первомайський кар`єр «Граніт»; провадження у справі припинено.

45. Не погоджуючись із постановою про відкриття виконавчого провадження від 22 грудня 2014 року ВП НОМЕР_1 позивач у січні 2020 року звернувся до суду із цим позовом.

46. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суди попередніх інстанцій виходили, у тому числі з того, що як вимога про сплату недоїмки з єдиного внеску, винесена органом Пенсійного фонду України, так і вимога про сплату єдиного внеску, винесена органом доходів і зборів, є виконавчим документом та підлягає виконанню державною виконавчою службою у разі, коли вона не скасована у адміністративному порядку Пенсійним фондом України чи відповідно органом доходів і зборів вищого рівня або у судовому порядку.

47. Водночас, суди попередніх інстанцій не аналізували спірні правовідносини з точки зору наявності порушеного права позивача на момент звернення до суду із цим позовом.

48. Суд звертає увагу на те, що з`ясування питання наявності/відсутності порушених прав, свобод чи інтересів позивача передує розгляду питання щодо правомірності (законності) рішення, яке оскаржується. Відсутність порушених прав, свобод чи інтересів позивача є підставою для відмови у задоволенні позову незалежно від правомірності чи неправомірності такого рішення оскільки, висновки суду щодо правомірності оскарженого рішення не матимуть самостійного правового значення.

49. Так, особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця передбачені статтею 287 КАС України.

50. Законодавець, урахувавши швидкоплинність правовідносин, що виникають з приводу примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), визначив усічені строки для подання позовної заяви, зокрема:

1) десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів;

2) триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

51. Суд зазначає, що інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

52. Судами попередніх інстанцій установлено, а сторонами у справі не заперечується, що на момент звернення позивача до суду із цим позовом, виконавче провадження, яке було відкрито оскаржуваною постановою від 22 грудня 2014 року ВП НОМЕР_1, було закінчене.

53. Таким чином, оскаржувана постанова від 22 грудня 2014 року ВП НОМЕР_1 на момент звернення позивача до суду (після закінчення виконавчого провадження) не створювала жодних правових наслідків для Приватного акціонерного товариства «Первомайський кар`єр «Граніт», а тому не порушувала його права чи інтереси.

54. Обґрунтовуючи наявність порушеного права позивач зазначав, що на підстави цієї постанови [про відкриття виконавчого провадження] відповідач нарахував та відповідно до постанови від 15 липня 2019 року стягнув із позивача виконавчий збір у розмірі 32424 грн 58 коп., застосовував заходи примусового характеру, збільшував загальну суму боргу в рамках зведеного виконавчого провадження (а.с.8).

55. Водночас, Суд констатує, що доводи позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів не містять жодного обґрунтування негативного впливу спірної постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 22 грудня 2014 року ВП НОМЕР_1 на його конкретні реальні індивідуально виражені права, свободи чи інтереси станом на момент звернення до суду із цим позовом та свідчать про незгоду позивача з указаним рішенням та з постановою про стягнення виконавчого збору (яка не є предметом розгляду у цій справі), що не є тотожним порушенню права, свободи чи інтересу саме постановою від 22 грудня 2014 року ВП НОМЕР_1.

56. Суд наголошує, що за правилами статті 242 КАС України у взаємозв`язку із положеннями статті 5 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом, та забезпечувати ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

57. З огляду на викладене Суд констатує, що оскаржувана у межах цієї справи постанова державного виконавця від 22 грудня 2014 року ВП НОМЕР_1 на момент звернення позивача до суду (саме після закінчення виконавчого провадження) не створювала жодних правових наслідків для Приватного акціонерного товариства «Первомайський кар`єр «Граніт», а тому не порушувала його права чи інтереси, що у свою чергу є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог незалежно від правомірності чи неправомірності такої постанови.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

58. Відповідно до частин першої та третьої, четвертої статті 351 КАС України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

59. Переглянувши судові рішення у межах доводів касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіривши повноту установлення судами фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Суд дійшов висновку, що при ухваленні судових рішень, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

60. Однак, ураховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає за необхідне змінити оскаржувані судові рішення шляхом доповнення їх мотивувальних частин мотивами цієї постанови.

IV. Висновки щодо судових витрат

61. З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 345, 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Первомайський кар`єр «Граніт» задовольнити частково.

2. Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду 01 жовтня 2020 року у справі №580/145/20 - змінити, доповнивши їх мотивувальні частини мотивами цієї постанови.

3. В іншій частині рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду 01 жовтня 2020 року у справі №580/145/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не оскаржується.

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук

Н.М. Мартинюк

Ж.М. Мельник-Томенко

Судді Верховного Суду