Справа № 440/11862/23
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2023-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/11862/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Слободянюк Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 /надалі позивач, ОСОБА_1 / звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області /далі відповідач, ГУ ПФУ у Вінницькій області/ про:

- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 16 червня 2023 року №97 про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах за віком згідно з пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" ОСОБА_1 ;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08 червня 2023 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 з урахуванням висновків суду щодо достатнього пільгового стажу /а.с. 1-9/.

Позов обґрунтований тим, що 08 червня 2023 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України із заявою за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 та рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 16 червня 2023 року №97 відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу. З вказаним рішенням позивач не погоджується, вважаючи, що наявний пільговий стаж роботи підтверджується наданими ним документами.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 23 серпня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано докази.

Відповідач позов не визнав та у відзиві на позовну заяву /а.с. 110-114/ зазначив, що 08 червня 2023 року позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 згідно Закону №1058. Розгляд заяви здійснювався Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області за принципом екстериторіальності та за наслідками розгляду вказаної заяви було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах від 16 червня 2023 року №97 у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу. Страховий стаж позивача становить 33 роки 01 місяць 19 днів, в тому числі за Списком 2 - 05 років 06 місяців 17 днів. До пільгового стажу не зараховано періоди роботи: період роботи з 11 вересня 2003 року по 29 серпня 2009 року згідно довідки №21 від 23 березня 2023 року, оскільки відсутня інформація про те, що особа працювала повний робочий день на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах; крім того відсутній підсумок пільгового стажу; період роботи з 17 травня 2010 року по 03 березня 2014 року згідно довідки №597 від 12 грудня 2022 року, оскільки назва посади, на якій працювала особа, не відповідає назві посад, затверджених переліком посад, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, за списком №2; крім того, відсутнє посилання на нормативний акт, яким затверджено Список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників із шкідливими і важкими умовами праці, чинний на період роботи особи, що є порушенням пункту 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою правління ПФУ №18-1 від 10 листопада 2006 року; період роботи з 13 березня 2019 року по 05 червня 2019 року згідно довідки №639/30 від 14 листопада 2022 року, оскільки відсутня інформація, що атестація згідно наказу про результати атестації робочих місць №76 від 06 вересня 2019 року проведена вперше. Позивачем не надавалися уточнюючі довідки за формою, передбаченою додатком №5 Порядку №637.

Справу розглянуто судом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 КАС України.

Дослідивши письмові докази, суд установив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Київським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 28 січня 1999 року /а.с. 10-11/.

Відповідно до записів в трудовій книжці серії НОМЕР_2 від 06 липня 1989 року /а.с. 21-40, 154-163/ ОСОБА_1 , зокрема:

- з 11 вересня 2003 року прийнятий в цех електрогазозварником 5 розряду у Відкрите акціонерне товариство «Полтавхіммаш»; з 01 грудня 2004 року переведений газорізальником п`ятого розряду в тому ж цеху; 07 вересня 2009 року звільнений;

- з 17 травня 2010 року прийнятий електрогазозварником 5 розряду в ремонтний цех у Відкрите акціонерне товариство «Полтавський автоагрегатний завод»; за результатами атестації робочих місць підтверджене право на пільгове пенсійне забезпечення за списком №2 ХХХІІІ Загальні професії (у всіх галузях господарства) згідно наказу №114 від 11 травня 2005 року та наказу №124 від 11 травня 2010 року, згідно з наказом №63 від 26 березня 2012 року змінено назву на Публічне акціонерне товариство «Полтавський автоагрегатний завод», 03 березня 2014 року звільнений;

- з 13 березня 2019 року прийнятий електрогазозварником, зайнятим різанням та ручним зварюванням, 5 розряду в ремонтний цех у Публічне акціонерне товариство «Полтавський автоагрегатний завод»; за результатами атестації робочих місць підтверджене право на пільгове пенсійне забезпечення за списком №2 ХХХІІІ Загальні професії (у всіх галузях господарства) 33 згідно наказу №124 від 11 травня 2010 року та наказу №101 від 03 травня 2016 року, 28 лютого 2019 року звільнений у зв`язку з ліквідацією (банкрутством) підприємства;

- з 13 березня 2019 року прийнятий електрогазозварником, зайнятим різанням та ручним зварюванням, 5 розряду в ремонтний цех у Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Полтавський автоагрегатний завод»; за результатами атестації робочих місць підтверджене право на пільгове пенсійне забезпечення за списком №2 ХХХІІІ Загальні професії (у всіх галузях господарства) робітники згідно наказу №76 від 06 вересня 2019 року, 22 квітня 2020 року звільнений.

ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою за призначенням / перерахунком пенсії від 08 червня 2023 року /а.с. 166/, в якій просив призначити пенсію за віком за Списком №2.

