Справа № 300/710/23
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2023-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" вересня 2023 р. справа № 300/710/23
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Боршовського Т.І., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови № 314981 від 29.11.2022, -
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01.03.2023 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
17.03.2023 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшов відзив Державної служби України з безпеки на транспорті від 14.03.2023 на позовну заяву, в якому представник відповідача заперечує проти задоволення позову. Відповідач вказав, що 03.11.2022 представниками Державної служби України з безпеки на транспорті на автодорозі Н-18 Стрий-Мамалига, село Голинь, проведено рейдову перевірку транспортного засобу Mersedes-Benz Sprinter 411 CDI за реєстраційним номером НОМЕР_1 . За результатами перевірки складено акт від 03.11.2022 № 324539, в якому зафіксовано такі порушення: у водія транспортного засобу, який обладнаний тахографом, відсутній протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу. На підставі вказаних порушень, 29.11.2022 начальником Відділу державного нагляду (контролю) в Івано-Франківській області Укртрансбезпеки прийнято постанову № 314981 про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу в сумі 1700,00 грн. Представник відповідача зазначила, що вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами незалежно від того, чи використовуються такі автомобілі для власних потреб, чи надаються послуги з перевезення для інших осіб на комерційній основі. Щодо доводів представника позивача про відсутність в транспортному засобі на час рейдової перевірки вантажу, то такі доводи не відповідають дійсності, оскільки водій надав представнику Укртрансбезпеки накладну на перевезення вантажу хліба та хлібобулочних виробів, що зафіксовано на відеозаписі, здійсненого представником Укртрансбезпеки під час рейдової перевірки. Також водій надав пояснення, згідно яких зазначив, що тахограф не працюючий, ніколи не використовувався, та ознайомився з актом від 03.11.2022 № 324539, що підтверджується його особистим підписом. Зважаючи на виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства, представник відповідача вважає правомірним прийняття постанови № 314981 від 29.11.2022, а тому просив суд в задоволенні позову відмовити (а.с. 24-57).
19.04.2023 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшла відповідь представника позивача від 17.04.2023 на відзив, згідно якої представник позивача вказав на безпідставність доводів представника відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву. Так, транспортний засіб Mersedes-Benz Sprinter 411 CDI за реєстраційним номером НОМЕР_1 ОСОБА_1 використовує як фізична особа для власних потреб, а не як фізична особа-підприємець в своїй господарській діяльності. На час проведення рейдової перевірки 03.11.2022 в транспортному засобі не було вантажу, однак представник Укртрансбезпеки не здійснив перевірки цього факту. Щодо наданої водієм ОСОБА_3 представнику Укртрансбезпеки накладної, то такий документ не містить обов`язкових реквізитів товарно-транспортної накладної, а тому не може вважатися документом, який підтверджує перевезення товару. Також згідно пункту 1.4 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, таке Положення не поширюється на перевезення пасажирів та вантажу, які здійснюються фізичними особами за власний рахунок для власних потреб без використання праці найманих водіїв. В спірному випадку, водій ОСОБА_3 не перебуває у трудових відносинах з позивачем, а тому не повинен був мати при собі та пред`являти документи на тахограф. Вищевказані обставини виключаю можливість застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу (а.с. 60-63).
Обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець 03.04.2017, види діяльності: 10.71 Виробництво хліба та хлібобулочних виробів, виробництво борошняних кондитерських виробів, тортів і тістечок нетривалого зберігання (основний); 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами; 47.24 Роздрібна торгівля хлібобулочними виробами, борошняними та цукровими кондитерськими виробами в спеціалізованих магазинах; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 96.04 Діяльність із забезпечення фізичного комфорту, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 52).
Посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) в Івано-Франківській області Державної служби України з безпеки на транспорті 03.11.2022 на підставі направлення на рейдову перевірку від 31.10.2022 за № 013067 та відповідно до щотижневого графіку, затвердженого 31.10.2022 начальником Відділу державного нагляду (контролю) в Івано-Франківській області, проведено рейдову перевірку транспортних засобів з питань дотримання законодавства про автомобільний транспорт (а.с. 43-44).
