Справа № 461/258/23
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2023-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2023 рокуСправа № 461/258/23 пров. № А/857/12879/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді-доповідача Качмара В.Я.,

суддів - Довгополова О.М., Затолочного В.С.,

при секретарі судового засідання Юрченко М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці про скасування постанови по справі про порушення митних правил, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Львівської митниці на рішення Галицького районного суду м. Львова від 25 квітня 2023 року (суддя Юрків О.Р., м.Львів, повний текст складено 27 квітня 2023 року), -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Львівської митниці (далі Митниця) в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил від 27.12.2022 №1171/20900/22 (далі Постанова) та закрити провадження по справі.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 25 квітня 2023 року позов задоволено.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В доводах апеляційної скарги вказує, що оскільки вилучений у позивача товар був переданий на Збройні Сили України на підставі наказу командира відповідної військової частини, то вартість вилученого майна є приблизною та визначена посадовими особами митного органу самостійно.

Позивач відзиву на апеляційну скаргу не подав.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, виходив з того, що представник митного органу при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язаний був, на підставі доказів передбачених статтею 495 Митного кодексу України (далі МК), належним чином з`ясувати усі обставини справи, зокрема, фактичну вартість товарів, а не орієнтовну, оскільки від даної вартості залежить розмір накладення штрафу та відповідно до встановлених фактів надати правильну юридичну оцінку діям позивача.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що 08.11.2022 державним інспектором відділу митного оформлення №3 митного поста «Яворів» Митниці (далі м/п) Бутковським М.Б. було складено протокол про порушення митних правил №1171/20900/22 (далі Протокол) щодо ОСОБА_1 . У ньому зафіксовано, що 08.11.2022 о 13:35 год позивач на автомобілі марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 319 CD1», реєстраційний номер НОМЕР_1 , причіп реєстраційний номер НОМЕР_2 прямував з Великобританії в Україну в якості водія, повертаючись з приватної поїздки, через пункт пропуску «Краківець-Корчова», м/п, обравши формою проходження митного контролю смугу руху - «червоний коридор». Під час проведення візуального огляду даного транспортного засобу виникла підозра щодо наявності в ньому товарів та предметів, які є обов`язкові для письмового декларування і товарів та предметів заборонених чи обмежених до переміщення через митний кордон України. Перед початком митного контролю ОСОБА_1 було видано для заповнення митну декларацію та роз`яснено митні правила. Для здійснення митного оформлення ОСОБА_1 подав митну декларацію, в якій заявив про наявність у нього «особисті речі - 10 сумок та генератор MAXPEEDINGRODS NXR 3500 вагою 20,5 кг.». Після перевірки заявлених відомостей та завірення митної декларації штампом «Під митним контролем № « 341», під час проведення митного огляду окрім особистих речей та задекларованого товару в даному транспортному засобі без ознак приховування виявлено не задекларований за встановленою формою товар, а саме:

генератори бензинові тм. «Diamond Power», модель «GG3800», потужністю 1,8 kW, виробництва - Китай, без ознак користування -2 шт., загальною вагою 70 кг.

генератори бензинові тм. «ІМРАХ», модель «INVERTER», потужністю 1,8 kW, виробництва - Великобританія, без ознак користування -5 шт., загальною вагою 105 кг.;

генератори бензинові тм. «ІМРАХ», модель «INVERTER», потужністю 1,5 кЖ/ виробництва - Великобританія, без ознак користування -3 шт., загальною вагою 60 кг ;

генератори бензинові тм. «STANLEY», модель «SG2400Basic», потужністю 2,4 kW, виробництва - Китай, без ознак користування -4 шт., загальною вагою 166 кг ;

генератори бензинові тм. «ІМРАХ», модель «PROFESIONAL POWERTOOLS», потужністю 1,8 kW, виробництва - Великобританія, без ознак користування -6 шт., загальною вагою 126 кг ;

генератор бензиновий тм. «BLACK LINE», модель «INV 3600SERIES», потужністю 3,6 kW, виробництва - Китай, без ознак користування -1 шт., загальною вагою 24 кг.