До вказаної заяви додав довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру (кількість 1), паспорт (кількість 1), довідку про прийняття на роботу (кількість 1) /а.с. 166-зворот/.

Рішенням про відмову у призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №97 від 16 червня 2023 року /а.с. 20/ ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до абзацу 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Вказане рішення обґрунтоване тим, що: дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України - 08 червня 2023 року, вік заявника 55 років 5 місяців. Правом на призначення пільгової пенсії за віком, відповідно до абзацу першого пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», користуються працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них, не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», чоловікам на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи. Страховий стаж особи становить 33 роки 1 місяць 19 днів; в тому числі за сп.2 5 років 6 місяців 17 днів. За доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди роботи. До пільгового стажу не зараховано періоди роботи:

-період роботи з 11 вересня 2003 року по 29 серпня 2009 року згідно довідки №21 від 23 березня 2023 року, оскільки відсутня інформація про те, що особа працювала повний робочий день на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах; крім того відсутній підсумок пільгового стажу;

- період роботи з 17 травня 2010 року по 03 березня 2014 року згідно довідки №597 від 12 грудня 2022 року, оскільки назва посади, на якій працювала особа, не відповідає назві посад, затверджених переліком посад, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, за списком №2; крім того, відсутнє посилання на нормативний акт, яким затверджено Список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників із шкідливими і важкими умовами праці, чинний на період роботи особи, що є порушенням пункту 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою правління ПФУ №18-1 від 10 листопада 2006 року;

- період роботи з 13 березня 2019 року по 05 червня 2019 року згідно довідки №639/30 від 14 листопада 2022 року, оскільки відсутня інформація, що атестація згідно наказу про результати атестації робочих місць №76 від 06 вересня 2019 року проведена вперше.

Не погодившись з вказаним рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №97 від 16 червня 2023 року, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку встановленим обставинам та аргументам учасників справи, вказаним у заявах по суті та які мають значення для правильного вирішення спору, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09 липня 2003 року /надалі - Закон №1058-IV/.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Частиною першою статті 114 Закону №1058-IV встановлено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до пункту 2 частини другої цієї статті на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Зі змісту наведених норм слідує, що умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах з підстави, визначеної пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", є: 1) зайнятість повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, за результатами проведення атестації робочих місць; 2) досягнення 55 років; 3) наявність страхового стажу, а саме: не менше 30 років у чоловіків, у тому числі на роботі із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників не менше 12 років 6 місяців. Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці - 12 років 6 місяців, але мають не менше половини такого стажу, за наявності страхового стажу у чоловіків - 30 років, пенсія за віком на пільгових умовах призначається із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII від 05 листопада 1991 року визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1, 2 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року /надалі - Порядок №637/, передбачено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про стаж роботи не збереглися, підтвердження стажу роботи здійснюється органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків.

Пунктами 20-22 Порядку № 637 передбачені особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників.

Так, відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731, затверджений Порядок застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах /надалі - Порядок №383/.

Пунктом 10 цього Порядку встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 №637.

Отже, із аналізу наведених положень законодавства слідує, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду та період і характер виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

З тексту оскаржуваного рішення слідує, що вік позивача на дату звернення із заявою становить 55 років 05 місяців; необхідний пільговий стаж 12 років 06 місяців; пільговий стаж заявника складає 05 років 06 місяців 17 днів; до пільгового стажу не зараховано періоди роботи: період роботи з 11 вересня 2003 року по 29 серпня 2009 року згідно довідки №21 від 23 березня 2023 року; період роботи з 17 травня 2010 року по 03 березня 2014 року згідно довідки №597 від 12 грудня 2022 року; період роботи з 13 березня 2019 року по 05 червня 2019 року згідно довідки №639/30 від 14 листопада 2022 року.

Позивач із вказаним рішенням не погоджується, вважаючи, що згідно наданих ним документів його пільговий стаж за списком №2 становить 25 років 06 місяців 01 день.

Надаючи оцінку підставам незарахування до пільгового стажу позивача період його роботи з 11 вересня 2003 року по 29 серпня 2009 року згідно довідки №21 від 23 березня 2023 року, суд виходить з наступного.