Так, 03.11.2022 представниками Відділу державного нагляду (контролю) в Івано-Франківській області Державної служби України з безпеки на транспорті на автодорозі Н-18 Стрий-Мамалига, с. Голинь, зупинено транспортний засіб: Mersedes-Benz Sprinter 411 CDI за реєстраційним номером НОМЕР_1 , яким керував водій ОСОБА_3 , посвідчення водія серії НОМЕР_2 . Власником вказаного автомобіля є ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 (а.с. 50).
За результатами перевірки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом за № 324539 від 03.11.2022, в якому зафіксовано, що: під час перевірки виявлено порушення наказу Міністесртва транспорту та зв`язку України № 385 від 24.03.2010: у водія транспортного засобу, який обладнаний тахографом, відсутній протокол перевірки та адаптації тахографу до транспортного засобу. За вказане порушення передбачена відповідальність статтею 60 Закону України Про автомобільний транспорт частина перша абзац 3 частини першої перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, перелік яких визначено статтею 48 Закону України Про автомобільний транспорт, а саме протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу.
Вказаний акт за № 324539 від 03.11.2022 містить пояснення водія ОСОБА_3 : «Тахограф не працюючий, ніколи не використовувався» та його особистий підпис (а.с. 45).
Вважаючи протиправною постанову № 314981 від 29.11.2022 про застосування адміністративно-господарського штрафу, представник позивача звернувся з цим позовом до суду, в якому просить скасувати вищевказану постанову № 314981 від 29.11.2022.
При прийнятті рішення суд керується такими нормами права та мотивами щодо їх застосування до спірних правовідносин:
Правові, економічні, організаційні та соціальні засади забезпечення функціонування автомобільних доріг, їх будівництва, реконструкції, ремонту та утримання в інтересах держави і користувачів автомобільних доріг, визначає Закон України Про автомобільні дороги від 08.09.2005 за № 2862-ІV (далі - Закон № 2862-ІV).
Також засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України Про автомобільний транспорт від 05.04.2001 за № 2344-ІІІ (далі - Закон № 2344-ІІІ).
Окрім цього, спірні правовідносини регламентовані Правилами дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (далі - Правила дорожнього руху), Порядком проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), застереженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі - Порядок № 1567), Положенням про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затверджений наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 № 340 (далі Положення № 340), Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затверджену наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 № 385 (далі Інструкція № 385).
Відповідно до частини першої статті 6 Закон № 2862-ІV державну політику і стратегію розвитку всіх видів автомобільних доріг на території України здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства.
Згідно з абзацом 4 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 за № 442 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" утворено Державну службу України з безпеки на транспорті, реорганізувавши шляхом злиття Державну інспекцію з безпеки на морському та річковому транспорті, Державну інспекцію з безпеки на наземному транспорті.
Пунктом 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 за № 103 (далі - Положення № 103), визначено, що Державна служба України з безпеки на транспорті (надалі по тексту також Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури України і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.
Так, Укртрансбезпека відповідно до підпунктів 2, 19 пункту 5 Положення № 103 відповідно до покладених на неї завдань, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; здійснює контроль за додержанням перевізниками вимог режиму праці та відпочинку, що здійснюють перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.
Згідно з пунктом 8 Положення № 103 Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Отже, Державній службі України з безпеки на транспорті в особі її відділів державного нагляду (контролю) в областях надано право здійснювати державний контроль за додержанням вимог законодавства на автомобільному транспорті та за додержанням перевізниками вимог режиму праці та відпочинку, що здійснюють перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.
Відповідно до пункту 14 Порядку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), застереженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі Порядок № 1567) рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.
Пунктом 12 Порядку № 1567 передбачено, що рейдова перевірка додержання суб`єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка.