Про наявність виявлених під час митного огляду товарів ОСОБА_1 у процесі усного опитування не заявив, у митний декларації не вказав. В подальшому виявлені генератори визнав своєю власністю. Достовірність відомостей, вказаних у цій декларації ОСОБА_1 засвідчив своїм підписом. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив дії спрямовані на переміщення через митний кордон України товарів шляхом недекларування, тобто не заявив за встановленою формою точних та достовірних відомостей, перелік яких визначений Митним кодексом України, про товари, які переміщуються громадянином через митний кордон України. (а.с.15-19).

Відтак, позивач вчинив дії спрямовані на переміщення через митний кордон України товарів шляхом недекларування, тобто не заявив за встановленою формою точних та достовірних відомостей, перелік яких визначений МК, про товари, які переміщуються громадянином через митний кордон України.

З наданих до Протоколу пояснень вказав, що намагався ввезти 22 генератори, з яких йому повернули один, так як він не знав їх точну кількість (а.с.47).

У Протоколі зазначено, що зауважень та претензій до Протоколу немає.

Перелічені вище генератори за Протоколом були вилучені у позивача на склад Митниці.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_3 (далі в/ч НОМЕР_3 ) від 08.11.2022 №190-АД на підставі акту про примусове відчуження або вилучення майна від 15.11.2022 №337, товари вартістю 281988,30 грн (вартість товарів згідно вказаного акту), які були тимчасово вилучені Протоколом Митницею передані представнику в/ч НОМЕР_3 (а.с.20-22).

На підставі Протоколу, Митницею 27.12.2022 було прийнято Постанову, якою громадянина ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною другою статті 471 МК та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 30% вартості товарів - 84596,49 грн; , стягнуто з нього на користь митниці 651,49 грн витрат за зберігання товару на складі митниці та постановлено повернути вилучений тимчасово товар (а.с.10-13).

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, на які накладено електронний підпис декларанта або уповноваженої ним особи (частина перша статті 257 МК).

Відповідно до частини другої статті 471 МК недекларування товарів (крім зазначених у частинах першій та/або третій цієї статті), що переміщуються через митний кордон України громадянами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі 30 відсотків вартості цих товарів.

Згідно примітки до статті 471 МК недекларуванням у цій статті вважається незаявлення громадянином за встановленою формою точних та достовірних відомостей, перелік яких визначений цим Кодексом, про товари, які переміщуються (пересилаються) таким громадянином через митний кордон України (у тому числі при проходженні (проїзді) ним каналом, позначеним символами зеленого кольору («зелений коридор»).

За змістом статті 366 МК канал позначений символами зеленого кольору («зелений коридор»), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню (частина друга цієї статті).

Канал, позначений символами червоного кольору («червоний коридор»), призначений для всіх інших громадян (частина третя згаданої статті).

Громадянин самостійно обирає відповідний канал («зелений коридор» або «червоний коридор») для проходження митного контролю за двоканальною системою (частина четверта вказаної статті).

Відповідно до статті 374 МК товари (за винятком підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 1000 євро, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення, та товари (крім підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 цього Кодексу встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є об`єктами оподаткування митними платежами (частина перша цієї статті).