Відповідно до довідки Приватного акціонерного товариства «Полтахіммаш» №21 від 23 березня 2023 року /а.с. 44/ ОСОБА_1 , дійсно, працював на заводі «Хіммаш» у період з 11 вересня 2003 року по 14 грудня 2004 року (наказ №899 від 09 вересня 2003 року за професією "електрогазозварник") та у період з 14 грудня 2004 року по 29 серпня 2009 року (наказ №143 від 15 грудня 2004 року) за професією газорізальник, що передбачено списком №2 розділу ХХХІІІ «Загальні професії» позиція 33, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16 січня 2003 року. Загальний страховий стаж 05 років 11 місяців 17 днів.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

Таким чином, зазначення підсумку пільгового стажу у довідці відповідно до вимог пункту 20 Порядку № 637 не вимагається. Крім того, форма такої довідки згідно додатку 5 до Порядку № 637 не містить необхідності зазначення підсумку пільгового стажу.

Відповідно до змісту наказів №899 від 09 вересня 2003 року /а.с. 137-зворот/ та №143 від 15 грудня 2004 року /а.с. 50/ графа «Тривалість робочого дня (тижня) при роботі з неповним робочим часом» не заповнена. Зі змісту трудової книжки позивача також не вбачається факт роботи позивача у період з 11 вересня 2003 року по 29 серпня 2009 року з неповним робочим днем.

У зв`язку із відсутністю даних про роботу позивача неповний робочий день, суд доходить висновку, що незазначення в уточнюючій довідці про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданою Приватним акціонерним товариством «Полтахіммаш» за №21 від 23 березня 2023 року, факту роботи позивача повний робочий день не може бути підставою для неврахування періоду роботи позивача за списком №2 з 11 вересня 2003 року по 29 серпня 2009 року.

Надаючи оцінку підставам незарахування до пільгового стажу позивача періоду його роботи з 17 травня 2010 року по 03 березня 2014 року згідно довідки №597 від 12 грудня 2022 року, суд виходить з наступного.

Відповідно до довідки про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданої Публічним акціонерним товариством «Полтавський автоагрегатний завод» №597 від 12 грудня 2022 року /а.с. 52-54/, ОСОБА_1 працював повний робочий день в ПАТ «Полтавський автоагрегатний завод» у період з 17 травня 2010 року по 03 березня 2014 року та з 17 вересня 2014 року по 28 лютого 2019 року за професією, посадою "електрогазозварник, зайнятий різанням та ручним зварюванням", передбаченою списком №2 (розділ ХХХІІІ "Загальні професії"), затвердженим постановою Кабінету Міністрів від 24 червня 2016 року №461, загальний пільговий стаж 07 років 02 місяці 11 днів. Підстави для видачі довідки: накази про атестацію №124 від 11 травня 2010 року, №101 від 05 травня 2015 року, висновки №04-6653 від 18 червня 2010 року, №04-08/6414 від 21 жовтня 2015 року.

Так, додатком 1 до наказу №124 від 11 травня 2010 року /а.с. 125-129/, який був наявний у відповідача, затверджений Перелік посад, затверджених постановою КМУ від 16 січня 2003 року №36, згідно якого посада за найменуванням у ВАТ «ПААЗ»: «електрогазозварники, зайняті різанням та ручним зварюванням» відповідає посаді «електрогазозварники, зайняті різанням та ручним зварюванням» розділу ХХХІІІ Загальні професії (у всіх галузях) 33 постанови КМУ від 16 січня 2003 року №36.

Список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року №36, діяв з 07 лютого 2003 року по 03 серпня 2016 року.

Так, у розділі ХХХІІІ Загальні професії (у всіх галузях господарства) такого списку наявна посада електрогазозварники, зайняті різанням та ручним зварюванням, на напівавтоматичних машинах, а також автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки.

Тож суд відхиляє довід відповідача щодо наявності підстав для неврахування періоду роботи позивача з 17 травня 2010 року по 03 березня 2014 року згідно довідки №597 від 12 грудня 2022 року, оскільки в списку №2, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року №36, наявна посада, професія позивача електрогазозварники, зайняті різанням та ручним зварюванням», а довідка №597 від 12 грудня 2022 року, хоч і не містить посилання на постанову Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року №36, проте містить посилання на наказ відповідача №124 від 11 травня 2010 року, в додатку до якого є таке посилання.

Надаючи оцінку підставам незарахування до пільгового стажу позивача періоду його роботи з 13 березня 2019 року по 05 червня 2019 року згідно довідки №639/30 від 14 листопада 2022 року, суд виходить з наступного.

Відповідно до довідки про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданої ТОВ «Торговий дім «Полтавський автоагрегатний завод» №639/30 від 14 листопада 2022 року /а.с. 61-62/, ОСОБА_1 працював повний робочий день в ТОВ «Торговий дім «Полтавський автоагрегатний завод» в період з 13 березня 2019 року по 22 квітня 2020 року та з 25 вересня 2020 року по 06 червня 2022 року за професією, посадою "електрогазозварник, зайнятий різанням та ручним зварюванням", передбаченою списком №2 розділу ХХХІІІ загальні професії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 24 червня 2016 року №461, загальний пільговий стаж: 02 роки 02 місяці 02 дні. Підстави для видачі довідки: наказ про атестацію №76 від 06 вересня 2019 року.