Згідно вимог пунктів 15, 16 Порядку № 1567 визначено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону України "Про автомобільні транспорт" документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; додержання водієм режиму праці та відпочинку; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.
Статтею 48 Закону України Про автомобільний транспорт від 05.04.2001 № 2344-III (далі Закон № 2344-III) визначено документи, на підставі яких виконуються вантажні перевезення.
Так, автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:
для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;
для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
При оформленні товарно-транспортної накладної вантажовідправник зазначає такі обов`язкові реквізити:
дата і місце складання;
вантажовідправник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);
автомобільний перевізник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), прізвище, ім`я, по батькові водія та номер його посвідчення;
вантажоодержувач (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);
транспортний засіб (марка, модель, тип, реєстраційний номер автомобіля, причепа/напівпричепа), його параметри із зазначенням довжини, ширини, висоти, загальної ваги, у тому числі з вантажем, та маси брутто;
пункти завантаження і розвантаження.
Відповідно до частини другої статті 49 Закону № 2344-III водій транспортного засобу зобов`язаний: мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень; дотримуватися визначеного режиму праці та відпочинку.
Статтею 2 Закону № 2344-III передбачено, що законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, законів України Про транспорт, Про дорожній рух, чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень.
Генеральна конференція Міжнародної організації праці 27.06.1979 у м. Женева ухвалила Конвенцію № 153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті. Ця Конвенція застосовується до найманих водіїв, які працюють або на підприємствах, що займаються перевезеннями для третіх сторін, або на підприємствах, що перевозять вантажі чи пасажирів за свій рахунок на автомобілях, які використовуються професійно для внутрішніх чи міжнародних автомобільних перевезень товарів або пасажирів. Ця Конвенція застосовується також, якщо в ній не передбачено іншого, до власників транспортних засобів, зайнятих професійно автомобільними перевезеннями, та до членів їхніх сімей, які не отримують заробітної плати, коли вони працюють водіями.
Відповідно до статті 10 цієї Конвенції компетентні власті чи органи в кожній країні:
а) передбачають ведення індивідуальної контрольної книжки та визначають умови її видачі, її зміст і спосіб її заповнення водіями;
b) установлюють процедуру оголошення годин, відпрацьованих відповідно до положень пункту 1 статті 9 цієї Конвенції та умов, які їх обґрунтовують.
а) веде відповідно до зразка, затвердженого компетентними властями чи органами в кожній країні, відомість із зазначеною в ній кількістю годин роботи й відпочинку кожного водія, який працює в нього;
b) надає цю відомість у розпорядження контрольних органів у спосіб, установлений компетентними властями чи органами в кожній країні.
Традиційні засоби контролю, зазначені в пунктах 1 та 2 цієї статті, якщо це потрібно для деяких категорій транспорту, заміняються або доповнюються, наскільки це можливо, сучасними засобами, такими, наприклад, як тахографи згідно з правилами установленими компетентними властями чи органами в кожній країні.
Постановою Кабінету Міністрів України "Про виконання Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року № 153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті" від 25.01.2012 № 51 визначено Міністерство інфраструктури компетентним органом з питань виконання Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року № 153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті в частині внутрішніх автомобільних перевезень.
Пунктом 1.1 Положення № 340 передбачено, що це Положення розроблено відповідно до Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року № 153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті, Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР), Кодексу законів про працю України та Законів України Про автомобільний транспорт, Про дорожній рух.
Відповідно до пункту 1.3 Положення № 340 його вимоги поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами.
Облік робочого часу регламентовано розділом VI Положення № 340.
Так, згідно з пунктом 6.1 Положення № 340 автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами. Водії зберігають записи щодо режиму праці та відпочинку протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення.
Відповідно до пункту 6.2 Положення № 340 облік робочого часу водіїв здійснюється на основі табеля обліку використання робочого часу. Перевізник, який використовує водіїв за наймом, щомісяця складає графік змінності водіїв, веде відомість обліку робочого часу та відпочинку водія (додаток 2), у якій щодо кожної робочої зміни зазначаються планові та фактичні дані щодо маршруту, початок та кінець робочої зміни.
Водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3) або повинен мати копію графіка змінності водіїв (пункт 6.3 Положення № 340).
Пунктом 7.1 Положення № 340 органи, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху проводять перевірку встановленого режиму праці та відпочинку водіїв відповідно до законодавства України.
В спірному випадку, повна маса транспортного засобу Mersedes-Benz Sprinter 411 CDI за реєстраційним номером НОМЕР_1 , який був зупинений 03.11.2022 представниками Державної служби України з безпеки на транспорті на автодорозі Н-18 Стрий-Мамалига, село Голинь, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 становить 4250 кг, тобто понад 3,5 тонн, а тому на виконання вимог пункту 6.1 Положення № 340 повинен бути обладнаний діючим та повіреним тахографом.
Так, в акті від 03.11.2022 № 324539, складеного за результатами перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, міститься пояснення водія ОСОБА_4 : «Тахограф непрацюючий, ніколи не використовувався».
Тобто водій транспортного засобу Mersedes-Benz Sprinter 411 CDI за реєстраційним номером НОМЕР_1 , підтвердив наявність в зазначеному транспортному засобі тахографа, однак такий тахограф недіючий.
Таким чином, представники сторін не заперечують щодо наявності в транспортному засобі Mersedes-Benz Sprinter 411 CDI за реєстраційним номером НОМЕР_1 тахографа.
Відповідно до пункту 1.4 розділу І Інструкції № 385 контрольний пристрій (тахограф) - це обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв.
При цьому, адаптація тахографа до транспортного засобу - оновлення або підтвердження параметрів автомобільного транспортного засобу, що зберігаються у пам`яті тахографа, до яких залежно від типу тахографа належать: ідентифікаційний номер (VIN-код) та номерний знак (цифри та літери, нанесені на номерному знаку, - VRN) автомобільного транспортного засобу, розмір застосованих пневматичних шин, результати визначення константи тахографа "k", характеристичного коефіцієнта автомобільного транспортного засобу "w", ефективного кола шини "l", а також показники часу, пробігу, граничного значення швидкості, на яке налаштований обмежувач швидкості транспортного засобу (за наявності). Термін "адаптація тахографа до транспортного засобу", за визначенням ЄУТР ( 994_016 ), - "калібрування".
Технічне обслуговування тахографа - технічні операції з приведення тахографа у робочий стан відповідно до інструкції його виробника, які включають активацію, зчитування даних цифрового тахографа, періодичні перевірки, ремонт, заміну тахографа або пов`язаного з ним устаткування, адаптацію тахографа до транспортного засобу.
ПСТ - пункт сервісу тахографів, спеціально облаштовані виробничі ділянки для надання послуг щодо установлення та технічного обслуговування тахографів суб`єктами господарювання (резидентами України), що виконують передбачені ЄУТР ( 994_016 ) функції "майстерні або механіка" та внесені Мінінфраструктури як компетентним органом з виконання ЄУТР до переліку уповноважених суб`єктів господарювання (далі - Перелік).
Відповідно до пункту 2.6 розділу ІІ Інструкції № 385 ПСТ виконують перевірку та адаптацію тахографів до транспортних засобів відповідно до вимог ЄУТР ( 994_016 ) періодично кожні два роки, а також у разі: установлення або заміни тахографа; ремонту тахографа; зміни типу розмірів пневматичних шин автомобільного транспортного засобу; якщо під час технічного обслуговування або ремонту автомобільного транспортного засобу відбулося пошкодження таблички тахографа або пломб, накладених на його складові, під час установлення або адаптації або у разі зміни конструкції автотранспортного засобу, що може вплинути на роботу тахографа.