Товари (крім підакцизних), що ввозяться громадянами у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі, сумарна фактурна вартість та/або загальна вага яких перевищують обмеження, встановлені частиною першою цієї статті, але загальна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 10000 євро, підлягають письмовому декларуванню в порядку, встановленому для громадян, з поданням документів, що видаються державними органами для здійснення митного контролю та митного оформлення таких товарів, та оподатковуються ввізним митом за ставкою 10 відсотків і податком на додану вартість за ставкою, встановленою Податковим кодексом України, в частині, що перевищує еквівалент 1000 євро (при ввезенні товарів на митну територію України через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення) та еквівалент 500 євро або вартість товарів, обчислена пропорційно до ваги, що перевищує 50 кг (при ввезенні через інші пункти пропуску через державний кордон України). Базою оподаткування таких товарів є частина їх сумарної фактурної вартості, що перевищує еквівалент 1000 євро (при ввезенні товарів на митну територію України через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення) та еквівалент 500 євро або вартість товарів, обчислена пропорційно до ваги, що перевищує 50 кг (при ввезенні через інші пункти пропуску через державний кордон України).

Відповідно до частин другої, третьої статті 357 МК дослідження (аналізи, експертизи) проводяться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, чи його відокремленого підрозділу або інших експертних установ (організацій), призначених митним органом. Зазначені дослідження (аналізи, експертизи) проводяться з метою забезпечення здійснення митного контролю та митного оформлення і не є судовими експертизами.

Приписами частин першої, другої статті 515 МК встановлено, що експертиза призначається, якщо для з`ясування питань, що виникають у справі про порушення митних правил, виникла потреба у спеціальних знаннях з окремих галузей науки, техніки, мистецтва, релігії тощо. Зазначена експертиза не є судовою експертизою.

Згідно з частиною другою статті 515 МК експертиза проводиться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, його відокремлених підрозділів та інших установ або окремими спеціалістами, які призначаються посадовою особою митного органу, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил. Особа, щодо якої порушено зазначену справу, має право на проведення за її рахунок незалежної експертизи.

Відповідно до статті 516 МК визнавши за необхідне проведення експертизи, посадова особа митного органу, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил, виносить постанову, у якій визначаються підстави для призначення експертизи, прізвище експерта або найменування спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, його відокремленого підрозділу чи іншої відповідної установи, в якій має проводитися експертиза. У цій же постанові ставляться конкретні питання, які мають бути вирішені під час проведення експертизи, а також визначаються матеріали, що передаються у розпорядження експерта.

Згідно із частинами першою, третьою, четвертою статті 368 МК для цілей оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, застосовується фактурна вартість цих товарів, зазначена в касових або товарних чеках, ярликах, інших документах роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості таких товарів. Особа, яка декларує товари, вправі довести достовірність відомостей, представлених для визначення їх фактурної вартості. У разі наявності доказів недостовірності заявленої фактурної вартості товарів митні органи визначають їх вартість самостійно, на підставі ціни на ідентичні або подібні (аналогічні) товари відповідно до вимог цього Кодексу.

Як вказано судом першої інстанції у матеріалах справи про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 відсутні рахунки-фактури, які б підтверджували вартість товару, висновок експерта щодо встановлення вартості товару, натомість в матеріалах міститься довідка щодо орієнтовної вартості товару від 08.11.2022 (а.с.69).

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції, що дана довідка не є належним доказом у справі, оскільки митним органом визначено орієнтовну вартість тимчасово вилученого товару, а не фактичну вартість товару, від суми якої залежить розмір 30 % штрафу від вартості незадекларованого товару відповідно до частини другої статті 471 МК.

Крім того, Митницею до зазначеної довідки не долучено жодних доказів на підставі яких визначалася вартість спірних генераторів: витяги із системи АСАУР із порівнянням цін щодо аналогічних або подібних товарів, відомостей про ринкові ціни на такі товари, прайс-листів, каталогів торговельних фірм та інших довідників, міститься в базі даних цінової інформації Держмитслужби тощо.

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до частини третьої статті 2 КАС, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

В обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, описаних вище, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для притягнення скаржника до адміністративної відповідальності згідно оскаржуваної Постанови.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Доводи апелянта висновків суду не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись статтями 271, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Львівської митниці залишити без задоволення, а рішення Галицького районного суду м. Львова від 25 квітня 2023 року без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді О. М. Довгополов
В. С. Затолочний