Також відповідно до записів в трудовій книжці серії НОМЕР_2 від 06 липня 1989 року з 13 березня 2019 року прийнятий електрогазозварником, зайнятим різанням та ручним зварюванням 5 розряду в ремонтний цех у Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Полтавський автоагрегатний завод»; за результатами атестації робочих місць підтверджене право на пільгове пенсійне забезпечення за списком №2 ХХХІІІ Загальні професії (у всіх галузях господарства) робітники згідно наказу №76 від 06 вересня 2019 року.

Таким чином, відсутні відомості про проведення ТОВ «Торговий дім «Полтавський автоагрегатний завод» атестації робочого місця позивача у період з 13 березня 2019 року по 05 червня 2019 року, зокрема й у довідці №639/30 від 14 листопада 2022 року, а тому відповідний довід відповідача суд вважає обґрунтованим.

З огляду на вищевикладені висновки суду щодо протиправності доводів відповідача, викладених в оскаржуваному рішенні щодо незарахування до пільгового стажу періодів роботи позивача з 11 вересня 2003 року по 29 серпня 2009 року згідно довідки №21 від 23 березня 2023 року та з 17 травня 2010 року по 03 березня 2014 року згідно довідки №597 від 12 грудня 2022 року, рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №97 від 16 червня 2023 року підлягає скасуванню як протиправне.

Обираючи належний спосіб відновлення порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву позивача за призначенням / перерахунком пенсії від 08 червня 2023 року з урахуванням висновків суду, наведених в цьому судовому рішенні.

Такий висновок суду узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 07 березня 2018 року у справі №233/2084/17.

В прохальній частині позовної заяви позивачем заявлено клопотання про стягнення на його користь судових витрат зі сплати судового збору та на оплату правничої допомоги, яка надана адвокатом Пустяк Аллою Володимирівною на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВІ № 1156026 від 14 липня 2023 року /а.с. 16/.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною першою статті 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких відповідно до частини третьої цієї статті належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами другою - п`ятою статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновків, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування зазначених витрат. В силу вимог процесуального закону суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Тобто при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Такі висновки щодо застосування процесуальних норм містяться в постанові Верховного Суду від 02 листопада 2022 року у справі №200/1138/20-а.

На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката Пустяк Алли Володимирівни в сумі 5000,00 грн позивачем надано до суду копії договору про надання правової допомоги №14/07/23АС від 14 липня 2023 року, укладеного між адвокатом Пустяк Аллою Володимирівною та позивачем (клієнт) /а.с. 17-18/, детального опису робіт (наданих послуг) від 14 серпня 2023 року /а.с. 18-зворот/, рахунку № 1 на оплату послуг від 14 липня 2023 року /а.с. 19/, квитанції №0.0..1 від 14 липня 2023 року /а.с. 15/.

Позивачем сплачено адвокату Пустяк Аллі Володимирівні за Договором про надання правової допомоги №14/07/23АС від 14 липня 2023 року гонорар в сумі 5000,00 грн, що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 14 липня 2023 року.

Дослідивши надані позивачем документи в системному зв`язку з кількістю виконаних адвокатом робіт, наданих послуг, підготовлених та поданих суду письмових матеріалів та доказів, суд вважає, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним із наданими адвокатом послугами та складністю цієї справи ( яка не характеризується наявністю виключної правової проблеми та не потребує встановлення значного обсягу фактичних обставин справи та вжиття дій щодо збирання значного обсягу доказів), а відтак підлягає зменшенню до 2000,00 грн.

Враховуючи висновок суду про задоволення позову, стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000,00 грн.

За подання позову до суду позивач поніс витрати у вигляді сплати судового збору в сумі 1073,60 грн, що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 14 липня 2023 року /а.с. 14/

Враховуючи висновок суду про задоволення позову, стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягає сума судового збору в 1073,60 грн.

Керуючись статтями 6-9, 72-77, 211, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, буд. 7, м. Вінниця, Вінницька область, 21100, ідентифікаційний код 13322403) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №97 від 16 червня 2023 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 за призначенням / перерахунком пенсії від 08 червня 2023 року з урахуванням висновків суду, наведених в цьому судовому рішенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати в загальній сумі 3073,60 грн (три тисячі сімдесят три гривні шістдесят копійок), в т.ч. витрати зі сплати судового збору в сумі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок) та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000,00 грн (дві тисячі гривень нуль копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною восьмою статті 18, частинами сьомою-восьмою статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.І. Слободянюк