Згідно з пунктом 2.7 розділу ІІ Інструкції № 385 за результатами перевірки та адаптування тахографа до транспортного засобу ПСТ оформлює у двох примірниках протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу за формою, наведеною в додатку 1.
Бланк протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу роздруковується відповідальною особою ПСТ на папері формату А4 (210х297 мм) щільністю 100 г/кв.м або більше. Не допускається робити закреслення чи виправлення відомостей, які заносяться до протоколу, а також внесення додаткових записів після того, як протокол підписано та поставлено печатку відповідальної особи ПСТ. У графах, які не заповнюються під час складання протоколу, проставляються прочерки.
ПСТ надає один примірник зазначеного протоколу перевізнику, а другий залишає собі і зберігає разом з тахокартою або у разі цифрового тахографа - з роздруківкою та електронними файлами, що підтверджують достовірність наведених у протоколі даних.
Протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу зберігають протягом трьох років з дати проведення робіт.
Пунктом 3.3 розділу ІІІ Інструкції № 385 визначено, що водій транспортного засобу, обладнаного тахографом:
забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа;
своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання;
використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом;
має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом;
у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв);
у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.
При цьому, відповідно до пункту 3.5 розділу ІІІ Інструкції № 385 перевізники:
забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий);
зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку - протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії;
аналізують інформацію щодо дотримання режимів праці та відпочинку водіїв, отриману за допомогою тахографа, а в разі виявлення порушень вживають заходів щодо недопущення та запобігання виникненню їх в подальшому.
Згідно з пунктом 3.6 розділу ІІІ Інструкції № 385 перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку:
правильності роботи тахографа та відповідності його типу згідно із законодавством (обов`язковість установлення тахографа певного типу - аналоговий або цифровий, позначка затвердження типу згідно з ЄУТР);
наявності та цілісності таблички тахографа та його пломб, а також маркування таблички та пломб тахографа знаком ПСТ, внесеним до Переліку;
дотримання вимог щодо періодичності проведення перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, а також перевірки тахографа; дотримання вимог щодо періодів роботи та відпочинку водіїв та їх відповідність параметрам руху, зареєстрованим тахографом;
наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа;
строків зберігання відповідної інформації, отриманої за допомогою тахографа, протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та повірки тахографа.
Таким чином, пунктом 3.3 розділу ІІІ Інструкції № 385 визначено обов`язок водія транспортного засобу, обладнаного тахографом, мати при собі протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу, а пунктами 3.5 та 3.6 розділу ІІІ Інструкції № 385 визначено обов`язок перевізника зберігати такий протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу протягом одного року з дати закінчення терміну його дії та забезпечувати належну експлуатацію тахографів, що включає здійснення перевірки дотримання вимог щодо періодичності проведення перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу.
Окрім цього, частиною першою статті 34 Закону України Про автомобільний транспорт визначено, що автомобільний перевізник повинен утримувати транспортні засоби в належному технічному і санітарному стані та забезпечувати їх зберігання відповідно до вимог статті 21 цього Закону.
В спірному випадку, в акті від 03.11.2022 № 324539, складеного за результатами перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, зафіксовано такі порушення, які слугували підставою для прийняття постанови № 314981 від 29.11.2022 про застосування адміністративно-господарського штрафу: у водія транспортного засобу Mersedes-Benz Sprinter 411 CDI за реєстраційним номером НОМЕР_1 , який обладнаний тахографом, відсутній протокол перевірки та адаптації тахографу до транспортного засобу.
Позивач не надав суду жодних доказів того, що у водія транспортного засобу Mersedes-Benz Sprinter 411 CDI за реєстраційним номером НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_1 , на час рейдової перевірки 03.11.2022 був в наявності протокол перевірки та адаптації тахографу до вказаного транспортного засобу. Окрім цього, такий протокол не наданий суду також під час судового розгляду цієї справи.
За вказаних обставин, позивач допустив порушення вимог статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частиною першою статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".
Щодо доводів представника позивача про те, що ОСОБА_1 не є перевізником, а використовує транспортний засіб Mersedes-Benz Sprinter 411 CDI за реєстраційним номером НОМЕР_1 для власних потреб, то суд вказує на таке.
Статтею 60 Закону № 2344-III встановлено, що відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт застосовуються до автомобільних перевізників.
Відповідно до статті 1 Закону № 2344-ІІІ автомобільний перевізник це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; водій це особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.
Права, обов`язки і відповідальність власників автомобільного транспорту - Перевізників та вантажовідправників і вантажоодержувачів Замовників, визначають Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджені наказом Міністерства транспорту України 14.10.1997 № 363, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 20.02.1998 за № 128/2568.
Відповідно до глави першої Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні перевізник це фізична або юридична особа - суб`єкт господарювання, що надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами.
Главою першою Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні передбачено, що товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу.
Товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.
Транспортна послуга - перевезення вантажів та комплекс допоміжних операцій, що пов`язані з доставкою вантажів автомобільним транспортом.
В спірному випадку, транспортний засіб Mersedes-Benz Sprinter 411 CDI за реєстраційним номером НОМЕР_1 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належать позивачу на праві власності.
При цьому, ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець 03.04.2017, основний вид діяльності: 10.71 Виробництво хліба та хлібобулочних виробів, виробництво борошняних кондитерських виробів, тортів і тістечок нетривалого зберігання. Водночас, серед видів економічної діяльності позивача також вказаний 49.41 Вантажний автомобільний транспорт, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 52).
Під час проведення 03.11.2022 рейдової перевірки транспортного засобу Mersedes-Benz Sprinter 411 CDI за реєстраційним номером НОМЕР_1 , водій ОСОБА_3 надав представникам Укртарнсбезпеки накладну Калуської хлібопекарні «Прикарпаття», в якій міститься перелік хлібобулочних виробів (а.с. 49).
Щодо зауважень представника позивача щодо належності форми такої накладної, то суд їх відхиляє, оскільки суд не досліджує в цій справі факт дійсності господарських операцій щодо яких виписана така накладна. Натомість сам факт наявності такої накладної та її подання водієм інспектору під час контрольного заходу підтверджує обставини використання транспортного засобу для здійснення перевезення вантажу за напрямком господарської діяльності позивача.
Факт надання водієм ОСОБА_3 представникам Відділу державного нагляду (контролю) в Івано-Франківській області Державної служби України з безпеки на транспорт під час рейдової перевірки вищевказаної накладної на хліб та хлібобулочні вироби, підтверджується відеозаписом рейдової перевірки, на якому зафіксовано весь процес здійсненої рейдової перевірки автомобіля марки Mersedes-Benz Sprinter 411 CDI за реєстраційним номером НОМЕР_1 . Зокрема процес спілкування водія ОСОБА_3 з представниками Відділу державного нагляду (контролю) в Івано-Франківській області Державної служби України з безпеки на транспорті, надання документів для перевірки: вказаної накладної, посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.
Окрім цього, на час здійснення рейдової перевірки 03.11.2022 на лобовому склі транспортного засобу Mersedes-Benz Sprinter 411 CDI за реєстраційним номером НОМЕР_1 був розміщений трафарет з написом «Хліб», що зафіксовано на долученій представником відповідача до відзиву на позовну заяву світлині (а.с. 51).
Вищевказані обставини підтверджують факт використання транспортного засобу Mersedes-Benz Sprinter 411 CDI за реєстраційним номером НОМЕР_1 для перевезення хліба та хлібобулочних виробів, тобто використання позивачем такого транспортного засобу в своїй господарській діяльності.
Верховний Суд в постанові від 11.02.2020, прийнятої за результатом розгляду справи № 820/4624/17, зазначив:
« …63. З врахуванням вище викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що положеннями статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено необхідність наявності як у перевізника так, і у водія інших документів, передбачених законодавством, а наявність протоколу про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу, або індивідуальної контрольної книжки водія - в разі не обладнання транспортного засобу тахографом, передбачено Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженою Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 385 від 24.06.2010, та Положенням про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 340 від 07.06.2010.
64. Абзацом 3 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
65. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що за відсутності документів, зокрема, в даному випадку протоколу перевірки та адаптації пристрою тахографа, без оформлення індивідуальної контрольної книги водія, на підставі яких виконуються вантажні перевезення до фізичних або юридичних осіб, які здійснюють на комерційній основі чи за власний кошт перевезення вантажів транспортними засобами, застосовуються адміністративно-господарські штрафи…».
Суд звертає увагу на безпідставність доводів представника позивача про те, що на підставі абзацу 3 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», адміністративно-господарські штрафи можна застосовуватися лише до особи, яка надає послуги з перевезення пасажирів та вантажів, а не використовує транспортний засіб для власних потреб.
Так, з 01.10.2021 набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих питань здійснення габаритно-вагового контролю» від 03.06.2021 №1534-ІХ, яким абзац 3 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» викладено в новій редакції, відповідно до якої перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У попередній редакції передбачалось «надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».
Тобто, чинна редакція абзацу 3 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачає ширше коло осіб, до яких можуть бути застосовані адміністративно-господарських штрафів «особи, які здійснюють перевезення пасажирів та вантажів», а не лише «особи, які надають послуги з перевезень пасажирів та вантажів».
З огляду на зміст документів, які були надані під час проведення 03.11.2022 рейдової перевірки транспортного засобу Mersedes-Benz Sprinter 411 CDI за реєстраційним номером НОМЕР_1 , зокрема свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , представники Укрансбезпеки не мали сумнівів щодо перебування такого транспортного засобу у власності позивача, а не в користуванні інших осіб.
Так, суд звертає увагу на те, що пунктом 6.3 Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них. затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.08.2010 № 379, передбачено, що якщо власник транспортного засобу передав у встановленому порядку право користування і (або) розпорядження транспортного засобу іншій фізичній або юридичній особі (особам), то їм за письмової заявою (додатки 1 і 2), поданою ними особисто або уповноваженим представником (за винятком випадків, коли в Центрі наявна інформація про анулювання таких повноважень), працівниками Центру оформляється і видається тимчасовий реєстраційний талон на період дії документа, який підтверджує право користування і (або) розпорядження транспортного засобу.
Вищевказаний пункт 6.3 Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації передбачають можливість у разі передачі права користування транспортним засобом фізичній або юридичній особі, на підставі договору оренди транспортного засобу, у межах господарських відносин, звернутися до центру надання послуг, пов`язаних з використанням автотранспортних засобів за оформленням і видачею тимчасового реєстраційного документа на період дії документа, який підтверджує право користування і (або) розпорядження транспортним засобом.
В спірному випадку, водій транспортного засобу Mersedes-Benz Sprinter 411 CDI за реєстраційним номером НОМЕР_1 під час проведення рейдової перевірки не повідомив посадових осіб Відділу державного нагляду (контролю) в Івано-Франківській області Укртрансбезпеки про передачу такого транспортного засобу у користування іншій особі, тимчасовий реєстраційний талон не надав, що свідчить про відсутність таких документів у водія на час перевезення вантажу та проведення рейдової перевірки.
Твердження представника позивача про те, що відповідачем не подано доказів того, що водій ОСОБА_3 перебував з ОСОБА_1 в трудових відносинах, не заслуговують на увагу, оскільки дослідження вказаних обставин не входило до компетенції відповідача. Вказані обставини можуть бути предметом оцінки територіального управління Держпраці.
Дослідження факту перебування ОСОБА_3 під час керування транспортним засобом Mersedes-Benz Sprinter 411 CDI за реєстраційним номером НОМЕР_1 та складення 03.11.2022 акту про правопорушення в легальних чи нелегальних трудових відносинах з позивачем, чи у відповідних цивільно-правових відносинах, також виходить за межі предмету дослідження в цій справі, і не впливає на зазначений вище висновок суду щодо суб`єкта відповідальності за виявленим правопорушенням.
За вказаних обставин в представників Уктрансбезпеки не було підстав для виникнення сумнівів щодо статусу суб`єкта господарювання для притягнення власника транспортного засобу Mersedes-Benz Sprinter 411 CDI за реєстраційним номером НОМЕР_1 до відповідальності за порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт.
Щодо доводів представника позивача про ненадання водію копії акту № 324539 від 03.11.2022, то суд звертає увагу на таке.
Пунктами 20-24 Порядку № 1567 визначено:
20. Виявлені під час рейдової перевірки (перевірки на дорозі) порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.
21. У разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.
Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).
22. У разі відмови водія від підписання акта рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу посадова особа (особи), що провела перевірку, вносить про це запис.
24. Акти, зазначені у пунктах 20, 21 цього Порядку, реєструються в журналі обліку.
Таким чином, Порядком № 1567 не передбачено вимог щодо надання копії акту перевірки водію чи власнику транспортного засобу.
В спірному випадку, водія ОСОБА_3 було ознайомлено з актом перевірки № 324539 від 03.11.2022 та забезпечено його можливістю надати свої пояснення, що підтверджується особистим підписом ОСОБА_3 та відеозаписом рейдової перевірки.
Щодо доводів представника позивача про неотримання разом із відзивом на позовну заяву відеозапису рейдової перевірки, то представник відповідача повідомив, що такий відеозапис на DVD-диску був надісланий разом із відзивом на позовну заяву на адресу місця реєстрації ОСОБА_1 , однак таке поштове відправлення повернулося на адресу відповідача з відміткою установи поштового зв`язку «за закінченням встановленого терміну зберігання» (а.с. 74-75).
Що стосується дотримання порядку накладення санкції, то суд вказує на таке.
Відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт визначена статтею 60 Закону № 2344-III.
Так, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Частинною п`ятою статті 60 Закону № 2344-III визначено, що розглядати справи про накладення адміністративно-господарських штрафів за порушення, зазначені у цій статті, мають право посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті. Постанова про застосування адміністративно-господарських штрафів є виконавчим документом.
Згідно з частиною шостою статті 60 Закону № 2344-III адміністративно-господарські штрафи стягуються відповідно до закону центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), і зараховуються до загального фонду Державного бюджету України, крім 50 відсотків адміністративно-господарських штрафів, передбачених абзацами чотирнадцятим - сімнадцятим частини першої статті 60 цього Закону, та плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю, що зараховуються до державного дорожнього фонду, створеного у складі спеціального фонду Державного бюджету України.
Відповідно до частини восьмої статті 60 Закону № 2344-III порядок розгляду справи про порушення стягнення у вигляді штрафу за порушення, викладені у цій статті, та порядок оскарження постанови по справі про правопорушення визначає Кабінет Міністрів України.
Так, пунктом 25 Порядку № 1567 визначено, що справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.
Згідно з пунктом 26 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника.
Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності).
Отже, судом не встановлено порушення відповідачем процедури проведення рейдової перевірки 03.11.2022 та процедури розгляду справи 29.11.2022.
Представник позивач не вказує серед підстав цього позову таких процедурних порушень відповідача.
Щодо суті правопорушення:
Отже, в задоволенні позову належить відмовити.
Щодо розподілу судових витрат у справі:
Позивачем понесено судові витрати по сплаті судового збору. Відповідачем не понесено судових витрат у справі.
З огляду на відмову в позові, судові витрати позивача по сплаті судового збору покласти на нього.
Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, -
ВИРІШИВ:
Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови № 314981 від 29.11.2022.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 .

Відповідач: Державної служби України з безпеки на транспорті, , вулиця Тополина, 3, село Угорники, місто Івано-Франківськ, 76492.

Суддя /підпис/ Боршовський Т.І.